Номер провадження: 11-сс/785/514/18
Номер справи місцевого суду: 520/3185/18 1-кс/520/982/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 16.03.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000639, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000639, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 15.03.2018 року, приблизно о 14.00 годині, він, перебуваючи у приміщенні бару "Фіто-Бар" за адресою: м. Одеса, просп. Академіка Глушка, буд.15-Б, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , в ході виниклої між ними сварки, з метою помсти за образливі висловлювання, умисно спричинив останньому удар ножем в лопаткову область, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої хребетної травми, ножового поранення паравертебральних тканин хребта з поширенням у хребетний канал.

15.03.2018 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 16.03.2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

16.03.2018 року слідчий звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме - можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків, а тому неможливо запобігти ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2018 року вищевказане клопотання було залишене без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що у судовому засіданні знайшла своє підтвердження наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, однак запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з огляду на характер та ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, не здатний забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у кримінальному провадженні, окрім ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, він вбачає також інші ризики, передбачені ст.177 КПК України, однак у зв`язку з тим, що не вправі застосовувати більш суворий запобіжний захід, аніж ініційований слідчим, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає дану ухвалу незаконною, необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, прокурор зазначає, що обставини вчинення злочину, поведінка підозрюваного безпосередньо після його вчинення, зізнавальні показання підозрюваного, а також наявність думки потерпілого, який визнав, що сам спровокував ОСОБА_8 на вчинення злочину, не дають слідчому підстав для звернення з клопотанням про застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу. Також прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні виконані усі необхідні слідчі дії, у зв`язку з цим заявлені слідчим ризики мінімізовані, а підозрюваний позбавлений реальної можливості перешкоджати досудовому розслідуванню будь-яким чином.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 та заявлених слідчим ризиків в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною другою вказаної норми передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вірно встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та заявленого слідчим ризику можливого впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, слідчий суддя у своїй ухвалі зазначив, що окрім заявленого слідчим ризику вбачає наявність у кримінальному провадженні також інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які залишились поза увагою слідчого, а саме - можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатний в повній мірі запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, внаслідок чого прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Апеляційний суд вважає, що таке рішення слідчого судді не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, виходячи з такого.

Частиною першою ст.177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим цією нормою.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Апеляційний суд вважає, що на слідчого суддю покладено не лише обов`язок судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а й контролю за дотриманням належної правової процедури слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні та забезпечення досягнення мети та завдань кримінального провадження, встановлених ст.2 КПК України.
З огляду на вищевказані приписи кримінального процесуального Закону, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, хоча і позбавлений права застосовувати до підозрюваного більш суворий запобіжний захід, ніж ініційований слідчим, зобов`язаний розглянути клопотання відповідно до вимог ст.ст.193, 194 КПК України та у випадку, якщо прокурором буде доведено наявність передбачених ч.1 ст.194 КПК України підстав, застосувати до підозрюваного такий запобіжний захід, який максимально забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 цього зроблено не було.
На думку апеляційного суду, висновок судді про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого та необхідність відмови в його задоволенні в повному обсязі не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає безумовному скасуванню.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, апеляційний суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, а саме - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує заявлений слідчим ризик можливості незаконного впливу підозрюваного на потерпілого або свідків.
При вирішенні питання про необхідність застосування запобіжного заходу апеляційний суд бере до уваги зізнавальні показання підозрюваного ОСОБА_8 , який на даній стадії досудового розслідування свою провину визнав, співпрацює з органом досудового розслідування та сприяє у розкритті злочину. Крім того, з наданих апеляційному суду документів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 задовільно характеризується за місцем проживання.
Апеляційний суд також бере до уваги пояснення потерпілого, який добровільно з`явився в судове засідання апеляційного суду та підтвердив викладені в його розписці відомості про те, що він не має претензій до підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки конфлікт, який мав місце між ними та потягнув спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, він спровокував сам, у зв`язку з чим просив не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід, пов`язаний з позбавленням волі.
Таким чином, заявлений слідчим ризик можливості підозрюваного ОСОБА_8 впливати на потерпілого або свідків у даному кримінальному провадженні на момент розгляду апеляційної скарги апеляційний суд визнає мінімізованим, а існування будь-яких інших обставин, які свідчили би про неможливість запобігання даному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, прокурором в судовому засіданні не доведено.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який є необхідним і достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, 405, 407, 406, 412, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 16.03.2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000639, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою вищевказане клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити строк дії обов`язків до 16.05.2018 року включно.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4