Справа № 308/9339/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що слідчим відділом Прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000050 від 22.03.2016 року про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи помічником на громадських засадах народного депутата України ОСОБА_8 , використовуючи корупційні зв`язки, у травні 2017 року отримав неправомірну вигоду в розмірі понад 150 тис. грн. від ОСОБА_9 , за сприяння у вирішенні питань щодо підготовки та надання депутатських запитів та скарг від імені народного депутата ОСОБА_10 на адреси правоохоронних органів в інтересах гр. ОСОБА_9 з метою створення впливу, тиску на органи слідства та уникнення кримінальної відповідальності останнім, в підтвердження чого є наявні матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Таким чином, на даний час встановлені достатні обставини, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, тобто вимагання та одержання неправомірної вигоди.
З цього приводу, ОСОБА_7 14.09.2017 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.
Водночас, 14.09.2017 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово вилучено наступні речі: закритий металевий сейф, у якому згідно протоколу огляду від 15.09.2017 виявлено: 60711 доларів СІЛА, 27500 гривень та 5000 євро; мобільний телефон марки «Nokia 3310» із СІМ карткою «Вееііпе»; мобільний телефон «Nokia RM-145 6233» із СІМ карткою «Київстар»; мобільний телефон «SONY ERICSSON ААЗ» із СІМ карткою «Вееііпе»; мобільний телефон марки «Alkatel»; грошові кошти в сумі 1750 гривень; 5 флеш-накопичувачів; депутатські звернення та скарги щодо розслідування кримінального провадження № 0000050 на 60 арк.
Вказані вище матеріальні об`єкти, відповідно до ст. 167 та ч. 1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку.
Виявлені та вилучені грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, позаяк є об`єктом кримінально протиправних дій (предметом вчиненого злочину).
Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 368 КК України. Санкція вказаної статті Кримінального кодексу України передбачає такий вид покарання як конфіскація майна, а у відповідності до ст. 96-1 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення встановлено застосування спеціальної конфіскації, що є підставою для звернення до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного.
Клопотання мотивоване тим, що з метою забезпечення виконання судових рішень про застосування зазначених заходів кримінального-правового характеру у виді конфіскації (спец конфіскації) майна, на грошові кошти, вилучені у ході проведення 14.09.2017 обшуку за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_7 , слідчий просить накласти арешт.
Враховуючи, що вказані грошові кошти не є предметом кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не здійснювались заходи щодо їх ідентифікації за індивідуальними чи родовими характеристиками.
Мобільні телефони, вилучені у підозрюваного ОСОБА_7 , містять у собі відомості щодо його контактів з ОСОБА_9 та особами, що можуть бути причетними до вчинення злочину, які у сукупності з іншими доказами мають доказове значення.
Флеш-накопичувачі, використовувались для зберігання інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки містять електронні версії документів з приводу підготовки скарг та депутатських запитів.
Депутатські запити та скарги, вилучені в ході обшуку, є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки саме за їх підготовку, виготовлення та скерування до різних державних відомств призначалась неправомірна вигода ОСОБА_7 від ОСОБА_9 .
Вказані матеріальні об`єкти та документи мають важливе значення для встановлення важливих фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст.170 КПК України.
Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить виконання судових рішень про конфіскацію чи спецконфіскацію майна, перешкодить встановленню всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Представник власника майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зокрема, зазначив, що вилучені у гр. ОСОБА_7 грошові кошти належать не йому, а його дружині, яка зняла гроші в банку. На підтвердження наведеного, надав копії договорів банківських вкладів - Договір №80658/3 про банківський вклад "Золота осінь" в доларах США від 10.10.2008 р., Договір № 2009 24 про банківський вклад "БАЗИС" в доларах США від 06.08.2009; та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.12.2007 р..
На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Заслухавши пояснення сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо посилання захисника про належність грошових коштів дружині ОСОБА_7 , суд ставиться критично, оскільки походження грошових коштів та належності їх останній не підтверджена належними і допустимими доказами.

Враховуючи наведене, те, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на майно, а також з метою збереження речових доказів, саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене під час обшуку 14.09.2017 року майно за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
-грошові кошти в сумі: 60 711,00 дол. США (шістдесят тисяч сімсот одинадцять доларів США), 27 500,00 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот гривень), 5000,00 Євро (п`ять тисяч Євро);
-мобільний телефон марки «Nokia 3310» із сім-карткою «Beeline»;
-мобільний телефон марки «Nokia RM-145 6233» із сім-карткою «Київстар»;
-мобільний телефон марки «Sony-Ericsson АА3» із сім-карткою «Beeline»;
-мобільний телефон марки «Alkatel»;
-грошові кошти в сумі 1750,00 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень);
-5 флеш-накопичувачів;
-депутатські звернення та скарги щодо розслідування кримінального провадження № 0000050 на 60 арк.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст виготовлено та проголошено 10.10.2017 року о 16 год. 40 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1