У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року. Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

секретаря ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
12 січня 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.06.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного Дніпропетровської області суду від 12 січня 2018 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду та викликати у судове засідання обвинуваченого, свідків, та продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів, так як на даний час є ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, що стосується запобіжного заходу, то покладаються на розсуд суду.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 на думку колегії суддіввикладенні лише фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення перешкоджає як обвинуваченому, так і його захиснику реалізації передбаченого ст. 42 КПК України права знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його обвинувачують.
Згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_5 , оскільки йому фактично не висунуте обвинувачення. Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2015 року за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002365.
Як вбачається з положень п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що гарантує кожній особі право на справедливий суд, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально карного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Ч.1 ст. 258-3 КК України передбачає створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації, а ОСОБА_5 обвинувачується участю в діяльності терористичної організації. Тобто органом досудового розслідування не вірно зазначені ознаки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тобто незрозуміло в чому конкретно обвинувачується останній.

Отже, в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Крім того, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 02 лютого 2018 року.

Колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких, постійних джерел для існування він не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, та ризики, вказані в ухвалі судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року, зокрема можливість ОСОБА_5 здійснити спробу ухилення від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладені обставини, враховуючи особу обвинуваченого, та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, обрання даного запобіжного заходу відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи наявний ризик щодо ухилення обвинуваченого від суду, та продовження вчинення аналогічних злочинів.

Разом з тим п. «с» ч. 1 ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, на думку колегії суддів не порушено. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень та особи ОСОБА_5 , навіть з урахуванням його позитивних характеристик, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, та не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжено на 60 днів.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.06.2017 року відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.4 ст. 358 КК України повернути прокурору відділу прокуратури Одеської області для усунення виявлених недоліків.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, в саме до 30 березня 2018 року.

Копію ухвали суду направити обвинуваченому, прокурору та начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4.

Ухвала в частині повернення прокурору обвинувального акту може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .