Справа № 355/9/18
Кримінальне провадження № 1-кп/355/40/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" лютого 2018 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця с. Вікнини Збаразького району Тернопільської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресом АДРЕСА_2 , має неповну середню освіту, працює інститут хімії високомолекулярних з`єднань, не одружений, раніше судимий:

1) 12.01.2004 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.

185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 104, 76 КК України був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) 01.07.2008 року Малинським районим судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

3) 10.11.2011 року Збаризьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
Суд визнав доведеним, що 27.12.2017 року ОСОБА_4 перебуваючи на своєму робочому місці в цеху сортування та упаковки яєць ( яйцесклад з тарним складом) ТОВ « Березанська птахофабрика», що знаходиться за адресом с. Садове Баришівського району по вул. Фабрична,2 помітив телефон марки «Lenovo» А390, який належав ОСОБА_5 . Скориставшись відсутністю власниці та інших осіб, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел на заволодіння даним мобільним телефоном для власного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» А390, який належав ОСОБА_5 та розпорядився ним на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта від 09.01.2018 року №12-4/23 від 24.01.2018 року залишкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo» А390, придбаного в 2015 році, в технічно справному стані, з урахуванням зношування, станом на 27.12.2017 року становить 316 грн.67 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також розміром привласненого майна, щиро покаявся у вчиненому пояснивши, що він, 27.12.2017 року перебуваючи на своєму робочому місці в цеху сортування та упаковки яєць ( яйцесклад з тарним складом) ТОВ « Березанська птахофабрика», помітив телефон марки «Lenovo» А390, який належав ОСОБА_5 та скориставшись відсутністю власниці та інших осіб, здійснив його крадіжку з метою подарувати телефон своєму племіннику.
Після того, як він був викритим у скоєному злочині, на вимогу працівників поліції викрадений телефон добровільно видав. В скоєному чистосердечно розкаюється.
Виходячи з того, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.
Сукупність приведених в судовому засіданні доказів, їх оцінка переконують суд, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викрадені чужого майна, вчинена повторно повністю доведеною, а тому кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами ст. 65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Згідно наданої суду характеристики, ОСОБА_4 за місцем проживання та своєї попередньої роботи характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває
У відповідності до ст. 66 КК України, пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття обвинуваченого в скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування заподіяної шкоди.
У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 в ході судового слідства не встановлено.
Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі обставину покарання - щире каяття у вчиненому, відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства із застосуванням відносно нього ст.ст. 75,76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК у разі провадження експертизи під час досудового розслідування в обвинувальному акті, який передається до суду, обов`язково зазначаються відомості щодо розміру витрат на залучення експерта.
Згідно зі ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином суд вважає за необхідне стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 429 грн. 00 коп.
Речові докази відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і за цим законом призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, скасувати.
Речовий доказ по справі мобільний телефон марки «Lenovo» А390, який знаходиться на зберіганні у власника, використовувати за призначенням.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави в розмірі 429 (чотириста тридцять дев`ять ) грн. (Банк ГУДСКУ у Київській області р/р 0016, МФО 821018, УДК в Київській області одержувач УК у Баришівському районі смт. Баришівка 24060300 ).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1