09 грудня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
09 грудня 2017 року слідча СВ ДВП ГУ НП України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, не зареєстрований, фактично мешкає у кв. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Вважає, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, і беручі до уваги це, а також те, що залишаючись на свободі, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді реального позбавлення волі, він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; він офіційно не працює, не має офіційного заробітку, через що може продовжити вчинення злочинів аналогійних тому, у якому йому пред`явлено підозру, внаслідок чого прийшла до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання наведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і прохає обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Додатково пояснила, що ризик можливого переховування від слідства та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин і не має реєстрації у м. Дніпрі, а тому, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від слідства та суду. Він не працює, коштів на підтримання своєї та своїх дітей життєдіяльності не має, що свідчить про можливість продовження вчинення ним корисливих злочинів у вигляді заволодіння чужим майном. З цих підстав альтернативи обрання йому іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, не вбачала.
У судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Пояснив, що жодного відношення до вчинення інкримінованої йому крадіжки чужого майна не має. В ніч з 07 на 08 грудня 2017 року він прогулювався по вулиці, так як напередодні посварився зі своєю дружиною, яка з їх дитиною виїхала до своїх батьків у м. Покров Дніпропетровської області. На вулиці побачив автомобіль, яким керував його знайомий ОСОБА_8 і сів до нього. Коли вони з ОСОБА_8 під`їхали до місця мешкання останнього, то їх затримали працівники поліції, звинувативши у вчиненні крадіжки. У нього при собі був металевий предмет, яким він відкриває домофон у будинку, де живе. Не дивлячись на відсутність у нього реєстрації, він мешкає у кв. АДРЕСА_1 , яка належала його покійній матері. До цього часу спадщину, що відкрилася по смерті матері, він не встиг оформити. Заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що інкримінованого йому злочину не вчиняв.
Захисник також заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що його підзахисний абсолютно необґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, так як по-перше, особа, яка вчинила цей злочин ОСОБА_8 , у минулому засіданні прямо заявив суду про те, що ОСОБА_4 до вчинення цього злочину не причетний, а по- друге, будь-яких об`єктивних доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, ні у наданих йому матеріалах, ні у судовому засіданні, слідча та прокурор захисту та суду не надали. Через це прохав відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі, за безпідставністю.
Розглянувши клопотання, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є підстави для того, щоб підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Підставами для цього вважаю вилучення саме у ОСОБА_9 металевого предмету, за допомогою якого можливо було вчинено проникнення до квартири потерпілої, шляхом відгинання захисної металевої огорожі на балконі. Вважати, що ОСОБА_4 використовував вилучений у нього металевий предмет для проникнення до під`їзду житлового будинку, де він живе, не вбачаю, тому що після відкриття електричного замка, який встановлено біля домофону, замок буде ушкоджений і підлягатиме ремонту. З цих підстав приходжу до висновку про те, що дійсно існує ризик того, що підозрюваний, як особа, що не працює, заробітку для підтримання своєю та своєї родини життєдіяльності не має, для отримання грошових коштів на своє та своєї родини утримання, зможе вчинити корисливий злочин, аналогічний тому, у якому йому пред`явлено підозру. Інший ризик свого підтвердження під час розгляду справи не знайшов.
З метою недопущення реалізації вказаного ризику, з огляду на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання у період часу з 19 години до 07 години наступного дня, надавши можливість працювати та отримувати кошти для життєдіяльності.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Через те, що ОСОБА_4 фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України о 07 годині 20 хвилині 08 грудня 2017 року, датою та часом закінчення дії ухвали про домашній арешт слід вважати 07 годину 20 хвилину 05 лютого 2018 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання - кв. АДРЕСА_1 , у період часу з 19 години до 07 години наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце фактичного мешкання - кв. АДРЕСА_1 , у період часу з 19 години до 07 години наступного дня, окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не виїжджати за межі місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця мешкання; здати на зберігання слідчому, якщо має, свій закордонний паспорт.
Дата закінчення дії ухвали 07 година 20 хвилина 05 лютого 2018 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1