Провадження № 1-кп/752/242/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Гоголів Броварського району Київської області, громадянки України, освіта вища, не одруженої, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 15.12.2015 року за ст. ст. 190 ч. 2, 358 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, сплачений 15.12.2015 року,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 3, 190 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи фізичною особою-підприємцем з надання комплексу туристичних послуг, 09.09.2015 року о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем роботи, тобто у офісі АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови їх усної домовленості щодо надання комплексу туристичних послуг, отримала від останньої грошові кошти в розмірі 30220 гривень в якості оплати туристичної подорожі до Єгипту та 85640 гривень в якості оплати туристичної подорожі до Домініканської Республіки, після чого, з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг, надала ОСОБА_6 квитанції про оплату туристичних послуг від 09.09.2015 року - №101/15 та №102/15.

В подальшому, 22.09.2015 року, перебуваючи за місцем роботи та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови їх домовленості щодо надання туристичних послуг, отримала від неї грошові кошти в розмірі 31400 гривень в якості оплати туристичної подорожі до Литовської Республіки та надала квитанцію про оплату №111/15 від 22.09.2015 року з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання їй туристичних послуг.

В подальшому, 06.11.2015 року, перебуваючи за місцем роботи та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови їх домовленості щодо надання туристичних послуг, отримала від неї грошові кошти в розмірі 25850 гривень в якості оплати за перебронювання квитків з Домініканської Республіки до міста Нью-Йорк Сполучених Штатів Америки та надала квитанцію про оплату №140/15 від 06.11.2015 року з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг, однак взяті на себе зобов`язання не виконала, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 173110 гривень, тобто у великих розмірах.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 08.07.2016 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне шахрайське заволодіння чужим майном, уклала з ОСОБА_7 договір на туристичне обслуговування №75/16 від 08.07.2016 року, після чого, шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови укладеного договору, отримала від нього грошові кошти в розмірі 18060 гривень в якості часткової оплати туристичної подорожі до Турецької Республіки та надала квитанцію про оплату №75/16 від 08.07.2016 року з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг.

В подальшому, 18.07.2016 року, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови укладеного між ними договору, телефоном повідомила його про необхідність сплати грошових коштів в розмірі 7404 гривень за бронювання готелю у Турецькій Республіці, після чого, того ж дня, ОСОБА_7 перерахував на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Приватбанк", грошові кошти в розмірі 7404 гривень.

В подальшому, 20.07.2016 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови укладеного між ними договору, отримала від нього грошові кошти в розмірі 15490 гривень в якості іншої частини оплати туристичної подорожі до Турецької Республіки та надала квитанцію про оплату №75/16 від 20.07.2017 року з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг, після чого, на початку серпня 2016 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне підроблення офіційних документів, підробила 3 авіаквитки авіакомпанії "Travel Proffessional Group" "Bravo airways" шляхом внесення неправдивих відомостей про дату та час відльоту ОСОБА_7 , після чого 05.08.2016 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 , надала вказані підроблені документи ОСОБА_7 з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг за договором на туристичне обслуговування №75/16 від 08.07.2016 року, однак взяті на себе зобов`язання щодо надання туристичних послуг не виконала, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 40954 гривні.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 07.07.2016 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_5 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне шахрайське заволодіння чужим майном, уклала з ОСОБА_8 договір на туристичне обслуговування №72/16 від 07.07.2016 року, після чого, шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови укладеного договору, отримала від останньої грошові кошти в розмірі 18060 гривень в якості оплати туристичної подорожі до Турецької Республіки та надала квитанцію про оплату №72/16 від 07.07.2016 року з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг, після чого, на початку серпня 2016 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне підроблення офіційних документів, підробила 3 авіаквитки авіакомпанії "Travel Proffessional Group" "Bravo airways" шляхом внесення неправдивих відомостей про дату та час відльоту ОСОБА_8 , після чого надала вказані підроблені документи ОСОБА_8 з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг за договором на туристичне обслуговування №72/16 від 07.07.2016 року, однак взяті на себе зобов`язання щодо надання туристичних послуг не виконала, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 18060 гривень.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 10.08.2016 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне шахрайське заволодіння чужим майном, уклала з ОСОБА_9 договір на туристичне обслуговування №80/16 від 10.08.2016 року, після чого, шляхом обману, не маючи на меті виконувати умови укладеного договору, отримала від неї грошові кошти в розмірі 31100 гривень в якості оплати туристичної подорожі до Турецької Республіки та надала квитанцію про оплату №80/16 від 10.08.2016 року з метою створення видимості дійсності своїх намірів щодо надання туристичних послуг, однак взяті на себе зобов`язання не виконала, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 31100 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті визнала в повному обсязі, однак надавати суду покази відмовилась.

Щиро розкаялася у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ст. ст. 190 ч. 3, 190 ч. 2, 358 ч. 3 КК України кваліфіковані правильно як заволодіння чужим майном шляхом обману - шахрайство, вчинене повторно, у великих розмірах; заволодіння чужим майном шляхом обману - шахрайство, вчинене повторно; підроблення офіційного документу, який видається підприємством, і який надає права, вчинене повторно.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченої, яка не одружена, працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, є її щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання за ст. 190 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, ст. 190 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, за ст. 358 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за сукупністю злочинів згідно правил ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі, але із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, та із застосуванням ст. 72 ч. 3 КК України - самостійним виконанням вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 15.12.2015 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ст. ст. 190 ч. 2, 358 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 173 110 гривень та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень слід залишити без розгляду на підставі ст. 128 ч. 5 КПК України, ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, оскільки цивільний позивач подала заяву про залишення позову без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 31000 гривень слід залишити без розгляду на підставі ст. 128 ч. 5 КПК України, ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, оскільки цивільний позивач подала заяву про залишення позову без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 45995 гривень слід залишити без розгляду на підставі ст. 128 ч. 5 КПК України, ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, оскільки цивільний позивач подала заяву про залишення позову без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 40956 гривень слід залишити без розгляду на підставі ст. 128 ч. 5 КПК України, ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, оскільки цивільний позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 3, 190 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, та призначити їй покарання:

- за ст. 190 ч. 3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ст. 190 ч. 2 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ст. 358 ч. 3 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

На підставі ст. 72 ч. 3 КК України вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 15.12.2015 року - виконувати самостійно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_5 -залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1