Справа № 787/74/17
номер провадження 1-кп/558/53/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000098, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 , захисник адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
13 березня 2017 року приблизно о 18-й годині ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи на кладовищі, що розташоване по вулиці О. Невського в м. Радивилів Рівненської області, маючи намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, порушуючи моральні засади суспільства щодо поваги до померлих та місць їх поховань, здійснюючи наругу над могилою, таємно, шляхом демонтажу, незаконно заволодів металевим хрестом з могили невстановленої особи. В подальшому ОСОБА_3 покинув територію кладовища та переніс металевий хрест до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність об?єднану єдиним умислом, 13 березня 2017 року, приблизно о 19-й годині, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи на кладовищі, що розташоване по вулиці О. Невського в м. Радивилів Рівненської області, маючи намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, порушуючи моральні засади суспільства щодо поваги до померлих та місць їх поховань, здійснюючи наругу над могилою, таємно, шляхом демонтажу, незаконно заволодів металевим хрестом з могили ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_3 покинув територію кладовища і переніс металевий хрест до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність об?єднану єдиним умислом, 13 березня 2017 року, приблизно о 20-й годині, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи на кладовищі, що розташоване по вулиці О. Невського в м. Радивилів Рівненської області, маючи намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, порушуючи моральні засади суспільства щодо поваги до померлих та місць їх поховань, здійснюючи наругу над могилою, таємно, шляхом демонтажу, незаконно заволодів металевим хрестом з могили ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_3 покинув територію кладовища та під час перенесення металевого хреста до місця свого проживання був зупинений на території дендропарку «Радивилівський» працівниками Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 297 КК України, тобто наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та дав показання про те, що в той день заходив на кладовище, бо там похоронені його батьки. Коли йшов додому через парк, то біля площадки до нього підійшов якийсь чоловік і дав йому металевого хреста, якого він взяв та ніс додому. Того чоловіка він не знає. Мабуть дали йому хрест пофарбувати. Коли йшов з хрестом через парк, то його зупинили працівники поліції. Працівниками поліції у нього вдома було виявлено ще два хрести. Ті хрести в нього вдома стояли вже давно. Хрести були його родичів, а чому вони стояти в нього в дома він не знає.

У вчиненному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судом засіданні дала показання про те, що в той день до неї додому приїхали працівники поліції та запитували її чи не зникали хрести з могил її родичів. Коли з працівниками поліції вона приїхала на кладовище, що розташоване по вул. О. Невського в м. Радивилів, то виявили, що відсутні хрести на могилах її родичів. Не було хреста на могилі ОСОБА_8 та на могилі її родича ОСОБА_9 . ОСОБА_10 була матір`ю її баби, а ОСОБА_9 був її дядьком. Вона доглядала за їх могилами. Хрести були металевими, пофарбовані світлою сріблясто-сірою фарбою. Коли її викликали в поліцію, то там вона впізнала хрести, що стояли на могилах її родичів.

Будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання про те, що йому відомо про викрадення хрестів з могил на кладовищі в м. Радивилів. Знає, що працівниками поліції в парку, що в м. Радивилів, було виявлено та зафіксовано те, що ОСОБА_3 переносив хреста з кладовища до себе додому. Претензій до обвинуваченого не має.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, дали показання про те, що 13 березня 2017 року, ввечері, ними, під час патрулювання в міському парку м. Радивилів, було виявлено ОСОБА_3 , який ніс металевого хреста. Коли вони його зупинили, то ОСОБА_3 говорив, що хреста знайшов на смітнику. Потім говорив, що друг попросив пофарбувати хреста.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що 13 березня 2017 року приблизно о 17 годині він, повертаючись з роботи додому, заїхав до своїх батьків, які проживають по вул. Сковороди в м. Радивилів. Коли вийшов з машини, то побачив ОСОБА_3 , який йшов з вул. Сковороди в напрямку вул. Широка. У батьків він був приблизно 20-30 хвилин, а коли вже мав їхати додому та сідав у автомобіль, то бачив ОСОБА_3 , який йшов з вул. Широка на вул. Сковороди і ніс хреста сірого кольору, а низ хреста був у землі. Після цього він зателефонував до ОСОБА_12 і повідомив про те, що ОСОБА_3 несе хреста. ОСОБА_3 зайшов у парк та йшов в сторону будинку культури. Він їхав за ним. Коли об`їхав парк, то побачив, що працівники поліції зупинили ОСОБА_3 . Він підійшов до них та чув, як ОСОБА_3 говорив про те, що хтось попросив його пофарбувати хреста, а тому він ніс хреста додому.

Свідок ОСОБА_14 дав показання про те, що він є працівником з благоустрою. В той день, це було в березні, в обідню пору, коли оглядав кладовище, то виявив, що на могилах немає хрестів, однак раніше вони там стояли. Він хотів написати заяву в поліцію, але після обіду на кладовище прийшли працівники поліції з приводу викрадення хрестів з могил. Хрести були металеві пофарбовані. На одному хресті була табличка, а два інші хрести були без табличок.

Свідок ОСОБА_15 дав показнання, що в березні 2017 року був запрошений працівниками поліції, коли оглядали кладовище. На могилах не було хрестів. На одній могилі була відламана труба. Працівники поліції говорили, що ОСОБА_3 брав хрести з могил. Він особисто бачив два рази, як ОСОБА_3 переносив хрести.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої, представника потерпілої особи, свідків щодо часу та місця вчинення злочину підтверджуються протоколами огляду місця події від 14 березня 2017 року з фототаблицями до них (а.п. 62-66, 104-108), згідно яких безпосереднім об`єктом огляду є кладовище, що розташоване в м. Радивилів по вул. О.Невського, де виявлено могили на яких згідно пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_16 були наявні металеві хрести, що відсутні на час огляду місця події.

Згідно протоколу огляду предмета від 13 березня 2017 року з фототаблицею до нього (а.п. 54-56) встановлено, що об`єктом огляду є металевий хрест із написом « ОСОБА_9 ».

Протоколом огляду предмета від 13 березня 2017 року з фототаблицею до нього (а.п. 58-61) встановлено, що об`єктом огляду є добровільно видані ОСОБА_3 два металеві хрести.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують показання обвинуваченого та потерпілої, представника потерпілого, свідка, є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Сумнівів у достовірності таких доказів сторони судового провадження, потерпіла, представник потерпілої особи не висловлювали та не заявляли клопотань про виключення їх з числа доказів.

Суперечливі показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо вчинення ним злочину, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 .

Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , а також досліджені протоколи огляду місця події та огляду предметів, підтверджують вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.

За таких обставин, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 297 КК України, а саме у нарузі над могилою, а також незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, доведена дослідженими доказами.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння (а.п. 125).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги тяжкість, ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, те, що злочин вчинено середньої тяжкості; відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують його; те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий (а.п. 130); дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.п. 121); його стан здоров?я (а.п. 124), та приходить до висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 297 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, із звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку один рік та з покладенням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд приходить до висновку, що наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 онкологічного захворювання (а.п. 202) істотно знижує його суспільну небезпечність та дає можливість призначити покарання на мінімально визначений Законом строк.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що бажає, щоб відносно нього було застосовано Закон України «Про амністію у 2016 року» у зв`язку з наявним у нього онкологічним захворюванням.

П. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає застосування амністії до осіб, хворих на онкологічні захворювання ІІІ, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM.

Як встановлено згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого, що видана 13 жовтня 2017 року Комунальним закладом «Рівненський обласний онкологічний диспансер», у ОСОБА_3 наявне онкологічне захворювання ІІ стадії за міжнародною класифікацією TNM.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_3 амністії.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлено.

Під час досудового розслідування кримінального провадження вилучені предмети слідчим повернуто потерпілій, представнику потерпілої особи.

Оскільки речовими доказами у кримінальному провадженні визнані три металеві хрести, два з яких передані потерпілій ОСОБА_5 , а один представнику потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про залишення таких хрестів, вказаним особам.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. В судовому засіданні клопотань про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , на час до набрання вироком законної сили не надходило, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, на час до вступу вироку в законну силу, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 75, 76, 297 КК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (Один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (Один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: два металеві хрести, що передані на зберігання ОСОБА_5 , та металевий хрест, що переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити останнім.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .