Червоноармійський районний суд Житомирської області

Справа №276/817/17
Номер провадження 1-кп/292/103/17 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого логістом ТОВ "Глобинський м"ясокомбінат", військозобов"язаного, раніше несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом лише обвинуваченого і вивчив матеріали що його характеризують та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення, і ці його дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середнього ступеня тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, судом кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів.
Обставин, що обтяжують та пом"якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З наданої досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , складеної Пулинським районним сектором з питань пробації міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 03.11.2017 року вбачається, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі становить небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд також враховує те, що він раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, має на утриманні одну неповнолітню дитину, однак, беручи до уваги тяжкі наслідки, які наступили від дій обвинуваченого, думку потерпілих, які наполягали на суворості покарання, тому суд вважає призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про застосування до останнього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та амністія до нього не застосовувалась, вчинив злочин з необережності, частково відшкодував заподіяну шкоду, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив суд його задовольнити.
Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону. 07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З наданого до суду свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Теньківської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої батьківських прав не позбавлений, що підтверджується довідкою служби у справах дітей Житомирської міської ради №739/2 від 12.09.2017 року, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності, вчинив він його у січні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Законом України «Про амністію у 2016 році». Вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.9 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Щодо заявлених в даному кримінальному провадженні цивільних позовів суд дійшов наступного висновку.
Прокурором в інтересах держави в особі Хорошівської центральної районної лікарні в межах даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення з останнього 3136,66 грн. витрат на лікування потерпілих від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями в результаті ДТП, яка сталася 08.01.2017 року з вини ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знаходилися на лікуванні у Хорошівській центральній районній лікарні і згідно інформації лікарні було витрачено: на лікування ОСОБА_13 - 856,29 грн., ОСОБА_8 - 603,80 грн., ОСОБА_14 - 471,29 грн., ОСОБА_7 - 602,64 грн., ОСОБА_6 - 602,64 грн. державних коштів.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вищевказаний цивільний позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього на користь Хорошівської центральної районної лікарні витрат за лікування потерпілих від злочину в сумі 3136,66 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, що відповідає і ст.89 БК України. Відповідно до п.п.3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Хорошівської центральної районної лікарні в повному обсязі.
Щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_14 , та законного представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_13 суд дійшов наступного висновку.
За ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
У відповідності до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Так, потерпілий ОСОБА_6 у своєму зміненому позові просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Свої позовні вимоги потерпілий ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що внаслідок вчинення вищевказаної ДТП ОСОБА_4 , йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, перебуванням на стаціонарному лікуванні, психологічно-емоційних переживаннях, постійній тривозі за життя та здоров"я рідних, які потерпіли від аварії, різкому погіршенню стану здоров"я та сну.
Обвинувачений ОСОБА_4 - відповідач у цивільних позовах в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 моральної шкоди визнав частково - в сумі 12 000 грн.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів.
Моральну шкоду повинна відшкодувати особа, яка винна у її заподіянні (ст.1167 ЦК України).
Згідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою №5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 , суд враховує моральні страждання, пов"язані з перенесеним ним фізичним болем, моральні переживання з приводу ушкодження здоров"я, вимушених змінах у його житті, виходячи з положень ст.ст.23, 1167 ЦК України та дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер, та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що сума в розмірі 30 000 грн. є співмірною глибині емоційних переживань потерпілого ОСОБА_6 та задовольняє його позов частково на вказану суму.
Потерпіла ОСОБА_7 у своєму зміненому позові просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Свої позовні вимоги потерпіла ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що внаслідок вчинення вищевказаної ДТП ОСОБА_4 , вона отримала тілесні ушкодження, з приводу яких була прооперована, зазнала страшного психологічного стресу, який полягає у фізичному болю та стражданнях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, неможливістю повноцінно ходити на роботу та виконувати домашні обов"язки, зміні емоційного стану, сильних переживаннях за травмовану доньку, хвилюваннях за подальші наслідки ДТП.
Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги про стягнення з нього на користь ОСОБА_7 моральної шкоди визнав частково - в сумі 10 000 грн.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_7 , суд враховує моральні страждання, пов"язані з перенесеним нею фізичним болем, моральні переживання з приводу ушкодження свого здоров"я та здоров"я своєї дитини, позбавлення ОСОБА_7 тривалий час самостійно реалізовувати свої можливості, як щодо себе так і щодо членів своєї родини, враховуючи перебування її на стаціонарному лікуванні, проведення хірургічної операції, що безумовно негативно впливало на фізичний та моральний стан потерпілої, потягло зміну її звичного способу життя, тим самим заподіяло моральні страждання, враховуючи час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи з положень ст.ст.23, 1167 ЦК України та дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що сума в розмірі 25 000 грн. є співмірною глибині її психологічних страждань та задовольняє її позов частково на вказану суму.
Крім того, законний представник потерпілої ОСОБА_14 - ОСОБА_7 аналогічно просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 200 000 грн., яка полягає у перенесеному малолітньою донькою ОСОБА_14 фізичного болю, стражданнях, сильному психологічному стресі, тривалому позбавленню можливості відвідувати школу та спілкуватися з однолітками, порушенню звичного способу життя та нормального розвитку дитини.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_14 , суд враховує моральні страждання, пов"язані з перенесеними нею фізичним болем, сильному емоційному стресі, погіршенні стану її здоров"я, тривалому позбавленню можливості відвідувати школу та спілкуватися з однолітками, порушенню звичного способу життя та нормального розвитку дитини, тому суд вважає, що сума в 100 000 грн. є співмірною глибині емоційних переживань потерпілої ОСОБА_14 , відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, тому задовольняє позов частково на вказану суму.
Свій цивільний позов потерпіла ОСОБА_8 мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ОСОБА_4 , вона зазнала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та зазнала моральної шкоди, яка полягає у перенесеному фізичному болю та стражданнях, неможливістю повноцінно займатися домашнім господарством, значним погіршенням самопочуття, постійній тривозі за наслідки травми, тому просить стягнути з обвинуваченого на її користь завдану моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_8 визнав частково в сумі 12 000 грн.
При визначенні розміру завданої потерпілій ОСОБА_8 моральної шкоди суд враховує глибину її фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров"я потерпілої, що потягло зміну її звичного способу життя, тим самим заподіяло моральні страждання, враховуючи час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення її позову та вважає, що на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути з ОСОБА_4 30 000 грн.
Щодо цивільного позову законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Свій позов ОСОБА_10 мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_4 08.01.2017 року, її неповнолітній син ОСОБА_13 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що привело до значних фізичних та моральних страждань, погіршення його психо-емоційного стану, створило загрозу для його емоційного, психологічного і фізичного стану, стабільного розвитку, значно порушило його психічну стійкість та стан здоров"я, тому просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в сумі 200 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_10 визнав частково в сумі 35 000 грн.
Визначаючи розмір завданої потерпілому ОСОБА_13 моральної шкоди, суд враховує глибину перенесених ним фізичних та душевних страждань, значне погіршення його стану здоров"я, зміну його психо-емоційного стану, загрозу для його подальшого стабільного фізичного та розумового розвитку, зміну звичного способу його життя, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає, що на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 . ОСОБА_10 необхідно стягнути моральну шкоду в сумі 100 000 грн.
Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі за проведення НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області технічних експертиз в сумі 1407 грн. 38 коп., транспортно-трасологічної експертизи в сумі 2638 грн. 80 коп., комплекної транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертиз в сумі 1485 грн. підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 . Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.85,86 КК України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання за цим Законом у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 заподіяну моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_6 відмовити за безпідставністю.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду в сумі 25 000 (двадцять п"ять тисяч) грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовити за безпідставністю. Цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_14 заподіяну моральну шкоду в сумі 100 000 грн. (сто тисяч) грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_14 до ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 заподіяну моральну шкоду в сумі 30 000 грн. (тридцять тисяч) грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю.
Цивільний позов ОСОБА_10 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_13 заподіяну моральну шкоду в сумі 100 000 грн. (сто тисяч) грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_13 до ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю.
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1