АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/342/18 Справа № 200/2322/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року про повернення скарги на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И Л А:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року було повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що скаржник просить поновити йому строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо не повернення тимчасово вилученого майна, оскільки він до цього часу намагався самостійно врегулювати питання та отримати інформацію про долю вилученого у нього майна, проте отримував у відповідь формальні обіцянки. Слідчий суддя зазначив, що зі скарги вбачається, що товар у скаржника було вилучено 27.08.2016 року. Однак, ОСОБА_6 тривалий час до суду не звертався, доказів звернення до суду або інших установ до скарги не наддав та дійшов висновку, що підстави для поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні № 0002601 від 14.06.2016 року, який безпідставно не повернув ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, відсутні, і скарга підлягає поверненню скаржнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його скарги, поданої слідчому судді в повному обсязі.

Обгрунтовуючи вимоги своєї скарги, апелянт посилається на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що чіткого визначення терміну повернення тимчасово вилученого майна, та відповідно вказівки на конкретний момент, з якого має здійснюватися відлік строку на оскарження, чинний кримінальний процесуальний закон не містить, чим позбавив його права доступу до правосуддя. Вважає, що строк для оскарження бездіяльності слідчого в даному випадку пропущено ним з поважних причин, за незалежних від нього обставин.

Зазначає, що ухвала суду не відповідає вимогам ст.372 КПК України: мотиви повернення скарги належного обгрунтування не зазнали, висновки суду не підкріплені жодним доказом, зокрема в частині категоричного твердження про те, що нібито він раніше до суду не звертався з приводу повернення майна. Напроти, він звертав увагу суду на те, що оскільки майно вилучено 27.08.2016 без ухвали суду, питання щодо накладення арешту мало бути ініційовано слідчим шляхом звернення із клопотанням до слідчого судді 28.08.2016, а повернення майна мало відбутися негайно. В скарзі він зазначав, що до цього часу він намагався самостійно врегулювати питання та повернути майно, проте у відповідь отримував формальні обіцянки. Водночас, він повідомляв суду, що про результати розгляду його чергової скарги до прокуратури з приводу повернення незаконно вилученого майна дізнався лише 17.10.2016, випадково виявивши в своїй поштовій скрині лист прокуратури, в якому повідомлялось про винесення 28.09.2016 року прокурором постанови щодо повернення мені майна, яка залишилась не виконаною. Після чого він двічі звертався до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Втім, рішень, ухвалених за його скаргою, дотепер не отримав, товар йому не повернуто. 31.01.2018 року під час надання йому доступу до матеріалів кримінального провадження за підозрою слідчого ОСОБА_7 , в порядку ст. 290 КПК України, довідався про встановлення фактів незаконної бездіяльності останнього із використанням службового становища та спричинення йому тяжких наслідків через вилучення товару.

До Апеляційного суду Дніпропетровської області скаржник ОСОБА_6 надав заяву, в якій підтримав свої апеляційні вимоги та просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається зокрема у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи скаргу ОСОБА_6 від 12.02.2018 року та обґрунтовуючи повернення пропущенням строку подання таких скарг, слідчий суддя зазначив, що підстави для поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні № 0002601 від 14.06.2016 року, який безпідставно не повернув ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, відсутні, і скарга підлягає поверненню скаржнику.

З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки слідчим суддею в даному випадку невірно визначено характер оскаржуваної бездіяльності, яка по своїй суті є триваючою, та початок перебігу строку оскарження бездіяльності, а тому в даному випадку має місце неповнота судового розгляду і неправильне застосування кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів скарги, 27.08.2016 року під час проведення огляду складських приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, Суздальські ряди в районі будинку № 9 слідчим Шевченківського ВП Дніпровського МВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , який входив до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0002601 за ч.3 ст. 185 КК України, дії якої спрямовувались старшим групи старшим слідчим ОСОБА_7 було вилучено партію чаю торговельної марки «Alokozay», яка належить скаржнику, на загальну суму 239 183,99 грн, в кількості 14223 пачок, що містилися в 481 коробі, з яких 13540 пачок містилися в 459 повних коробах та 683 пачки зберігались в неповних коробах, яка на даний час так і не була повернута апелянту.

Частиною 1 статті 304 КПК встановлено строки звернення особи зі скаргою, у тому числі на бездіяльність, які становлять 10 днів з моменту такої бездіяльності. Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити, бездіяльність з неповернення майна слід віднести до категорії триваючих. Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

Очевидно, що при цій бездіяльності органу досудового розслідування саме слідчий суддя має сприяти у забезпеченні повернення тимчасово вилученого майна у розумні строки. А оскільки вищезазначена бездіяльність слідчого є триваючою, і вона має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку, повернення таких скарг з підстав пропущеного строку звернення є неприпустимим.

Що ж стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 щодо зобов`язання органів прокуратури внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування є компетенцією тільки слідчого судді суду першої інстанції. Прийняти процесуальне рішення по суті скарги, що розглядалась слідчим суддею, суд апеляційної інстанції має право лише у випадку розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Суд апеляційної інстанції в разі неправильного застосування слідчим суддею положень частин 2 та 4 ст. 304 КПК скасовують відповідні ухвали, а скарги направляють на розгляд слідчому судді для прийняття процесуального рішення : задоволення скарги чи відмови в її задоволенні або повернення чи відмови у відкритті провадження з інших підстав, тобто суд апеляційної інстанції уповноважений скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу винятково в частині підстав повернення чи відмови у відкритті провадження за скаргою, що зумовлює новий розгляд скарги слідчим суддею місцевого суду.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить вказане порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки повернення даної скарги з тих підстав, які наведені в оскаржуваній ухвалі, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з поверненням скарги апелянта на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, слідчому судді до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року про повернення скарги на бездіяльність слідчого скасувати.
Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - направити на розгляд слідчому судді для прийняття процесуального рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3