Провадження № 1-кс/344/5074/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся з вказаною скаргою, в якій просив визнати бездіяльність слідчого Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000272, щодо не здійснення слідчих (розшукових) дій, що мають бути вчинені згідно винесеної ним 23.10.2017 року постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав.

Слідчий (уповноважена особа) будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 22 КПК України вказано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до п. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 23.10.2017 року прийнято постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання та постановлено провести інші слідчі (розшукові) дії, зазначені в клопотанні ОСОБА_3 від 19.09.2017 року в кримінальному провадженні № 000272.

Однак, враховуючи, що постанова про часткову відмову в задоволенні клопотання було прийнято ще 23.10.2017 року, на даний час слідчим не проведено жодної слідчої дії, які повинні були бути вчинені у зв`язку із частковим задоволенням клопотання ОСОБА_3 ..

Отже, враховуючи вищенаведене вважаю, що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу задоволити.

Визнати бездіяльність слідчого Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000272, щодо не здійснення слідчих (розшукових) дій, що мають бути вчинені згідно винесеної ним 23.10.2017 року постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали проголошено 27.12.2017.