233 № 242/3975/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 364 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні головуючий суддя ОСОБА_1 заявила собі самовідвід, відповідно до п. 4 ст. 75 КПК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді керівника ГУМВС України в Донецькій області, сприяв створенню терористичної організації «Донецька народна республіка». Наразі можна припускати, що в силових структурах «ДНР», в тому числі і на керівних посадах залишилися колеги та підлеглі ОСОБА_8 , які мають певну владу і вплив на непідконтрольній території. Враховуючи його прихильність до діяльності «ДНР», сприяння її діяльності вважає, що існують достатні підстави вважати, що існує загроза особам, на яких покладено виконання обов`язків функцій держави України та членам їх сімей, а також їх майну, які вимушено перебувають на непідконтрольній території. Вона разом з родиною була вимушена переселитися з міста Горлівки Донецької області, яке на теперішній час знаходиться на окупованій території. В місті Горлівці знаходиться належне її родині та близьким родичам майно. Вважає, що вказані обставини становлять небезпеку для її родини та близьких родичів, які вимушені періодично навідуватися до міста Горлівки з метою збереження майна. Крім того, є передумови вважати, що під час розгляду кримінального провадження, можуть бути вчинені спроби впливу на неї, як на суддю, шляхом погроз на її адресу та на адресу її родичів.
В підготовчому судовому засіданні суддя ОСОБА_2 заявила собі самовідвід, відповідно до п. 4 ст. 75 КПК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді керівника ГУМВС України в Донецькій області, сприяв створенню терористичної організації «Донецька народна республіка». Наразі можна припускати, що в силових структурах «ДНР», в тому числі і на керівних посадах залишилися колеги та підлеглі ОСОБА_8 , які мають певну владу і вплив на непідконтрольній території. Враховуючи те, що ОСОБА_8 обіймаючи керівну посаду в ГУМВС України України в Донецькій області, сприяв створенню терористичної організації «Донецька народна республіка», вважає, що існують достатні підстави вважати, що існує загроза особам, на яких покладено виконання обов`язків функцій держави України та членам їх сімей, близьких родичів, які вимушено перебувають на непідконтрольній території. В Амросіївському районі та в місті Амвросіївка Донецької області, яке є тимчасово непідконтрольною територією, мешкають її близькі родичі, знаходиться належне їм майно, в тому числі і нерухоме майно, що входить до складу спадщини, яка в силу обставин, що склались, не прийнята її батьком. Вважає, що вказані обставини становлять небезпеку для її близьких родичів. Крім того, є передумови вважати, що під час розгляду кримінального провадження, можуть бути вчинені спроби впливу на неї як на суддю шляхом погроз на її адресу та на адресу її родичів, які мешкають в м.Амвросіївка та Амвросіївському районі Донецької області.
Прокурор та захисники в підготовчому судовому засіданні заперечували проти заяв про самовідвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, шляхом голосування, простою більшістю голосів, прийшов до таких висновків.
Відповідно до обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді керівника ГУМВС України в Донецькій області, сприяв створенню терористичної організації «Донецька народна республіка». Наразі можна припускати, що в силових структурах «ДНР», в тому числі і на керівних посадах залишилися колеги та підлеглі ОСОБА_8 , які мають певну владу і вплив та непідконтрольній території. Враховуючи те, що ОСОБА_8 обіймаючи керівну посаду в ГУМВС України України в Донецькій області, сприяв створенню терористичної організації «Донецька народна республіка», існують достатні підстави вважати, що існує загроза особам, на яких покладено виконання обов`язків функцій держави України та членам їх сімей, близьких родичів, які вимушено перебувають на непідконтрольній території.
Відповідно до п. 4 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Крім того, частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод також закріплює вказані вище принципи.
Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Положення зазначеної статті Кодексу суддівської етики випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, відповідно до якого суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Крім того, відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом…, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Право на розгляд справи безстороннім судом є гарантією права на справедливий судовий розгляд.
Так, в п.66 рішення «Мироненко і Мартенко проти України» (10.03.2010), зазначено наступне: «згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь - яких сумнівів у його безсторонності…».
З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 при розгляді даного кримінального провадження та з метою його об`єктивного розгляду, суд вважає необхідним задовольнити заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: Судді: