Ухвала
Іменем України
05 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 440/734/17

провадження № 51-644 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Буського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
встановила:
вироком Буського районного суду Львівської області від 13липня2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі частини 5 статті 72 КК України ОСОБА_4 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 квітня 2017 року по 13 липня 2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року вказанийвирок Буського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.
На підставі частини 5 статті 72 КК України (в редакції закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 квітня 2017 року по 16 листопада 2017 року включно.
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2018 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху з наданням йому п`ятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.
Зокрема, прокурору роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК України, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК України.
Зі змісту повторної касаційної скарги, убачається, що прокурор не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, прокурор повторно не дотримався вимог статті 427 КПК України та не врахував вказівок суду касаційної інстанції.
Зокрема, прокурор просить скасувати вирок районного суду та ухвалу апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги убачається, що його доводи стосуються лише незаконності ухвали апеляційного суду, без врахування вироку районного суду, тобто допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності мотивувальної частини касаційної скарги з її прохальною частиною.
Крім того, прокурор у касаційній скарзі, повторно вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, не зазначає їх, як і не вказує, які саме вимоги кримінального процесуального закону були проігноровані судом апеляційної інстанції та які доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність не враховано.
Оскільки прокурор не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, то його касаційна скарга підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК України, суд
постановив:

повернути касаційну скаргу прокурору, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Буського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3