13.03.18Справа № 336/1038/18
Пр. № 1-кс/336/148/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Акимовка Рильського району Курської області Російської Федерації, громадянина України, непрацюючого, що зареєстрований по АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2012 року за ч. 3 ст. 187 КК України до шести років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 17 серпня 2016 року умовно-достроково з невідбутим строком в один рік два місяці, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 19.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 19 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 внесено відомості за ч. 3 ст. 187 КК України за фактом нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , поєднаного із проникненням до житла, а також з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), що виразилось в нанесенні численних ударів руками, а також металевою статуеткою по голові та тулубу потерпілої, і мало місце близько 21-00 години 18 лютого 2017 року в будинку АДРЕСА_2 .

23 травня 2017 року про підозру у вчиненні описаних дій за ознаками злочину, що передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, повідомлено повідомлено ОСОБА_6

1 червня 2017 року оголошено розшук ОСОБА_6 .

Слідчий просить про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, внаслідок чого 1 червня 2017 року року був оголошений його розшук, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Про ризик продовження вчинення злочинів свідчить вчинення ним злочинного посягання в період невідбутої частини призначеного попереднім вироком за вчинення того ж самого злочину, про підозру у скоєнні якого повідомлено ОСОБА_6 (ч. 3 ст. 187 КК України), покарання.

В судовому засіданні слідчий підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на свою непричетність до інкримінованого йому діяння, заявивши, що знає особу, яка вчинила цій злочин і наступного дня розказала підозрюваному про обставини цього кримінально караного посягання і у якої в м. Одесі з 19 лютого 2017 року до січня 2018 року проживав підозрюваний.

Захисник вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтуватиметься на законі, оскільки передумовою для цього є сукупність таких обставин, як обґрунтована підозра у вчиненні злочину і наявність ризиків, що можуть перешкоджати ефективному здійсненню кримінального провадження.

Що стосується повідомлення про підозру, зазначає адвокат, воно отримано не ОСОБА_6 , а його матір`ю 25 травня 2017 року, тому підстав для констатації того, що він був обізнаний про кримінальне провадження, що здійснюється відносно нього, і свідомо переховувався від досудового розслідування, немає. Між тим як особа, що не обмежена будь-якими заборонами щодо свого вільного пересування у просторі, ОСОБА_6 мав повне право обирати місце свого проживання на власний розсуд.

Ризик впливу на потерпілу та інших учасників процесу є ілюзорним і не підкріплений будь-якими фактичними даними.

Що стосується ризику продовження вчинення кримінальних правопорушень, для його заявлення також не має підстав на тлі необґрунтованої підозри і відомостей, якими володіє ОСОБА_6 і якими готовий поділитися з органом розслідування, про причетну до розбою особу.

У зв`язку з викладеним захист клопочеться про відмову у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений (підозрюваний) може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Наданими суду доказами, якими є протоколи слідчих дій, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.

Зазначений злочин є особливо тяжким кримінально караним діянням і цю обставину у відповідності до ст. 178 КПК України враховує слідчий суддя, виносячи рішення на користь клопотання про взяття під варту.

Констатуючи наявність обґрунтованої підозри у вказаному провадженні, суд виходить із змісту протоколів допиту потерпілої від 19 лютого 2017 року, 8 квітня 2017 року і 22 травня 2017 року, відповідно до яких потерпіла прямо вказує на причетність ОСОБА_6 до вчиненого щодо неї розбою, описуючи при цьому притаманні підозрюваному прикмети зовнішності.

Крім наведених міркувань, суд враховує те, що слідчий і прокурор довели наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме: переховування від органу досудового розслідування і суду і продовження вчинення кримінально караних діянь.

Про ризик переховування від слідства свідчать ухилення обвинуваченого від явки до слідчого, що зумовило оголошення його розшуку 1 червня 2017 року, а також пояснення слідчого і прокурора про те, що на підставі постанови про оголошення розшуку заведено оперативно-розшукову справу, в межах якої протягом вказаного періоду вчинено низку оперативно-розшукових дій щодо встановлення місця знаходження (перебування) особи. Цей ризик підтверджує і неодноразове звернення до слідчого судді з клопотанням про затримання з метою примусового приводу, яке подавалось одночасно з клопотаннями про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в задоволенні одного з яких ухвалою слідчого судді від 30.11.2017 року відмовлено через невстановлення місця знаходження підозрюваного і неможливість у зв`язку з цим забезпечити його участь в розгляді цього клопотання.

На користь ризику продовження вчинення кримінально караних діянь свідчить повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні в період невідбутої частини покарання того ж самого злочину, від відбування покарання за який він був умовно-достроково звільнений.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу і вважає, цей захід забезпечення кримінального провадження є співрозмірним з наведеними судом обставинами, які необхідно враховувати при вирішенні цього питання.

Вирішуючи питання щодо застави, достатньої для забезпечення підозрюваним його процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне скористатися передбаченим частиною 4 ст. 183 КПК України правом не визначати заставу, оскільки інкримінований підозрюваному злочин поєднаний з небезпечним для життя та здоров`я потерпілої насильством, об`єктом застосування якого є безпорадна в силу віку особа.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184,193,196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, зарахувавши до цього строку час затримання на підставі ухвали слідчого судді з 04-00 години 13 березня 2018 року, встановивши, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується о 04-00 годині 13 травня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1