Справа № 710/870/17
Провадження № 1-кп/710/64/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2017 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення -
прокурора прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_4 , 03.07.2017 близько 11 год. 15 хв., перебуваючи в службовому кабінеті № 302 Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, умисно, із корисливих мотивів будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, завідомо неправдиво повідомила слідчому про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме про крадіжку мобільних телефонів "Samsung Galaxy 7" та "Prestigi MIZE C3" в м. Шпола по вул. Гоголя Черкаської області, які насправді було втрачено її донькою ОСОБА_5 в м. Києвіта співмешканцем ОСОБА_6 в м. Шпола біля «Червоного ставу», ОСОБА_7 засвідчила підписом протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчому.
Також, вона 04.07.2017 о 10 год. 00 хв., перебуваючи в службовому кабінеті № 302 Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, умисно, із корисливих мотивів, будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, під час допису в якості потерпілої повідомила завідомо неправдиві відомості щодо обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме крадіжку мобільних телефонів "Samsung Galaxy 7" та "Prestigi MIZE C3" в м. Шпола по вул. Гоголя Черкаської області, які насправді було втрачено її донькою ОСОБА_5 в м. Києвіта співмешканцем ОСОБА_8 26.06.2017 в м. Шпола біля «Червоного ставу» ОСОБА_7 засвідчила підписом протокол допиту потерпілої слідчому.
Суд кваліфікує діяння обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, та за ч. 1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому обвинувачений беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383 та ч.1 ст.384 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд вважає, що угода відповідає вимогам закону на підставі наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочини, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою згідно із ст. 12 КК України класифікується як злочини невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Обвинувачена пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання вона в змозі реально, оскільки свою вину у вчиненні злочину, а саме, завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину, та завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, визнала повністю.
Судом встановлено, що сторони добровільно уклали угоду, тобто дана дія не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, тому суд не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам п.1 ч.4 ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується на момент вчинення як злочин невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
З урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, шляхом призначення покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Обвинувачена подала до суду клопотання про звільнення її відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої від покарання з зазначених підстав.
Згідно ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, які визнанні винними у вчиненні умисні злочини, які не є тяжкими чи особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України та на день набрання чинності цим Законом є інвалідами 3 групи.
Суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 раніше не судима, притягується до відповідальності за умисний злочин невеликої тяжкості, та є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААБ №347647 (а.с.18).
Перешкод до застосування амністії, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не встановлено, тому суд вважає можливим застосувати до обвинуваченої амністію.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувались.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання:
- за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 (один) рік два місяці обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 384 КК України у виді 1 (один) рік шість місяців обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання в виді 1 рік шість місяців обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України на підставі ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію в 2016 році».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1