АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Кельменецької прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.01.2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000224 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 115 ч.2 п.12 КК України повернуто прокурору Чернівецької області.
Цією ухвалою також продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 16 лютого 2018 року.
На вказану ухвалу суду прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду в частині повернення обвинувального акта прокурору та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вказував, що підставою для повернення судом обвинувального акта було те, що він не відповідав вимогам КПК України, зокрема, що прокурорр не роз`яснив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як обвинуваченим, про можливість та особливості розгляду кримінального провадження відносно них судом присяжних до складання обвинувального акта.
При цьому прокурор посилався на те, що форми і порядок закінчення досудового розслідування закріплені в статтях глави 24 КПК України, в яких передбачено порядок закінчення досудового розслідування та визначений перелік документів, які додаються до нього, що і було виконано прокурором. І в переліку документів, передбачених ст..291 КПК України, немає письмового повідомлення обвинуваченим про право на суд присяжних.
Не оспорюючи обставин, з яких судом було прийнято рішення про повернення
провадження №11кп/794/33/18 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
обвинувального акта, апелянт вказував, що суд в своєму рішенні, посилаючись на постанову ВС України від 25.06.2015 р., не звернув уваги на те, що в ній описано випадок, коли обвинуваченим взагалі не було роз`яснено право на розгляд справи щодо них судом присяжних. Вказував ще, що суд, в разі допущення помилки прокурором, може сам її виправити, роз`яснивши обвинуваченим таке право. Апелянт також вважає, що у зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту, суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення про повернення обвинувального акта прокурору.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Проте ці вимоги закону, як правильно зазначив суд першої інстанції, прокурором у повній мірі виконані не були.
Як вбачається з судового провадження, 11.12.2017 р. до Хотинського районного суду Чернівецької області вдруге надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000224 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 29.09.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Тобто цим процесуальним документом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.
В пункті 6 мотивувальної частини Постанови Верховного Суду України у справі № 5-111кс15 визначено: виконуючи вимоги частини четвертої статті 455 КПК 2012 року, Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України формулює висновок із приводу застосування статті 384 КПК 2012 року, який зводиться до такого:

а) право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист;

б) порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом;

в) прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування;

г) суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки;

д) невиконання прокурором вимог статті 384 КПК 2012 року, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК 2012 року, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві;

е) невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог статті 384 КПК 2012 року є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурором було роз`яснено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження щодо них судом присяжних 07.12.2017року, а сам обвинувальний акт затверджений прокурором 29 вересня 2017року, тобто обвинувальний акт було складено та затверджено до роз`яснення останнім про їх право на розгляд справи судом присяжних.

Згідно ст. 458 КПК України та ст. 13 ч. 5 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України.
Оскільки Верховним Судом України у справі № 5-111кс15 зроблено висновок про те, що роз`яснення прокурором особі про її право на розгляд справи щодо неї судом присяжних має бути до моменту складання обвинувального акта і цей висновок є обов`язковим для всіх судів загальної юрисдикції, твердження апелянта про неправильне тлумачення судом першої інстанції вимог ст. 384 КПК України та самого Висновку, є неправильним та довільним трактуванням апелянта щодо обов`язковості висновків Верховного Суду України та дотримання ним вимог ст.384 КПК України під час досудового слідства.
Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 набули статусу обвинувачених і роз`яснення їм прокурором вимог ст. 384 КПК України буде порушенням вимог ст.ст.290-293 КПК України, є неправильним, оскільки обвинувальний акт судом було повернуто прокурору для виконання вимог ст. 384 КПК України. А відповідного до ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим.
Підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 384, 404, 405, 407, 418, 419, 458 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника керівника Кельменецької прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000224 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, повернуто прокурору - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_10

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя