13.02.18 Провадження № 1-кс/200/1865/18
Справа № 200/2166/18
УХВАЛА
13 лютого 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0003854 від 05.09.2014 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2018 року слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності на ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 05.09.2014 року до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 05.09.2014 року невстановлена особа, знаходячись в нотаріальній конторі « ОСОБА_6 » яка, розташована в Шевченківському р-і, м. Дніпро, шахрайським шляхом, заволоділи майном, яке належить гр. ОСОБА_5 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до ЄРДР за №0003854 від 05 вересня 2014 року.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, квартира площею 21,3 м. кв. розташована за адресою АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що вона є об`єктом кримінально протиправних дій.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості, виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначена квартиру з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання слідчого без його участі та просив його задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав.
Так відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з клопотання та доданих документів, квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, належить потерпілому і не є об`єктом кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до ЄРДР, а тому підстав для накладення арешт на вказане майно не має.
Керуючись ст.ст.167,170,172,173 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0003854 від 05.09.2014 року про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1