Справа № 445/441/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1097/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заставне, Золочівського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 4 вересня 2017 року,
в с т а н о в и л а :

вироком Золочівського районного суду Львівської області від 4 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

На підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 3000 гривень моральної шкоди та 3 312 гривень 30 копійок матеріальної шкоди.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 6.06.2015 року, близько 17.00 години, знаходячись на подвір`ї свого господарства, що у АДРЕСА_1 , наніс один удар по голові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , предметом схожим на металевий гачок, чим завдав малолітньому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани у лівій тім`яній ділянці голови, що згідно висновку експерта № 96/2015 від 18.06.2015 року відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій судом першої інстанції, просить вирок в частині часткового задоволення цивільного позову скасувати та відмовити в задоволенні цивільного позову на користь ОСОБА_9 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення цивільного позову є незаконним і має бути скасованим судом апеляційної інстанції. Зазначає, що ОСОБА_9 , на користь якої задоволено цивільний позов, не є потерпілою у справі, не є учасником, ні очевидцем протиправних дій. Суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову вийшов за межі розумності, виваженості та справедливості та необґрунтовано вказав розмір відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора - на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обгрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 у справі про незаконність вироку суду першої інстанції в частині задоволення цивільного позову, то колегія судді приходить до висновку, що вирок суду в частині часткового задоволення цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що суд безпідставно задоволив розмір моральної та матеріальної шкоди, є необгрунтованими, оскільки, як вбачається з вироку, суд на підставі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, згідно яких матеріальна і моральна шкоди, спричинена неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також збиток, який завданий майну фізичної шкоди, відшкодовується в повному обсязі особою, за наявності вини, що спричинила шкоду.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоду здоров`ю фізичної особи, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати, зокрема, понесені на придбання медикаментів.

Так, позивач ОСОБА_9 звернулася в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь 4 124,30 грн. завданої майнової шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування майнової шкоди зазначала, що в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 спричинені легкі тілесні ушкодження., внаслідок чого він проходив курс лікування та медичне обстеження, поніс витрати на придбання медикаментів в розмірі 4 124,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків та касових квитанцій.

Суд першої інстанції на підставі цих даних дійшов правильного висновку про те, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню в сумі 3 312,30 грн. Разом з тим, колегія суддів погоджується з тим, що надані суду квитки на проїзд не можуть братися до уваги.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здатностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, що спричинила моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, що мають суттєве значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд, враховуючи ці положення закону, тривалість лікування ОСОБА_10 , наслідки травми для його здоров`я, врахував вимоги розумності, зваженості та справедливості та, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку, що потерпілому ОСОБА_10 слід відшкодувати моральну шкоду саме в розмірі 3 000 грн. з ОСОБА_6 .

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 матеріальну та моральну шкоду, яка не є потерпілою по справі, то така не ґрунтується на вимогах закону, адже подана нею позовна заява в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст. ст. 370-376 КПК України, є законним, обгрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його зміни немає.
Керуючись ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
вирок Золочівського районного суду Львівської області від 4 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4