справа № 208/6064/17
№ провадження 1-кп/208/235/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши кримінальні провадження за № 0000070 від 19.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
03.08.2017 приблизно о 20.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив повз будинок АДРЕСА_2 ькому, де побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла на ділянці місцевості між проїжджою частиною вул. Звенигородської та будинком АДРЕСА_2 спиною до проїжджої частини. При цьому малолітня ОСОБА_6 тримала руки за спиною, а у руках тримала мобільний телефон «Samsung SM-G350E» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , власником якого є її вітчим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4598-17 від 25.09.2017 вартість мобільного телефону «Samsung SM-G350E» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 становить 2 125 грн. (дві тисячі сто двадцять п`ять грн. 00 коп.). В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у малолітньої ОСОБА_6 зазначеного вище мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 03.08.2017 приблизно о 20.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, ОСОБА_4 підійшов ззаду до малолітньої ОСОБА_6 та рукою, ривком вихопив у неї з руки мобільний телефон «Samsung SM-G350E» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

З метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, не звертаючи увагу на гучні вимоги малолітньої ОСОБА_6 зупинитись та повернути мобільний телефон, ОСОБА_4 побіг по вул. Звенигородській у напрямку перехрестя вул. Звенигородської та вул. Костромської та з поля зору потерпілої зник. Таким чином, ОСОБА_4 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, довівши свій протиправний умисел до кінця.

Зазначеними діями потерпілому ОСОБА_7 було спричинено майнову плоду на суму 2 125 грн. (дві тисячі сто двадцять п`ять грн. 00 коп.).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, суду пояснив, що, 03.08.2017 року вечіром він повертався з роботи, настрій був поганий, за роботу не заплатили гроші. Він зайшов до магазину, купив каву, вийшовши з магазину побачив дівчинку, бачив що вона малолітня, в руках якої був мобільний телефон, яким вона гралася а у нього на той час не було зв`язку і він вирішив забрати у неї мобільний телефон. Коли він до неї підійшов то вона тримала мобільний телефон в руці за спиною, стояла спиною до тротуару, він підбіг вирвав з її руки телефон та побіг, дівчинка кричала йому - стій, віддай телефон, він побіг від неї у двори. Він користувався мобільним телефоном десь місяць, потім зателефонувала його мати і сказала що приходили працівники поліції та залишили номер мобільного телефону, щоб він їм зателефонував, телефонувати він не став, з ранку сам пішов до поліції та повернув телефон. Щиро розкаюється. Обставини справи не оспорює, вважає недоцільним досліджувати докази.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме відкритому викрадені чужого майна (грабіж) встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні,

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо малолітнього.

При призначені покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, він вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, також суд враховував його відношення до скоєного.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, 368,370,371,373,374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання у виді одного року позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в рамках данного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи за №4598-17 від 25.09.2017 року у сумі 198,00 грн.

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung SM-G350E» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, залишити у ОСОБА_7 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1