1-кп/357/252/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002465 від 13.05.2017 р. щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Казань Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого охоронцем СП «Укрінтерм», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

06 травня 2017 р. близько 17 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території «Критого ринку» по б-ру Олександрійському,50 в м. Біла Церква, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , в ході словесної перепалки, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів руками потерпілій ОСОБА_4 в область обличчя та щелепи.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках правого ока та в області тіла нижньої щелепи, перелому коронки 2 зуба на правій верхній щелепі, струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно 06 травня 2017 р. близько 17 год., перебуваючи на території «Критого ринку» по б-ру Олександрійському в м. Біла Церква, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із знайомою ОСОБА_4 , в ході словесної перепалки, у відповідь на образи з її боку, наніс їй декілька ударів руками в область обличчя та щелепи, внаслідок чого вона отримала зазначені у обвинувальному акті тілесні ушкодження. У скоєному розкаюється.

Заявлений потерпілою цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди визнав частково з підстав, зазначених у відзиві, наданому суду.

Потерпіла ствердила обставини злочину, вказані обвинуваченим, при цьому вказала, що обвинувачений попросив вибачення, яке прийняла. Просила задоволити заявлений нею позов у повному обсязі та покарати обвинуваченого суворо.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_7 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор, захисник, потерпіла та її представник не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведено повністю і його дії суд кваліфікує за ст. 125 ч.2 КК України як умисне заподіяння потерпілій легкого тілесного ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи, думку потерпілої щодо покарання.

ОСОБА_7 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, має утриманні малолітню дочку, є інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням, працевлаштований, як особа за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого та наявність на його утриманні малолітньої дитини, а також ту обставину, що він є інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації на обвинуваченого ОСОБА_7 , останній не становить високої небезпеки для суспільства і його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі.

З врахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді максимального штрафу.

В ході судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди з ОСОБА_7 , відповідно до якого потерпіла просила стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування витрат на лікування 11041 грн. 02 коп. та моральної шкоди - 50000 грн.

Цивільний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд, згідно ст. 129 КПК України, має вирішити.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав факт отримання потерпілою ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за вказаних у обвинуваченні обставин, внаслідок чого вона певний час перебувала на лікуванні, перенесла фізичні та душевні страждання, в зв`язку з чим порушився її нормальний ритм життя.

Потерпілою надано медичні документи та фіскальні чеки на придбання ліків, згідно з якими вона понесла витрати на їх придбання в сумі 10921 грн. 02 коп. (за виключенням благодійного внеску в сумі 120 грн.), які суд вважає за необхідне стягнути на її користь з обвинуваченого.

Крім того, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає достатнім розмір такої, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої суми моральної шкоди 25000 грн.

Речові докази у провадженні медичну документацію, яку згідно розписки передано на відповідальне збереження власнику: потерпілій ОСОБА_4 необхідно залишити їй по-приналежності.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Водночас ОСОБА_7 не позбавлений батьківських прав і має дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій не виповнилося на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» 18 років, є інвалідом третьої групи (довідка до акту огляду МСЕК КИО №325185 від 17.11.2009 р.) і згідно п. «в» та п. «г» статті 1 підпадає під дію зазначеного Закону, про що його захисник направив суду відповідне клопотання, яке підтримав і обвинувачений.

У зв`язку з зазначеним, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання за вчинення інкримінованого злочину на підставі п. «в» та п. «г» статті 1Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 р.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, п.п. «в», «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100(сто) н/м доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальних збитків -10921 грн. 02 коп. та моральної шкоди- 25000 грн., а всього 35921 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн. 02 коп.

Речові докази у провадженні медичну документацію, яку згідно розписки передано на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_4 залишити їй по-приналежності.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі п.п. «в» та «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30(тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,