П О С Т А Н О В А
Іменем України

27 лютого 2018 р. м. Київ
Справа № 335/7438/15-к

Провадження № 51-499 км 18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, та заступника прокурора Запорізької області на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 липня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 липня 2017 року, ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він 01 липня 2015 року, працюючи в ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» та знаходячись на його території по вул. Антенній, 18 у м. Запоріжжя, таємно викрав частину стрілового обладнання монтажного крану «МГК 25», яке продав на пункті прийому металобрухту, чим заподіяв вказаному товариству матеріальної шкоди на загальну суму 41 000 грн.
Крім того, 03 липня 2015 року, ОСОБА_6 , знаходячись на території ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» по вул. Антенній, 18 у м. Запоріжжя, повторно, таємно викрав частину стрілового обладнання монтажного крану «МГК 25», яке продав на пункті прийому металобрухту, чим заподіяв вказаному товариству матеріальної шкоди на загальну суму 12 000 грн.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не погоджуючись із судовими рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом першої інстанції під час судового розгляду було допущено ряд процесуальних порушень, а саме відсутність: аудіозаписів судових засідань за 16.11; 13.12; 27.12 та 28.12.2016 року, журналу та аудіозапису за 24.02; 29.02 та 01.07.2016 року, ухвал про обсяг доказів та про зміну порядку дослідження доказів, а також про відмову в задоволенні клопотання. Посилається на те, що вирок суду був проголошений у відсутність прокурора. Зазначає, що судове засідання 13.10.2016 року проведено у відсутність потерпілого, не було вручено пам`ятку представнику потерпілого та не роз`яснено його права, не відібрано розписки від свідка ОСОБА_7 щодо його прав та обов`язків. Крім того, вказує на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив його клопотання про дослідження доказів, а постановлена ухвала не відповідає нормам кримінального процесуального закону.
Заступник прокурора області у касаційній скарзі, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_6 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, не врахувавши наявних у матеріалах провадження доказів винуватості ОСОБА_6 його визнавальних показань та інших доказів обвинувачення, необґрунтовано виправдав останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України. Посилається на ненадання прокурору можливості допиту свідків обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , чим було порушено вимог ст. 22 КПК України. Крім того, зазначає, що судові рішення постановлені з порушенням норм кримінального процесуального закону.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні не підтримав подані касаційні скарги та просив залишити без зміни ухвалені щодо ОСОБА_6 судові рішення.
Мотиви суду
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Положенням ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У своїх касаційних скаргах сторона обвинувачення вказувала на безпідставне виправдання ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що, на думку Суду, є необґрунтованим.
Докази винуватості ОСОБА_6 , на які посилалась сторона обвинувачення, перевірені судом та відповідно до статей 86, 87, 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.
Суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок, дослідив усі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у провадженні, повно й всебічно перевірив зібрані під час досудового розслідування докази, зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, та дійшов правомірного висновку про те, що сторона обвинувачення не довела допустимими і достатніми доказами винуватість ОСОБА_6 у повторному таємному викраденні чужого майна.
З огляду на викладене, доводи прокурорів про неправильну оцінку доказів обвинувачення, зроблену судом, колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону.
Також не заслуговують на увагу доводи прокурора з приводу незабезпечення судом явки свідків сторони обвинувачення, оскільки дії суду першої інстанції відповідають вимогам ст. 92 КПК України, якою чітко визначено, що обов`язок доказування покладено, зокрема, на прокурора, та ч. 3 ст. 23 КПК України про обов`язок сторони обвинувачення забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення.
Спростовуються матеріалами кримінального провадження й доводи прокурора, викладені в касаційній скарзі, про відсутність частини аудіозаписів і журналів судових засідань, проголошення вироку без участі прокурора, про неналежне роз`яснення прав і обов`язків представнику потерпілого та свідку.
Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, ретельно перевірив наведені в ній доводи, дав на них вичерпну відповідь, й, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, зазначив в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою.
Доводи касаційної скарги прокурора про порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 22 КПК України, що виразилось у відмові суду в повторному допиті свідків сторони обвинувачення, є безпідставними, оскільки прокурором не було наведено достатніх підстав необхідності їх допиту та не забезпечено їх явки до суду.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України, та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказували прокурори у своїх скаргах, не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року, Суд
постановив:
Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3