Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/803/16-к
Провадження № 1-кс/499/101/17
У Х В А Л А

Іменем України

"11" вересня 2017 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ТОВ «Іванівський райсількомунгосп» по кримінальному провадженню винесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 04.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ТОВ «Іванівський райсількомунгосп» по кримінальному провадженню винесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 04.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив про те, що в провадженні СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 04.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, у ході досудового розслідування якого виникла необхідність в проведенні позапланової ревізії посилаючись на те, що 04.09.2015 року до ч/ч Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області, надійшов рапорт оперуповноваженого КМСД Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області, лейтенанта міліції ОСОБА_5 про те, що керівництвом ТОВ «Іванівський Райсількомунгосп», на протязі тривалого часу, зловживають службовим становищем, а саме, нараховує жителям Іванівського району Одеської області, завищені ціни на житлово-комунальні послуги.

Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому прийнято рішення про не проведення фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя вважає що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.19. Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 частини 2 статті 40 КПК України визначено, що слідчий уповноважений звертатися за погодженням з прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте проведення перевірки не відноситься ані до заходів забезпечення кримінального провадження, ані до слідчих дій, ані до негласних слідчих дій.

Зокрема, відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є:

-виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід;

-накладення грошового стягнення;

-тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом;

-відсторонення від посади;

-тимчасовий доступ до речей і документів;

- тимчасове вилучення майна;

-арешт майна;

-затримання особи;

-запобіжні заходи.

Наведений перелік є вичерпним. Призначення перевірки серед такого вичерпного переліку заходів забезпечення кримінального провадження - відсутнє.

Що ж стосується слідчих (розшукових) дій, то, відповідно до ч.1 ст.223 КПК України, це дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік слідчих дій з визначенням підстав та порядку їх проведення міститься у Главі 20 КПК України і включає: допит; пред`явлення для впізнання; обшук; огляд; слідчий експеримент; освідування особи; експертизу.

Тобто призначення перевірки не відноситься і до слідчих (розшукових) дій, визначених у КПК України.

Тим більше не відноситься призначення перевірок і до негласних слідчих (розшукових) дій, вичерпний перелік яких міститься у Главі 21 КПК України, тим паче, що жодна перевірка не може бути проведена «негласно», тобто без відома особи, яка перевіряється.

Таким чином, призначення перевірок не відноситься ані до слідчих дій/негласних слідчих дій, ані до заходів забезпечення кримінального провадження, отже, КПК України не передбачає право слідчого на звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення виїзної перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Слід відзначити, що в КПК України відсутня і процедура розгляду такого роду клопотань.

Разом з тим, кожна людина має право розраховувати, що до неї буде застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього засадничого принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Також, відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В свою чергу відповідно до вимог п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

Наступне, відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частина 2 даної статті вказує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (КПК України).

Положеннями Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03.11.2016 року встановлено, що до 31.12.2017 року позапланові заходи з державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (коптролю) лише за наявності, зокрема, рішення суду. Процесуальний же порядок отримання такого рішення визначений саме КПК України. Проте, вирішення слідчим суддею вказаних клопотань не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом, адже не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження, ані до слідчих дій, ані до негласних слідчих дій.

Отже, КПК України не передбачає права слідчого, прокурора на звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення (проведення) перевірки, більше того, в КПК відсутня процесуальна процедура розгляду такого виду клопотань.

В той же час, відповідно до правової позиції викладеної в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 року (п.25 Рішення) зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Положення ч.2 ст. 93 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК і не містить окремого права прокурора, слідчого звертатися до слідчого судді з даним клопотанням.

Виходячи із вищевикладеного, вирішення питання щодо призначення перевірки дотримання вимог земельного законодавства не відноситься до компетенції слідчого судді, у КПК відсутня процедура розгляду такого клопотання, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 93, 110 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про надання дозволу на проведення позапланової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ТОВ «Іванівський райсількомунгосп» по кримінальному провадженню винесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 04.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1