Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/466/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 185 (81, 86-1, 140) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

cуддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нєфтєюганськ, Тюменської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не одружений, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
-25.05.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
06.01.2017 ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда звільнився умовно-достроково строком на 3 місяці 21 день; 19.04.2017 року, в Ленінський районний суд м. Кіровограда направлений обвинувальний акт в іншому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України, працівниками Національої поліції в Одеській області вручений обвинувальний акт за статтею 185 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 47 днів, тобто з 07 год. 30 хв. 23.09.2017 року по 07 год. 30 хв. 08.11.2017 року, з визначенням застави в розмірі десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 16000 грн. 00 коп.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням погодженим з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 25.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2017 року о 12 год. 20 хв., в приміщенні ТОВ «Епіцетр К», по вул. Космонавта Попова, 8, в місті Кропивницькому ОСОБА_7 таємно викрав сковороду гриль 20X20 см. марки «Antik Ars», вартість якої складає 400 грн. 00 коп. У той же день, ОСОБА_7 повторно о 16 год. 45 хв.., за тотожних обставин вчинив замах на таємне викрадення сковороди гриль 20X20 см.марки «Antik Ars», вартість якої складає 400 грн. 00 коп. але був затриманий представиками охорони магазину.
Під час досудового розслідування ОСОБА_7 26.07.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні згаданого вище правопорушення, та встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2017 року вказане клопотання слідчого задоволено та щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 47 днів, тобто з 07 год. 30 хв. 23.09.2017 року по 07 год. 30 хв. 08.11.2017 року, з визначенням застави в розмірі десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 16000 грн. 00 коп.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 вчинив злочин - середньої тяжкості, який є умисним, корисливим, повторним. Посягає на суспільні інтереси - проти власності. Шкоду остатнім не відшкодовано. Крім того слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину в період не погашеної та не знятої судимості. Є фігурантом подій в іншому майновому злочині. Тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочинів,- до п`яти років позбавлення волі, є підставою для початку або продовження можливого переховуваня від слідства та суду. А тому, враховуючи вище викладен до підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України
Крім того, слідчий суддя при постановленні згаданого вище судового рішення визначив щодо підозрюваного розмір застави, яка відповідно до положень ч.5 ст.182, ч. ч. 3,4 ст.183 КПК України, відповідає 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 16000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати її підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби. Свої вимоги захисник мотивує тим, що при обранні судом першої інстанції запобіжного заходу не враховано те, підозрюваний має постійне місце проживання, вчинив злочин середньої тяжкості та розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання. Крім того зазначає, що слідчим жодним чином не обґрунтовано та не наведено при застовування запобіжного заходу щодо її підзахисного наявність ризиків, передбачених ст..ст.177, 178 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисникаадвоката ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляційні вимоги, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та зазначила, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, які надійшли з районного суду, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Зокрема, слідчим суддям при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.
Так, слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою, сумнівів у колегії суддів не викликає.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
В рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» (заява №7064/05 від 1.06.2006 року) зазначено, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою особи, ризики переховування підозрюваного від правосуддя, перешкоджанню кримінальному провадженню або вчинення нових кримінальних правопорушень не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, що можуть стверджувати існування таких ризиків.
Проте у п. 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"ЄСПЛ вказував, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення достатньо серйозності звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі. Проте згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. Аналогічна позиція ЄСПЛ викладена і у п.60 справи "Єлоєв проти України".

Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.
Враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної особи. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Крім того, відмовляючи апелянту у задоволенні її апеляційної скарги колегія суддів також враховує і обставини, визначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 26 липня 2017 року, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я та репутацію.
Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, дій які вказувати на намагання підозрюваного відшкодувати потерпілій завдану шкоду, підозрюваним здійснено не було.
Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 з 7.08.2017 року по 23.09.2017 року перебував у розшуку.
Крім того, як встановлено в судовому засіданні в апеляційній інстанції до Ленінського районного суду м. Кіровограда органом досудового розслідування направлено обвинувальний акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України.
А тому, враховуючи сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_7 , які істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, колегія суддів вважає, що до нього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачено ст. 177 КПК України, зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу незаконно впливати на свідків та потерпілу для формування тверджень обраним ним по кримінальному провадженню правової позиції. Відсутність законного джерела доходу може бути підставою для вчинення нового кримінального правопорушення.
Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність обґрунтованих ризиків для застосування стосовно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими та які спростовуються вищевикладеним.
.

За таких обставин, виходячи з вимог п.1 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Будь яких інших доказів, які б давали можливість застосувати до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваним та його захисником-адвокатом до апеляційного суду не надано.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2017 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 47 днів, тобто з 07 год. 30 хв. 23.09.2017 року по 07 год. 30 хв. 08.11.2017 року, з визначенням застави в розмірі 16 000 грн. без зміни.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4