АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/520/18 Справа № 191/3718/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001976 від 11 жовтня 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року, ухвалений відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за наступних обставин.

11 жовтня 2017 року о 12 годині, ОСОБА_7 заходячись неподалік бару «Січ», розташованого по вул. Миру в м. Синельникове Дніпропетровської області, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_8 , попросив велосипед торгової марки «Україна» синього кольору, щоб поїхати у своїх справах. Скориставшись тим, що ОСОБА_8 дав згоду використати вказаний велосипед, ОСОБА_7 покинув місце зустрічі з потерпілим ОСОБА_8 на вказаному велосипеді, та не бажаючи повертати власнику ОСОБА_8 велосипед торгової марки «Україна» синього кольору, привласнив собі вищевказаний велосипед, вартістю 463 грн.
Своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, часу, місця, способу його вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч.3 ст.349 КПК України недоцільним, просить вирок суду змінити, кваліфікувавши діяння обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). В іншій частині вирок суду залишити без змін. Зазначив, що при направленні обвинувального акта до суду було кваліфіковано діяння ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). Судом встановлено дії обвинуваченого як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, проте при кваліфікації дій ОСОБА_7 судом кваліфіковано діяння як «шляхом обману», що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинуваченого акта.
Разом з цим, частиною третьою вказаної норми кримінального процесуального закону встановлено, що з метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акта, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, та від зазначено обвинувачення останній і захищався у суді.
Разом з тим, всупереч вказаним вимогам кримінального процесуального закону, суд першої інстанції ухвалюючи вирок вийшов за межі пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення та кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману.
При цьому, своє рішення суд не мотивував та розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
З огляду на вимоги ст. 374 КПК України, в разі зміни формулювання обвинувачення у вироку суд повинен навести мотиви свого рішення.
Виходячи з нормативного розуміння вимог ч. 1 ст. 337 та ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачення, визнане судом доведеним, в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не може суперечити формулюванню обвинувачення, пред`явленому органами досудового розслідування. Інакше справа повинна бути розглянута в загальному порядку.
Таким чином, на переконання колегії суддів, при розгляді справи суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 337, 374, а також 349 КПК України, оскільки прийняв рішення про зміну формулювання пред`явленого обвинуваченого належним чином не мотивувавши таке рішення, а також позбавивши можливість обвинуваченого ОСОБА_7 захищатись від нього.
Згідно п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить зазначене порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, враховуючи те, що кримінальне провадження розглянуто судом відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України щодо обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались та суд при цьому в порушення норм кримінального процесуального закону вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, суд апеляційної інстанції в силу вимог ст. 404 КПК України позбавлений можливості прийняти своє рішення. Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
При новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначену вище невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи які викладені в апеляційній скарзі прокурора та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді