Справа № 396/168/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницький кримінальне провадження № 0000803 від 14.10.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 6, 9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.152, ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 18.03.2018 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор, думку якого підтримав потерпілий, заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, серед яких: переховування від суду, оскільки ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачене максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні, які в судовому засіданні не допитані, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання останнього під вартою, зазначивши, що прокурором не наведені ризики подальшого тримання обвинуваченого під вартою, ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи, являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. Відповідно до програм реабілітації інвалідів не отримує належного лікування в умовах ДУ «Кропивницька УВП (№14)». Вказав, що ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.
Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152 КК України, який є злочином середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 5 років та злочинів, передбачених п.п.1, 6, 9 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, які відносяться до особливо тяжких, за одне з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходу, розлучений, а отже не має міцних соціальних зв`язків.
Наведене свідчить про те, що обвинувачений в подальшому може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та наявності ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 12 травня 2018 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.
Керуючись ст.331 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 12 травня 2018 року 11:40 год.

Копію ухвали направити для відома начальнику ДУ «Кропивницька УВП (№ 14)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7