Провадження №1-кс/331/4561/2017
№331/8594/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 розглянувши її клопотання про проведення позапланової перевірки за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 05.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про проведення позапланової перевірки.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 01.04.2016 року до Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від районної адміністрації Хортицького району про те, що невстановлена особа, самовільно, всупереч установленому законом порядку незаконно видала свідоцтво про право власності від 29.12.2016 на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю літ. А по вул. Новгородська, буд.20-б (заг. пл. 46,2 кв.м.), яка належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Торі-7», на підставі якого внесла інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухому майно.

Крім того, 04.11.2016 до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від Запорізької обласної громадської організації «Соціальний захист» щодо неправомірних дій ТОВ «Торі-7», а саме будівництва будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Територіальна підслідність по даному кримінальному провадженню була визначена за Олександрівським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області.

В ході досудового розслідування по вказаному провадженню встановлено, що 30.04.2013 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району та ТОВ «Торі-7» укладено договір оренди комунального майна № 44/13/39, а саме: підпірної стінки №15 довжиною 300,70 м.п. та дитячого майданчика зі шлаковим покриттям (літ. БЗ) площею 1708 кв.м., до складу якого входять сходи № 6,7,8,10, що розташовано у сквері по пр. Ювілейному з метою розташування стаціонарних атракціонів.

Зазначений договір укладено строком на 2 роки 11 місяців із строком дії до 30.04.2016.

Пунктом 11.7 вказаного договору зазначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору після закінчення його строку протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Водночас, 16.09.2015 за № ЗП 96 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва: «Реконструкція дитячого майданчика та підпірної стінки зі сходами у сквері по пр. Ювілейному, в м. Запоріжжя під парк атракціонів». Замовник будівництва - ТОВ «Торі-7».

У подальшому, 05.10.2015 за № ЗП 51 Департаментом державної

архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про

готовність вказаного об`єкта до експлуатації.

Згідно листа Департамента комунальної власності та приватизації від 17.05.2016 № 2215/01/01-07/іЗ-37/п, укладений договір оренди комунального майна від 30.04.2013 припинив свою дію та орендарю ТОВ «Торі-7» двічі направлено листа про не продовження договору оренди разом з актом прийому-передачі.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що однією з підстав для проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «Торі-7» на самочинно зведену будівлю літ. А по АДРЕСА_1 загальною площею 46,2 кв. м. стало присвоєння поштової адреси ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до п. 49 Порядку проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17.10.2013 № 868, в редакції, яка діяла 29.12.2015, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району не присвоювалась поштова адреса АДРЕСА_1 загальною площею 46,2 кв. м.

У порушення вимог вищевказаного договору, 29.12.2015 директор ТОВ «Торі-7» звернувся до державного реєстратора Запорізького міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на будівлю за адресою: літ. А, вул. Новгородська, буд. 20 б, м. Запоріжжя за ТОВ «Торі-7».

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2015 № 27644850 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 міського управління юстиції проведено державну реєстрацію права власності на не житлову будівлю літ. А, шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності за ТОВ «Торі-7».

Відповідно до п. 49 Порядку проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає: 1) документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, 4) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Виходячи з того, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, у даному провадженні необхідно провести перевірку щодо законності використання вказаної земельної ділянки, надати правову оцінку діям особи, що самовільно використовує земельну ділянку та встановити суму завданих збитків внаслідок вказаних протиправних діянь.

Відповідно до п. п. «в», «б» п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 у Кримінальному процесуальному кодексі України виключено п. 4 ч. 2 ст. 40 та п. 6 ст. 36 КПК України щодо повноважень слідчого і прокурора призначати ревізії та перевірки в порядку, передбаченому законом.

Частинами 1, 2 ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді, клопотання про застосування цих заходів на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, згідно з положеннями чинного законодавства України, слідчий або

прокурор у кримінальному провадженні не можуть самостійно ініціювати питання про

призначення відповідної перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-

підприємців.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі є Державна інспекція сільського господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» передбачено, що у зв`язку із запровадженням (статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік») обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами постановлено: 1. Установити, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об`єктів суб`єктів електроенергетики та суб`єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження; 2. Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, або на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також у зв`язку з тим, що чинним КПК України не передбачено винесення ухвали слідчого судді про проведення позапланової виїзної перевірки, слід прийти дю висновку, що така перевірка може бути проведена на підставі відповідної постанови слідчого під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 482 від 22.07.2016 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» в частині здійснення контролю за використанням на охороною земель, а саме: Голова Держгеокадастру є Головним державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель, а його перший заступник - відповідно першим заступником та заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель.

Головні та провідні спеціалісти, які безпосередньо здійснюють державний нагляд (контроль), є одночасно державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель.

Відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Згідно з п. 34 вказаного Положення Головне управління розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів щодо їх відшкодування в установленому законодавством порядку.

Відповідно до постанови КМУ № 963 від 25 липня 2007 року «Про затвердження методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначанням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або

Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміри шкоди, заподіяної юридичними та фізичними особами, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстеження земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно - кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 року №1619.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати висновки ревізій та акти перевірок.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України (акт перевірки є процесуальним джерелом доказів) та норм постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не є необхідним у разі, якщо такі перевірки проходять за рішенням суду та на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Пунктом 4 ч.2 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений: звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Крім того, призначення документальної позапланової перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією, ні негласною слідчою (розшуковою) дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, з клопотаннями про проведення яких вправі звертатись слідчий за погодженням з прокурором до слідчого судді.

Положення КПК України не відносять до компетенції слідчого судді вирішення питання щодо призначення позапланової перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а ст. 132 КПК України не передбачає такого заходу кримінального провадження, не регламентує порядок розгляду таких клопотань, обсяг доказування при розгляді такого клопотання, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для призначення документальної позапланової перевірки

Враховуючи, що чинний Кримінальний-процесуальний кодекс України не містить можливості розгляду слідчим суддею клопотання про проведення позапланової перевірки, клопотання прокурора є таким, що не ґрунтується на вимогах кримінально-процесуального закону.

Беручи до уваги вищевикладене та керуючись ст. ст. ст. ст. 1, 2, 7, 372 КПК України, слідчий судя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про проведення позапланової перевірки за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 05.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 197-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1