Справа № 462/2843/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/203/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої: судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, уродженця м. Стамбул, Республіки Туреччина, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.03.2018р.
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.03.2018р. задоволено клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), та застосовано до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до фактичної його передачі компетентним органам Румунії строком на 60 діб, тобто до 13.05.2018р., але не пізніше п`ятнадцяти днів з дати, встановленої для передачі.
Цією ж ухвалою постановлено утримувати ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Львівській установі виконання покарань /№19/ УДПтС України у Львівській області.
Не погоджуючись із даною ухвалою захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою, відповідно до вимог ст. 585 КПК України, обрати ОСОБА_13 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх вимог захисник покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, з огляду на те, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ця невідповідність вплинула на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції неправильно витлумачив закон.

Вважає, що подане прокурором клопотання є передчасним, необґрунтованим та незаконним. Так, відповідно до вимог ч.13 ст. 584 КПК України повторне застосування екстрадиційного арешту можливо лише з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу. Згідно до вимог ч. 3 ст. 590 КПК України фактична видача особи компетентним органам іноземної держави організовується (тобто подається відповідне клопотання) якщо впродовж 10-ти днів зазначене рішення центрального органу не оскаржено до суду. Звертає увагу, що зазначене рішення, а саме Наказ МЮУ від 13.02.2018р. № 340/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 до Румунії оскаржено ними у передбачений законом термін до Печерського районного суду м. Києва і справа призначена до розгляду. При цьому, вважає, що суд першої інстанції невірне зазначив, що стороною захисту не надано доказів прийнятого рішення по скарзі до Печерського суду м. Києва, оскільки закон вимагає лише самого факту оскарження.

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 593 КПК України, лише після набрання чинності рішення про видачу, центральний орган України надає відповідні доручення компетентним органам України. Проте, ні МЮУ, ні Генеральна прокуратура України такого доручення чи звернення регіональній прокуратурі не надавала. У матеріалах, доданих до клопотання, таке доручення відсутнє.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст. 593 КПК України фізична передача особи має бути здійснена протягом 15-ти днів з дати, встановленої для її передачі. Така дата центральним органом не встановлена і, з урахуванням термінів процедури оскарження рішення про видачу, у тому числі і апеляційного, невідомо коли буде встановлена.

Вважає, що позитивна процесуальна поведінка ОСОБА_7 при тривалому застосуванні до нього цілодобового домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю цілком забезпечить у подальшому його намір добровільно їхати до Румунії та при визначенні дати, встановленої для його передачі згоду на повторне застосування саме з цією метою екстрадиційного арешту згідно з вимогами ч. 13 ст. 584 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до п. 6 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом IX цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
За змістом ч. 13 ст. 584 КПК України повторне застосування екстрадиційного арешту слідчим суддею можливе з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Згідно ч. 1 ст. 593 КПК України, з метою фактичної передачі особи, щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), центральний орган України після набрання чинності цим рішенням надає відповідні доручення (направляє звернення) компетентним органам України.
Як передбачено частиною 2 даної норми закону, передача особи має бути здійснена протягом п`ятнадцяти днів з дати, встановленої для її передачі. Цей строк може бути продовжено центральним органом України до тридцяти днів, після чого особа підлягає звільненню з-під варти.
Враховуючи те, що на даний час не встановлено дати для фактичної передачі компетентним органам Румунії Коркмаза Юсуфа, який, під час перебування на території держави Україна, неодноразово затримувався, перебував в ІТТ та був відпущений, однак за тривалий час, а саме більше 60-ти днів не був забезпечений для екстрадиції, а також за відсутності даних про те, що процесуальна поведінка ОСОБА_7 є негативною, колегія суддів, вважає, що ухвалу слідчого судді про застосовано до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до фактичної його передачі компетентним органам Румунії строком на 60 діб слід скасувати та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст. 181, 183,404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.03.2018р., якою задоволено клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), та застосовано до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до фактичної його передачі компетентним органам Румунії строком на 60 діб, тобто до 13.05.2018р., але не пізніше п`ятнадцяти днів з дати, встановленої для передачі скасувати.
Клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволити частково та застосувати до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 .
Виконання ухвали покласти на Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4