Справа № 473/3307/17
Номер провадження1-кп/473/53/2018
ВИРОК
іменем України
"09" лютого 2018 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

його захисник за призначенням адвокат ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001582 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ, Миколаївської області, громадянин України, не працює, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, із професійно-технічною освітою, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.08.2017 року приблизно о 17-00 годині в с.Бузьке Вознесенського району, Миколаївської області ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, прибув до озера «Директорського», де знаходячись на його березі, умисно наніс ОСОБА_8 декілька ударів кулаком правої руки в область голови та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців нижнього повіка правого ока, правої вушної раковини, садна правого плеча, спини, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також 05.08.2017 року приблизно о 17-00 годині в с.Бузьке, Вознесенського району, Миколаївської області ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, прибув до озера «Директорського», де знаходячись на його березі, умисно наніс ОСОБА_7 множинні удари кулаками рук в область голови та тулубу, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням носової перетинки та порушенням носового дихання, крововиливу в ділянці обличчя зліва, множинні садна в ділянці тулубу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 05.08.2017 року приблизно о 17-00 годині в с.Бузьке Вознесенського району, Миколаївської області на березі озера «Директорського» ОСОБА_5 в ході спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , помітив на землі чоловічу сумку, котра належить останньому. В цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення цієї сумки. Реалізуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно викрав чоловічу сумку вартістю 296 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Apple iphone 3» вартістю 880 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Vodafone» вартістю 25 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн. та чоловіча футболка вартістю 22 грн. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_5 із вказаною чоловічою сумкою покинув територію озера «Директорського», розпорядився нею на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 1233 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав обвинувачення повністю. Не визнав цивільний позов прокурора та частково визнав цивільні позови потерпілих - 3000 грн. матеріальної і 1000 грн. моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_10 , а щодо іншого потерпілого - 1000 грн. моральної шкоди. Обвинувачений пояснив, що 5 числа він відпочивав на озері, пішов у магазин, де зустрів потерпілих. Від них почув на свою адресу неприємні слова, на що їм сказав, що побачиться з ними після того, як вони будуть тверезі. Вони сказали куди прийти і він прийшов до них того ж дня. Між цими подіями минуло десь 1,5-2 години. Потерпілі були біля «Директорського» озера. Скільки ударів наніс потерпілим він не пам`ятає, більше 3-х кожному. Вони захищалися. Він був тверезий. Поряд з потерпілими були їх речі, які він забрав (сумка, футболка). Речі забрав додому, потім повернув поліції. На другу зустріч йшов не сам, його підвезли на машині, він не вказав хто. Проте потерпілих бив сам, відразу двох. У нього також були тілесні ушкодження, але він їх не фіксував. Не заперечував, що викрав у потерпілих сумку, телефон, футболку. Пояснив, що причиною події були погрози та неадекватна поведінка потерпілих. Він був тверезий, а вони ні. Пояснив, що речі забрав щоб провчити їх. Сім-карту із телефону - викинув.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що того дня він пішов на озеро з братом. Зазначив, що зустрічався з ОСОБА_11 , яка потім почала спілкуватись з ОСОБА_12 . Тому він пішов до неї додому забрати свої речі. На озері зустрів ОСОБА_12 з ОСОБА_11 , який потім їх набив. Це було 5 серпня. Між першою зустріччю з ОСОБА_12 і тим, як він наніс їм тілесні ушкодження, - минуло 1,5-2 години. Перша зустріч з ОСОБА_12 була біля магазину, вони сварилися, проте він не казав де вони будуть. На озері він був із братом ОСОБА_13 . Удари йому наносив ОСОБА_12 із спини, було багато ударів, він втратив свідомість, був удар в голову. Брат був поряд, але в той момент він його не бачив. ОСОБА_12 казав, щоб він приніс йому 2000 грн. В лікарні лікувався тиждень. Обвинувачений перед ним не вибачався. Не знає чому обвинувачений наносив йому удари.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що того дня вони пішли з братом до ОСОБА_14 , зустріли ОСОБА_12 , після чого пішли назад. Це було 5 серпня. Коли вони були з братом на березі озера, ОСОБА_12 підійшов до них із спини і почав їх бити. Свідомість він не втрачав, ОСОБА_12 щось казав за ОСОБА_14 . Бачив, що саме ОСОБА_12 наносив тілесні пошкодження. Він лікувався вдома. Відразу після того що сталося, - він виявив відсутність своїх речей - сумки, телефону, футболки, персня. Речі йому повернула поліція, проте телефон не робочий і сім картки у ньому не було. В момент, коли сталася подія, - він сидів на березі, а брат стояв спиною до спуску. Його били двоє, а хто бив ОСОБА_15 - він не бачив. Був ОСОБА_12 і брат ОСОБА_12 . Після того що сталося, якийсь чоловік допоміг витягнути ОСОБА_15 до дороги, охоронець викликав поліцію, брата вони самі завезли до лікарні, той був без свідомості. Фоміна бив лише ОСОБА_12 .

Про допит свідків за кримінальним провадженням сторонами клопотань заявлено не було.

На підставі наданих стороною обвинувачення документів було встановлено, що відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.к.п.70) - 05.08.2017 року Вознесенським ВП ГУНП було прийнято усну заяву від ОСОБА_8 про те, що 05.08.2017 року приблизно о 17-00 годин на пляжі на Директорському озері, що знаходиться в с.Бузьке, невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження та викрали мобільний телефон, срібне кільце, рюкзак та гаманець.

Згідно з протоколом від 06.08.2017 року (а.к.п.71) Вознесенським ВП ГУНП було прийнято усну заяву від ОСОБА_7 про те, що 05.08.2017 року приблизно о 17-00 годин на пляжі на Директорському озері, що знаходиться в с.Бузьке, невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом огляду місця події від 05.08.2017 року (а.к.п.72-74) було оглянуто місце події та на виявленому поліетиленовому пакеті білого кольору було виявлено та вилучено незначні плями рідини бурого кольору, зроблено змив та поміщено до паперового пакету.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2017 року (а.к.п.75-77) потерпілий ОСОБА_8 на фотознімку №3 впізнав особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження 05.08.2017 року на території Директорського озера (згідно з довідкою до протоколу на фото зображений ОСОБА_5 ).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.08.2017 року (а.к.п.81) потерпілий ОСОБА_7 на фотознімку №1 впізнав особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження 05.08.2017 року на території Директорського озера.

На підставі постанови слідчого від 11.08.2017 року (а.к.п.78) було проведено судово-медичну експертизу, згідно з висновком якої №436 від 11.08.2017 року (а.к.п.79-80) у ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці нижнього повіка правого ока, правої вушної раковини, садна правого плеча, спини, які утворилися внаслідок дії тупих предметів, індивідуальних особливостей яких в тілесних ушкодженнях не відобразилося. Можливо в строк та при обставинах, зазначених потерпілим при експертизі. Відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На підставі постанови слідчого від 11.08.2017 року (а.к.п.82) було проведено судово-медичну експертизу, згідно з висновком якої №455 від 18.09.2017 року (а.к.п.83-85) у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом кісток носа зі зміщенням носової перетинки та порушення носового дихання, крововиливом в ділянці обличчя зліва. Множинні садна в ділянці тулубу. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою та необмеженою контактуючою поверхнею. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації в Вознесенську ЦРЛ, куди поступив 05.08.2017 року о 19-00 год. Перелом кісток носа зі зміщенням носової перетинки та порушенням носового дихання, крововиливу в ділянці обличчя зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Множинні садна в ділянці тулуба відносяться до легких.

На підставі заяви ОСОБА_16 від 08.08.2017 року (а.к.п.86) останній добровільно видав співробітникам поліції чоловічу футболку чорного кольору, чоловічу сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «айфон 3», які знайшов в с.Бузьке на території Директорського озера. Вказані речі були оглянуті у відділенні поліції та детально описані згідно з протоколом огляду від 08.08.2017 року (а.к.п.87).

На підставі висновку товарознавчої експертизи (оцінки) по визначенню залишкової вартості майна від 09.08.2017 року (а.к.п.88-91) загальна ринкова вартість мобільного телефону марки «айфон 3», чоловічої сумки та чоловічої футболки складає 1198 грн. Згідно з довідкою ФОП « ОСОБА_17 » (а.к.п.92) вартість стартового пакету мобільного оператора «Водафон» становить 25 грн.

Згідно з протоколом від 18.08.2017 року (а.к.п.93-95) потерпілому ОСОБА_8 було пред`явлено для впізнання речі, зокрема мобільні телефони, з яких він впізнав як свій мобільний телефон під №2.

Крім того, згідно з протоколом від 18.08.2017 року (а.к.п.96-99) потерпілому ОСОБА_8 було пред`явлено для впізнання речі, а саме чоловічі сумки, з яких він впізнав як свою під №3.

Постановою слідчого від 18.08.2017 року визнано в якості речових доказів мобільний телефон марки «apple iphone 3», чоловічу сумку Weid Polo та чоловічу футболку марки Vali mark radiowave (а.к.п.100). Згідно з зберігальною розпискою (а.к.п.101) вони передані ОСОБА_8 .

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого та за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 який раніше не судимий (а.к.п.102), має батьків та проживає в родині (а.к.п.103), посередньо характеризується (а.к.п.104), одружений (а.к.п.105), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (106-107), має сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.108), відносно якого він не позбавлений батьківських прав з огляду на інформацію служби у справах дітей Вознесенської міської ради від 09.01.2018 року №26 (а.к.п.116), згідно досудової доповіді органу пробації (а.к.п.51-53) - виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що злочини, які вчинив ОСОБА_5 , в силу ст.12 КК України належить до злочинів невеликої та середньої тяжкості, проте вчинені ним вперше, суд, вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України та ч.1 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.108), відносно якого він не позбавлений батьківських прав з огляду на інформацію служби у справах дітей Вознесенської міської ради від 09.01.2018 року №26 (а.к.п.116), обвинувачений висловив згоду на застосування акту амністії, а тому відносно нього слід застосувати амністію на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

Обставини, передбачені ст.4 Закону України від 01.10.1996 року «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_5 - судом не встановлені.

Вирішуючи заявлені потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цивільні позови про стягнення з обвинуваченого шкоди, завданої злочином, суд враховує, що згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково. Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Обвинувачений позови потерпілих визнав частково.

Відповідно до позовної заяви (а.к.п.35-36) з додатками (а.к.п.37-40) ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3692,93 грн. та моральну шкоду у розмірі 30000 грн. та всі судові витрати.

На підставі відповіді КУ «Вознесенська ЦРЛ» №1805/01-10 від 25.10.2017 року на запит адвоката ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні з 05.08.2017 року по 11.08.2017 року. За час лікування у відділенні отримував препарати, придбані за власний рахунок. 14.08.2017 року звернувся в травматологічний кабінет поліклініки з приводу амбулаторного лікування з діагнозом струс головного мозку, крововиливи лівої половини обличчя, забій грудної клітини, садна тулуба, перелом кісток носу. Продовження амбулаторного лікування з 14.08.2017 року по 04.09.2017 року.

Фактично понесені потерпілим ОСОБА_7 витрати на лікування підтверджено оригіналами платіжних чеків (а.к.п.39-40), тому завдана йому матеріальна шкода в розмірі 3692,93 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки перебуває в причинному зв`язку із наслідками незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_5 .

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає, що слід задовольнити вимоги частково та стягнути з обвинуваченого 10000 грн. моральної шкоди, оскільки за змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілим показання та досліджені докази, суд вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також з огляду на ті негативні емоції, які він переніс як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно нього, так і під час наступного лікування.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З цих же підстав суд вважає, що підлягає й частковому задоволенню позов про відшкодування моральної шкоди (а.к.п.41-42) потерпілого ОСОБА_8 , який просить стягнути з ОСОБА_5 на його користь моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та вважає з огляду на положення ст.ст.23, 1167 ЦК України за необхідне стягнути з обвинуваченого 7000 грн. моральної шкоди.

Щодо пред`явленого прокурором до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільного позову в інтересах держави в інтересах комунальної установи «Вознесенська ЦРЛ» про стягнення на користь КУ «Вознесенська ЦРЛ» (а.к.п.32-33, а.к.п.54-57) витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 в розмірі 4061,93 грн., - суд вважає, що цей позов слід залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України (в редакції кодексу чинній на момент ухвалення вироку - В редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ВВР, 2017, № 48, ст.436), а саме з тієї підстави, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно повідомлення КУ «Вознесенська ЦРЛ» №1667/01-04 від 03.10.2017 року (а.к.п.34), адресованому керівнику Вознесенської місцевої прокуратури, - останнє самостійно до суду з позовом про відшкодування витрат (ліжко-днів) на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 , який перебував на стаціонарному лікуванні з 05.08.2017 року по 11.08.2017 року не зверталась. У зв`язку з тим, що доказові матеріали до позову про стягнення вказаних витрат з обвинуваченого ОСОБА_5 наявні у процесуального прокурора Вознесенської місцевої прокуратури та відповідно до ст.128 КПК України, ст.ст. 23,24 ЗУ «Про прокуратуру» процесуальний прокурор має право з метою відшкодування бюджетних коштів самостійно пред`явити відповідний позов.

Згідно з листом від 31.10.2017 року №1848/01-05 (а.к.п.59) КУ «Вознесенська ЦРЛ» повідомила керівника Вознесенської місцевої прокуратури про те, що фінансування лікарні здійснюється за рахунок медичної субвенції з державного та місцевого бюджетів та просило пред`явити позов в інтересах КУ Вознесенська ЦРЛ з метою захисту інтересів держави в бюджетній сфері.

Крім того, згідно з листом від 03.10.2017 року за №1667/01-04 (а.к.п.60) КУ «Вознесенська ЦРЛ» повідомила керівника Вознесенської місцевої прокуратури про те, що Вознесенська ЦРЛ самостійно з позовом про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 , який перебував на стаціонарному лікуванні з 05.08.2017 року по 11.08.2017 року не зверталося; просили забезпечити представництво інтересів КУ «Вознесенська ЦРЛ» у суді шляхом пред`явлення позову до обвинуваченого.

Натомість як відповідно до ч.3 ст.23 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» - прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частина 4 ст.23 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Частина 2 ст.24 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надає прокурору, який бере в ньому участь. В той же час ч.7 цієї статті містить норму про те, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Так, ч.3 ст.128 КПК України передбачає, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

При пред`явленні прокурором ОСОБА_4 в інтересах держави цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме про стягнення на користь Вознесенської ЦРЛ витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 4061,93 грн. - прокурором всупереч вимог ч.3 і ч.4 ст.23 Закону України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» - не доведено, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

П.2 ч.1 ст.3 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» до функцій прокуратури відносить представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Натомість як лікарня, в інтересах якої подав цивільний позов прокурор є комунальною установою і не є органами державної влади, місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, у разі не здійснення захисту чи неналежного захисту якими своїх цивільних прав прокурор може подати позов в інтересах держави.

Вказаний заклад наділено самостійним право на подання цивільного позову у кримінальному провадженні в силу права, наданого їм на це ст.61 КПК України, жодних витрат при зверненні до суду із цивільним позовом в порядку кримінального судочинства вони не несуть, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» - звільнені від сплати судового збору. Фінансування закладу, в тому числі й з державного та місцевого бюджету. не змінює його статусу комунальної установи та не дозволяє вважати суб`єктом, в інтересах якого прокурор має право пред`явити позов в інтересах держави згідно із чинним законодавством.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 та ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за:

ч.1 ст.125 КК України у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт,

ч.2 ст.125 КК України у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт,

ч.1 ст.185 КК України у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому за цим вироком покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 3692,93 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 3692,93 гривень матеріальної шкоди та 10000 гривень моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 20000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 7000 гривень моральної шкоди.

Пред`явлений прокурором цивільний позов в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_5 на користь КУ Вознесенської ЦРЛ витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 у сумі 4061,93 грн. залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України (в редакції ЦПК України, чинній на момент ухвалення вироку), що не позбавляє вказаний заклад права пред`явити самостійний цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Аpple iphone 3», чоловічу сумку Weid Polo та чоловічу футболку марки Vali mark radiowave, передані під зберігальну розписку ОСОБА_8 , - залишити останньому як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: