Справа № 527/1835/17
провадження № 1-кс/527/489/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2017 року слідчий суддя - суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , представника володільця майна - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000716 від 8 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
10 вересня 2017 року до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000716, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, в якому він прохає накласти арешт на майно вилучене 08.09.2017 року під час огляду місця події а/д Кременчук-Хорол, в с. Бабичівка Глобинського р-ну, а саме: на металобрухт загальною вагою близько 150 кг, автомобіль «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 ; на причеп «ХТ» бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 , та також перебуває в користуванні ОСОБА_5 , шляхом заборони власнику та володільцю користуватися майном із залишенням його на майданчику тимчасового тримання автомобілів Глобинського відділу поліції, та шляхом заборони відчуження автомобіля та причепа власником чи іншими особами на підставі його довіреності.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 08.09.2017 року близько 18:40 год. в с. Бабичівка Глобинського району, на автомобільній дорозі Кременчук-Хорол, працівниками Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області було затримано легковий автомобіль «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. При огляді даного автомобіля в багажнику та причепі було виявлено брухт чорних металів вагою близько 150 кг.

08.09.2017 року інформація про вказане кримінальне правопорушення занесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000716 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

В даний час проводяться слідчо - розшукові дії, спрямовані на пошук осіб, в яких водій автомобіля купляв металобрухт. ОСОБА_5 пояснив, що даний металобрухт його попрохали перевезти. Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , причеп «ХТ» бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 . Вказані транспортні засоби перебувають у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Після проведення огляду місця події автомобіль «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом бежевого кольору та металобрухтом, вилучено до Глобинського ВП.

У кримінальному проваджені є достатньо даних вважати, що вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на них.
У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримували, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому.

У судовому засіданні володілець транспортних засобів ОСОБА_5 прохав у задоволенні клопотання відмовити. Мотивував тим, що злочин не вчиняв. Пояснив , що названі в клопотанні автомобіль та причіп купив нещодавно, проте, нотаріально договір купівлі-продажу не оформляв. Власники цих транспортних засобів передали йому документи на них. Металобрухт належить його знайомому ОСОБА_9 , який попрохав вивезти металобрухт з двору. Працівник поліції під`їхав до автомобіля, коли металобрухт вже був завантажений. Ніякого дозволу на огляд автомобіля та причепу у нього не питали і він такого не надавав.
Представник володільця транспортних засобів адвокат ОСОБА_10 в засіданні у задоволенні клопотання прохав відмовити, посилаючись на незаконність дій працівників поліції та відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Вказував, що клопотання та дії поліції не ґрунтуються на вимогах закону. Так, огляд було проведено без згоди володільця майна чи ухвали слідчого судді, з клопотанням про надання дозволу на такі дії у встановлений КПК строк слідчий до суду не звертався, що свідчить про недопустимість доказів. Крім цього, немає жодного доказу, що здійснювалися незаконні операції з брухтом. Норма ч.1 ст. 213 КК України є бланкетною, але в протоколі огляду навіть не вказано який саме вид брухту вилучено побутовий чи промисловий. Крім цього, слідчим не підтверджена підстава для внесення відомостей в ЄРДР за ч.1 ст. 213 КК України.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч.3 цієї ж статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Ч.5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Ч.1 ст. 233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 2 цієї ж під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи. В ч. 3 ст. 233 КПК зазначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази , встановила, що автомобіль «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , та причеп «ХТ» бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 8.09.2017 року перебували у володінні та користуванні ОСОБА_5 і в цей день були вилучені до Глобинського відділу поліції, що підтверджується протоколом огляду місця події, складеного слідчим Глобинського ВП ОСОБА_4 .
При цьому огляд автомобіля та причепа було проведено без добровільної згоди особи, яка ними володіла та без ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук. Такий огляд не був зумовлений невідкладним випадком, передбаченим ч.3 ст. 233 КПК України. Невідкладно після здійснення таких дій слідчий не звернувся до слідчого судді з клопотання про проведення обшуку, як це передбачено вищевказаною нормою.
Натомість зміст протоколу свідчить, що мало місце несанкціоноване проникнення до володіння особи. Так, в протоколі зазначено, що в багажнику вказаного автомобіля виявлено брухт чорних металів. Встановлення такої обставини потребувало відкривання багажника. Все це вказує на недопустимість доказів, арешт на які прохає накласти слідчий.
Також у кримінальному провадженні №0000716, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8.09.2017 року, відсутні докази про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
Так, ч.1 ст. 213 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом. Об`єктивну сторону цього злочину характеризують, зокрема, такі дії: здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами , відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.
Натомість відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що ОСОБА_5 вчинялися дії по незаконному прийому металобрухту, а отже, відсутня і обґрунтована підозра у вчиненні названою особою кримінального правопорушення. Також слідчий суддя не вбачає, що були наявні підстави для проникнення до володіння особи без ухвали слідчого судді.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, так як відсутні підстави вважати, що вилучене майно є доказом вчинення злочину.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 233,237, 372 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна вилученого 08.09.2017 року під час огляду місця події а/д Кременчук-Хорол, в с. Бабичівка Глобинського р-ну, а саме: металобрухту загальною вагою близько 150 кг, автомобіля «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 ; причепу «ХТ» бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 , та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1