Провадження №11-кп/772/1156/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці об`єднанні кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0005069 від 02.07.2016 року та № 0005069 від 13.07.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
16.12.1991 Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
18.05.1994 Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
5.12.1996 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;
27.11.2002 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;
24.12.2002 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць;
27.02.2003 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
31.03.2006 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на 4 місяці;
26.07.2007 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
4.03.2010 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 16.05.2016 року,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання визначено обраховувати з часу його затримання 26.11.2016.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26.11.2016 по день набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 2600 грн. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за наступних обставин.

2 липня 2016 року біля 11:00 години ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні Вінницької виправної колонії № 86, що розташована за адресою: м. Вінниця вул. Привокзальна, 26, а саме на третьому поверсі у кімнаті прийому громадян, на лавці, біля столу помітив жіночу сумку бежевого кольору, після чого з метою таємного викрадення чужого майна, а саме вищевказаної жіночої сумки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до лавки, де шляхом вільного доступу, таємно, повторно з корисливих мотивів, викрав жіночу сумку, вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3158/16-21 від 23.11.2016, становить 623,50 грн., яка належала ОСОБА_8 , у середині якої були паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 2000 грн., а також косметика та гаманець, які для ОСОБА_8 не становлять матеріальної цінності. В подальшому ОСОБА_7 залишив приміщення Вінницької виправної колонії № 86 по вул. Привокзальна, 26 у м. Вінниці та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2623,50 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місця, дати та часу всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» придбав та зберігав наркотичний засіб канабіс.
12 липня 2016 року, біля 23:00 години, ОСОБА_7 було зупинено працівниками поліції навпроти будинку № 91, що по вулиці Некрасова в м. Вінниці, під час огляду речей якого, у правій та лівій кишені штанів, було виявлено та вилучено два полімерні згортки із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору з різким та специфічним запахом, яку останній зберігав без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 1040 від 3.08.2016 надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 77,269 г.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок, призначити менш суворе покарання. Апелянт вважає, що судом не дано оцінку його характеристиці з місця проживання, стану здоров`я, працездатність, не враховано його матеріальне становище.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду на відповідність вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, за встановлених районним судом обставин, викладених у вироку, ніким з учасників кримінального провадження, в тому числі обвинуваченим не оспорюються, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції розглянуто відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_7 і чи повинен він її відбувати, суд першої інстанції, як зазначено у вироку, врахував відповідно до ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, дані про особу, обставини, які у відповідності до вимог ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують його покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд постановив занадто суворе покарання і що судом не були враховані пом`якшуючі обставини безпідставні. Суд першої інстанції врахував обставини вчинення злочину, поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину, те, що ОСОБА_7 через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові злочини, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, вчинив злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в період непогашеної судимості та призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , які зводяться до того, що суд призначив обвинуваченому надмірно суворе покарання не відповідають матеріалам кримінального провадження і вироку.

За таких обставин, з урахуванням усіх встановлених в сукупності обставин справи та даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50 та 65 КК України, призначив обвинуваченому відповідне покарання у зазначеному у вироку суду розмірі та прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , які зазначені в апеляційній скарзі про наявність підстав для призначення йому більш м`якого покарання з урахуванням характеризуючих елементів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці обставини були прийняті до уваги і саме з урахуванням цих обставин, районний суд визначив покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)
Згідно оригіналу.
Суддя: