Справа №601/2526/15-к
Провадження № 1-кп/601/6/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1 ,

при секретарях : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження № 0000555 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

09 серпня 2015 року о 23 год. 20 хв. неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебував в приміщенні клубу с. Велика Горянка, коли до нього зателефонував ОСОБА_8 . В цей час в ОСОБА_7 на ґрунті раніше сформованих особистих неприязних відносин та на прохання ОСОБА_8 , винник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 09.08.2015 року о 23 год. 30 хв. перебуваючи на одній з вулиць с. Велика Горянка Кременецького району Тернопільської області, побачив ОСОБА_9 , який рухався на мотоциклі марки «Соун Рокер». В цей час ОСОБА_7 побіг до того місця де на мотоциклі зупинився ОСОБА_9 , та наніс останньому удар в обличчя рукою, зажатою в кулак. Внаслідок цього ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця, забою м`яких тканин та поверхневої тріщини шкіри в ділянці правої половини обличчя та крововиливу в білкову оболонку правого ока і слизову оболонку верхньої губи, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно на ґрунті неприязних відносин 09.08.2015 року наніс ОСОБА_9 один удар рукою по обличчю. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить дану справу слухати в його відсутності та не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

Крім власного визнання вини обвинувачений ОСОБА_7 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого злочину, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України за ознакою умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання, а також обставини, які пом`якшують покарання,- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те, що на момент вчинення злочину обвинувачений був неповнолітнім. Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді сплати штрафу в розмірі, передбаченому санкцією вміненої йому статті.

Разом з тим, відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає призначення покарання у вигляді штрафу, громадських робіт або виправних робіт.
За змістом ч.2 ст.12 КК України злочин, за який передбачено більш м`яке покарання ніж позбавлення волі, є злочином невеликої тяжкості.
Згідно ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Таким чином, на час вчинення ОСОБА_7 злочину він відносився до категорії злочинів невеликої тяжкості, за які строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України становить два роки.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин було вчинено, тобто, в даному випадку 09 серпня 2015 року. На час розгляду справи судом строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчився відповідно 10 серпня 2017 року.
Аналізуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового слідства, судового розгляду, суд приходить до висновку, що перебіг строку давності не зупинявся.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі. З дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки. Обвинуваченим не вчинено нових злочинів, у розшуку він не перебував.
Крім того, з матеріалів провадження слідує, що з підстав ухилення ОСОБА_7 від слідства жодного разу провадження у кримінальній справі не зупинялося, тобто, обвинувачений від органів досудового розслідування і суду не ухилявся.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
За таких обставин суд, встановивши наявність всіх передбачених ст. 49 КК України обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді сплати штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 10.08.2015 року, - закрити.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 306 гривень 30 копійок судових витрат за проведення судово товарознавчої експертизи.

Речовий доказ по справі чорну чоловічу шкіряну куртку, яка належить ОСОБА_9 та передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області,- повернути ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: