Справа № 592/9530/17
Провадження № 1-кп/592/497/17
В И Р О К
20 жовтня 2017 року м. Суми
Ковпаківський райсуд м. Суми у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця сел. Чорноплатове, Конотопського району Сумської
області, громадянина України, із
середньою освітою, не одруженого,
не працюйочого, раніше не
судимого, проживаючого за адресою:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , В СТ А Н О В И В:
21.08.2017 року близько 17.00 год. обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в кафе, яке розташоване на другому поверсі автовокзалу м. Суми за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, 40, достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_5 залишив мобільний телефон «Meizu МЗ Note 32 GB» без нагляду на зарядці, вирішив вчинити його крадіжку.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_5 вийшов з кафе, переслідуючи мету особистого збагачення, діючи таємно, шляхом вільного доступу обвинувачений викрав належний потерпілому мобільний телефон «Meizu МЗ Note 32 GB», вартістю 2033 грн..
Заволодівши викраденим і отримавіши його в своє повне розпорядження , обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник , завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в указаному розмірі.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні , передбаченому ст. 185 ч.1 КК України , визнав повністю та пояснив , що обставини , викладені в обвинувальному акті , відповідають дійсності.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час підготовчого засідання потерпілим та обвинуваченим суду надана угода про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні.
Сторони погоджуються на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 Кримінального Кодексу України у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно вимог ч.3 ст. 469, ч.5 с. 469 КПК України, угода про примирення між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних поступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про аизнаннч винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до народчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд також вважає встановленим, що укладання угоди є добровільним, що підтвердили обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 .
Потерпілий ОСОБА_8 розуміє наслідки укладання угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
Також встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Підстав у відмові в затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, суд по справі не вба чає.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_6 узгодженого сторонами кримінального провадження покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд врахувує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення . особу обвинуваченого , який вперше вчинив кримінальне правопорушення, а також ту обставину , що потерпілий претензій матеріального та морального характеру до нього не має.
Вказані обставини дають підстави вважати, що узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.
На підставі наведеного суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін, а покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі вимог ст. 126 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави слід стягнути судові витрати за провадження по справі судової експертизи в сумі 296,61 грн.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, - Засудив:
Затвердити угоду про примирення від 20.10.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред"явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 185 України та призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 296,61 грн. в якості відшкодування витрат на провадження по справі судової експертизи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України :
- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченному.
Суддя ОСОБА_1