УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2017 року м. Житомир
В судове засідання скаржник не з`явилася, надала заяву по розгляд скарги у її відсутність, під час судового розгляду надавала свої пояснення, вказавши, що ОСОБА_5 являється її братом, 27.09.2016 року на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин спричинив її тілесні ушкодження, що підтверджується експертним висновком, однак слідчий не з`ясував всі обставини по справі, не провів всі слідчі дії та передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_6 ОСОБА_7 вимоги скарги підтримала, просили її задовольнити, з підстав, викладених в скарзі.
Об`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки, визначені ст. 138 КПК України, не повідомив, у зв`язку з чим, суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести її розгляд у його відсутність.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи представника скаржника, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з вимогами ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови вбачається, що 27.09.2016 року близько 18 години ОСОБА_5 , 1969 року народження перебуваючи по АДРЕСА_1 спричинив тілесні ушкодження гр. ОСОБА_3 . Під час проведення досудового розслідування було встановлено, 27.09.2017 року близько 18 години в черговий раз відбувся словесний конфлікт між двома родинами а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час якого виникла словесна перепалка та штовханина. Під час вказаного конфлікту потерпіла ОСОБА_3 дістала газовий балончик та спрямувала його в родину ОСОБА_9 , що підтверджується показами свідків. В результаті чого ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною та донькою силоміць відібрали у потерпілої гр. ОСОБА_3 вказаний газовий балончик. Згідно висновку судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження а саме: синці на правому плечі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Вході проведення ОРЗ підтвердити факт, умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 її братом ОСОБА_5 не представилось можливим.
Однак, зі змісту оскаржуваної постанови, не вказано хто був допитаний в якості свідків та чи були вони допитані.
Слідчий в оскаржуваній постанові посилається на висновок експерта який свідчить про виявлення тілесних ушкоджень.
Згідно вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
З матеріалів справи слідує, що органом досудового розслідування було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, однак проаналізувавши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про злочин, не було надано їм оцінку, та не в повній мірі виконані слідчі дії, не допитані всі свідки по справі, не враховано в повній мірі висновки експерта.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Однак, орган досудового розслідування не скористався своїми правом на захист своїх правових позицій, викладених в оскаржуваній постанові, оскільки не з`явилися в судове засідання, матеріали кримінального провадження не надали.
Поряд з цим, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України").
За таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.
При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284, 303, 306, 304, 307, 309 КПК України,
УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006199 від 28.09.2016 року скасувати, та відновити досудове розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя