№ 243/986/18
Кримінальне провадження № 1-кс/243/189/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
07 лютого 2018 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
07 лютого 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування слідчим СВ Слов`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із вказаного клопотання вбачається, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підгризши незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

В червні місці 2014 року, більш точну дату в ході слідства встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янську, Донецької області, вступив до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 , дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань.

Продовжуючи протиправну діяльність, в червні місяці 2014 року ОСОБА_5 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва, знаходився у камуфляжній формі з автоматичною зброєю в руках здійснював перепускний режим та супровід осіб до приміщення будівлі СБУ в м. Слов`янську Донецької області, а також виконував інші протиправні накази, направлені проти представників влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Таким чином, дії ОСОБА_5 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період червня місяця 2014 року та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 260 КК України, а саме: участь у діяльності не передбачених законами України збройних формуваннях, що спричинила масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних будівель та споруд, що є тяжкими наслідками.

Відповідно до вимог ст.ст. 276,277,278 КПК України відносно ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , оскільки той за місцем реєстрації не проживає та переховується від органів досудового слідства, проте вжито заходів про вручення у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України ля вручення повідомлення.

10.02.2015 року винесено постанову про оголошення у розшук ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Відповідно до ст.186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За приписами ст.187 КПК України, слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 07 лютого 2018 року, слідчий звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу.

За результатами розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, слідчим суддею ОСОБА_1 07 лютого 2018 року було постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, вищезазначена ухвала слідчого судді від 07 лютого 2018 року щодо приводу ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не була виконана.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У той же час, Законом встановлена імперативна норма щодо обов`язкової участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, що в свою чергу унеможливлює розгляд клопотання без обов`язкової участі підозрюваного.

У ході розгляду клопотання встановлено, що всупереч вищевказаним нормам Закону не було забезпечено явку у судове засідання підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того,я як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук.

Чинним законодавством України визначено поняття державного розшуку як комплексу розшукових та оперативно розшукових заходів, які проводяться з метою отримання інформації про ймовірне перебування в України розшукуваних і встановлюваних осіб, якщо є підстави вважати, що вони можуть переховуватись чи перебувати (перебували) на території України.

Міжнародний розшук це комплекс розшукових та оперативно розшукових заходів, які здійснюються на території країн - учасниць СНД за ініціативою правоохоронних органів однієї із зазначених країн з метою отримання інформації про ймовірне місцезнаходження безвісно зниклих людей, виявлення, арешту та видачі осіб (екстрадиції), які переховуються від слідства, суду виконання вироку, встановлення особи невпізнаного трупа.

Міжнародний розшук це комплекс розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, що здійснюються Національним центральним бюро Інтерполу на території держав учасниць МОКП Інтерпол відповідно до норм міжнародного права, а також відповідно до чинного законодавства України з метою отримання інформації про місцезнаходження безвісно зниклих людей, особи невпізнаних трупів, виявлення, арешту і видачі осіб (екстрадиції), які переховуються від слідства, суду та виконання вироку.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно розшукуваної особи по суті, необхідно враховувати, що підозрювані, обвинувачені, оголошені у міждержавний розшук, розшукуються і робочим апаратом НЦБ Інтерполу.

Україна вступила до Міжнародної організації кримінальної поліції (Інтерпол) у 1992 році. Національне бюро Інтерполу в Україні (Укрбюро Інтерполу) діє на підставі Положення про Національне центральне бюро Інтерполу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1993 року № 220. Функції Укрбюро Інтерполу покладаються на Міністерство внутрішніх справ України. в структурі якого утворено робочий апарат Бюро.

Головними напрямами його діяльності відповідно до статутних положень враховуючи чинне законодавство України, є координація діяльності правоохоронних органів країни у боротьбі зі злочинністю, яка виходить за межі однієї держави, забезпечення взаємодії з Генеральним секретаріатом та відповідними органами країн членів Інтерполу та проведення міжнародного розшуку.

Разом з тим довідки про перебування у міжнародному розшуку підозрюваного ОСОБА_5 до матеріалів клопотання не надано.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 30 хв. 08 лютого 2018 року.

Слідчий
суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1