Справа №538/1264/17
Провадження по справі №1-кс/538/294/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року

Слідчий суддя Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000733 від 24.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся 27.11.2017 року до Лохвицького районного суду Полтавської області з клопотанням, погодженим з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про арешт майна.
Клопотання мотивовано тим, що в слідчому відділенні Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000733 від 24.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.11.2017 року невідома особа намагалася здійснити крадіжку дров із лісового масиву, поблизу м. Заводське Лохвицького району Полтавської області. При виїзді на місце пригоди було оглянуто та затримано автомобіль «Газ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

24.11.2017 відомості про дану подію, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000733 слідчим СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.11.2017 р., бортовий автомобіль марки «Газ 3507», синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на кузові якого знаходиться попиляна деревина, оглянуто, вилучено і поставлено на зберігання на територію майданчику тимчасового утримання вилучених транспортних засобів Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Гоголя,19, м. Лохвиця, Полтавської області. Крім того, оглянуто, та вилучено бензопилу марки «PROKRAFT», яку передано до камери зберігання речових доказів у Лохвицькому ВП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Лохвицьким МРЕВ, автомобіль "Газ 3507" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Бензопила марки «PROKRAFT» знаходилась у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_6 .

24.11.2017 року за постановою слідчого вказаний транспортний засіб, на кузові якого знаходиться попиляна деревина, та бензопилу визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000733 від 24.11.2017 року.

Під час проведення досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль, попиляну деревину та бензопилу для їх подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину. Виникає сумнів у походженні даного вантажу та його можливе здобуття у результаті крадіжки та інших незаконних дій. Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, для збереження речових доказів, слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою з`ясування походження деревини, для забезпечення у ході досудового розслідування цивільних позовів є потреба у накладенні арешту на вище перелічене майно.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами просить суд, накласти арешт на вилучений бортовий автомобіль марки «Газ 3507», синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 , попиляну деревину, яка знаходиться на кузові бортового автомобіля марки "Газ 3507", та на бензопилу марки «PROKRAFT», яка належить ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, які будуть зберігатися на майданчику тимчасового утримання вилучених транспортних засобів, та у камері зберігання речових доказів Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Гоголя,19, м. Лохвиця, Полтавської області .

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Володільці майна ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечують стосовно накладення арешту на їхнє майно, оскільки вказаним майном вони мають намір користуватися у подальшому. ОСОБА_5 є приватним підприємцем і арешт майна перешкоджає йому здійснювати підприємницьку діяльність.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, власників майна, дослідивши та проаналізувавши докази, що додані до клопотання, і давши їм належну оцінку, слідчий суддя приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За нормами ч 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Проаналізувавши зміст нормативно-правових актів, які регулюють питання накладення арешту на майно, слідчий-суддя звернув увагу, що за змістом клопотання, слідчий вказує, що правовою підставою для арешту майна (з усього переліченого, що не передбачено нормою ч.2 ст. 170 КПК України) є необхідність забезпечення відшкодування заявлених у ході досудового розслідування цивільних позовів, але разом з цим при зазначені вказаної правової підстави для накладення арешту на майно не враховано норм ч.6 ст. 170 КПК України, якою визначеного у яких випадках вказане є доцільним та при дотриманні яких положень законодавства суду слід врахувати вказане при вирішення питання арешту майна. У клопотанні не вказано конкретно яке саме майно у вигляді спиляної деревини слід арештувати (розмір, товщина, порода та таке інше). Арештовувати автомобіль на кузові якого знаходиться попиляна деревина не може свідчити про конкретизацію вказаного виду майна. Згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 24.11.2017 року речовим доказом визнано частини попиляного дерева, які знаходяться у кузові автомобіля, але за змістом клопотання слідчий просить накласти арешт на попиляну деревину, що відрізняється по назві від того майна, яке визнано речовим доказом.
Матеріалами клопотання не доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). Для слідчого-судді є сумнівною кваліфікація дій осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення, оскільки виклад обставин здійснено без урахування вимог законодавства, що характеризує такий вид злочину, як крадіжка.

Частиною 3 ст. 172 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням вказаного, слідчий суддя вважає, що клопотання слід повернути прокурору для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наданням строку для їх виправлення.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000733 від 27.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України повернути прокурору Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Прокурору встановити строк в сімдесят дві години з дня отримання копії даної ухвали слідчого судді для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1