Ухвала іменем україни 31 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 березня

2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 липня

2017 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

захисник звернувся до суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши зазначену скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання згаданих положень.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Усупереч зазначеним положенням, посилаючись на істотні порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону, захисник не зазначив конкретних положень КПК, які, на його думку не дотримано місцевим і апеляційним судами, не навів обґрунтування щодо незаконності рішень цих судів відповідно до ст. 438 КПК та з урахуванням статей 370, 374, 404, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку. Касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності ухвали апеляційного суду, зокрема, захисник не зазначає, які клопотання сторони захисту

всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний суд безпідставно

не задовольнив, а також які доводи його апеляційної скарги в порушення

ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив

та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими. Натомість захисник у скарзі фактично зазначає про неповноту та однобічність судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Також, посилаючись на неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанцій закону України про кримінальну відповідальність, захисник лише формально посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК,

у той же час не наводить правового обґрунтування незаконності судових рішень з наведеної підстави з огляду на відповідні положення КК.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень

ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Усупереч п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.

Крім того, у порушення ч. 4 ст. 427 КПК захисником до касаційної скарги не додано оформлених належним чином документів, що підтверджують його повноваження відповідно до ст. 50 КПК.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4

і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3