справа №176/1271/17
провадження №1-в/176/266/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням державної установи Жовтоводської виправної колонії в Дніпропетровській області (№ 26), клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшло від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, засудженого: 20.02.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі 7 років з конфіскацією всього особисто належного йому майна, за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення за період з 23.10.2012 року по 30.04.2013 року, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представників адміністрації Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 20.02.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі 7 років з конфіскацією всього особисто належного йому майна, початок строку відбування покарання 23.10.2012 року, кінець строку відбування покарання - 16.04.2019 року. Умовно-дострокове звільнення відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України можливо після відбуття частини строку покарання починаючи з 16.12.2016 року.
Засуджений ОСОБА_3 в своєму клопотанні просить про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
В судовому засідання підтримав клопотання, підтвердив, що мав неодноразові стягнення протягом строку відбування покарання, але вважає що застосовані необґрунтовано, виходячи з неупередженого ставлення адміністрації колонії, оскільки неодноразові стягнення були накладені по відношенню до нього за відмову від відділення, додатково пояснив, що на його думку адміністрацією установи не було забезпечено належних умов відбування покарання та його працевлаштування, також вважає, що докорінно виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання підзахисного, просив його задовольнити.
Заслухав представника адміністрації Жовтоводської ВК №26, який повідомив, що за весь період відбування покарання засуджений характеризувався тільки негативно та лише за останній короткий проміжок часу змінив свою поведінку на позитивну, виходячи з поведінки засудженого, думку прокурора, який підтримав підстави і вважав можливим задовольнити клопотання, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 31.10.2012 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, характеризувався посередньо, заохочень не мав, стягнень не мав, до праці не залучався.

З 24.05.2013 року продовжує відбуватипокарання в Жовтоводській ВК №26.

З цього часу відбування покарання, а саме за період з 2014 по 2016 рік включно характеризується незмінно негативно, має 13 стягнень, з яких 8 суворих: 1 стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу на 1 місяць за зберігання заборонених речей, а також 7 стягнень у вигляді поміщення дисциплінарного ізолятора за відмову від відділення. Також має 3 заохочення за поточний рік.

Суд приймає до уваги посилання засудженого ОСОБА_3 , що первинні стягненні за відмову від відділення, які були накладені по відношенню до нього, були однотипними, однак з врахуванням інших неодноразових стягнень, які були накладені до останнього також за порушення режиму утримання, зберігання заборонених речей, невиконання законних вимог адміністрації колонії, спростовують посилання засудженого на неупереджене ставлення до нього з боку представників адміністрації установи. Окрім того засуджений ОСОБА_3 мав можливість оскаржити накладені стягнення, однак цього він не зробив.

Суд враховує, що ОСОБА_3 бувпрацевлаштований на виробництві установи різноробочим, що підтверджується довідкою про заробітну працю останнього за період з травня 2013 року по жовтень 2014 року.

Однак, згідно передуючих характеристик, що маються в особовій справі від 23.02.2015 року, від 27.05.2016 року, від 22.12.2016 року (ч. 2 ос. спр. арк. 156, 164, 180, 185 ) засуджений ОСОБА_3 за весь час перебування в установі як особистість характеризувався негативно, та до робіт з благоустрою установи, до виконання яких коли залучався за потребою, ставився з різною ініціативою, до виконання робіт на виробництві установи із погодинною оплатою праці був залучений короткий проміжок часу, норм виробітку ніколи не мав. Згідно останньої характеристики від 13.06.2017 року характеризується також негативно (ч. 2 ос. спр. арк. 185 ), що також вказує, що останній вперто не бажає ставати на шлях виправлення.

Суд оцінюює у сукупності наявність стягнень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_3 за весь період відбування покарання, які серед них накладались на наступний день після накладення попереднього стягнення, 8 з яких є суворими у вигляді поміщення на 1 місяць до ПКТ та 7 з поміщенням до ДІЗО за порушення режиму утримання, за час відбування заохочувався лише три рази та тільки в поточному році, що в сукупності не доводить сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказує та не підтверджує обставини, що ОСОБА_3 після неодноразового накладання стягнень змінився і став на шлях виправлення , а тим більше на цей час виправився.

Таким чином, суд враховує та приходить до висновку, що наявність лише трьох заохочень в поточному році, при наявності 13 стягнень, його переважне посереднє відношення до праці, який згідно довідки є працездатним, посилань на стан його здоров`я щодо працевлаштування на виробництві установи не було, не утворює підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 як такому який став на шлях виправлення, так як фактично за весь період відбування покарання мав наявні систематичні стягнення, що свідчить про його не бажання ставати на шлях виправлення.
Крім того, за цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 19.03.2015 року, 27.05.2016 року, 13.06.2017 року - відмовлено, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 27.05.2016 року, 13.06.2017 року відмовлено, розглядався стосовно застосування ст.. 81 КК України 22.12.2016 року відмовлено, як такому який не довів своє виправлення.
За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який протягом часу відбування покарання має 13 стягнень та лише три заохочення, які були застосовані напередодні в поточному році, а також те, що останній відбуває покарання за тяжкі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, в той час умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд не приходить до висновку про однозначну поведінку засудженого, яка б свідчила про його виправлення та вважає, що умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :