1-кп/357/1488/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.12.2017року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченими за обвинувальним актом, який надійшов 30.11.2017 року від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №0006022 від 15.11.2017 року по обвинуваченню за ст. 185 ч.2 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград- Волинський Житомирської області, громадянина України, не одруженого, студента 2 курсу Білоцерківського національного аграрного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград- Волинський Житомирської області, громадянина України, не одруженого, студента 2 курсу Білоцерківського національного аграрного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме в тому, що 14.11.2017 року близько 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 на автомобілі марки «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього заїхали в бокс автомийки, що знаходиться за адресою: бульвар Грушевського, 13 м. Біла Церква Київської області, де побачили під стіною чотири автомобільні шини.

Пересвідчившись в тому, що працівники автомийки відсутні в боксі, у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою виник умисел на викрадення автомобільних шин, після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, за попередньою змовою із ОСОБА_6 із боксу вищевказаної автомийки викрав дві автомобільні шини марки "FULDA" розміром 235/55/17, вартістю 5798 грн., які поклав до багажного відділення вказаного автомобіля та разом з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Під час підготовки справи до розгляду, 26.12.2017року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачені визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілому відшкодовано, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в 110 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в 110 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а вони мають право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати

клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на їх користь), а також будучи обізнаними про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ними угоди - бути притягнутими до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, взяли на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та погодились на призначення їм за цією статтею покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в сто десять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1870 грн., кожному.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнали свою вину у вчиненому злочині, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення судом ними зрозумілі, обвинувачені просять суд затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за назване кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечила щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачені вину у вчиненому кримінальному злочині визнають повністю, матеріальні збитки потерпілому відшкодовані, викрадені автошини повернуті, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 у скоєному щиро розкаюється, повністю відшкодував збитки потерпілому- повернув викрадене майно - наведені обставини суд вважає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 у скоєному щиро розкаюється, повністю відшкодував збитки потерпілому- повернув викрадене майно - наведені обставини суд вважає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючих відповідальність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обставин у відповідності до ст.67 КК України не встановлено.

Враховуючи наведене, з врахуванням обставин справи, розміру завданих збитків, які є незначними, обвинувачені вперше вчинили злочин середньої тяжкості, який не завдав тяжких наслідків та в якому щиро розкаюються, добровільно повернули викрадене майно потерпілому, а тому з врахуванням особи обвинувачених та обставин справи , ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства, так як особи обвинувачених не становить підвищеної суспільної небезпеки, а також існують обставини передбачені ст. 69 КК України для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання, ніж передбачено ст. 185 ч.2 КК України, а саме, щире каяття та відшкодування завданої шкоди потерпілому, а тому обвинуваченим слід призначити покарання у виді штрафу , що є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів і що узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченим слід призначити у виді штрафу з застосуванням вимог ст. 69 КК України, що узгоджене між сторонами угоди про примирення та достатнє для виправлення обвинувачених.

Речові докази по справі, дві автомобільні шини, які передані потерпілому ОСОБА_4 слід залишити потерпілому, ДВД диск з камери відео спостереження автомийки- слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 26.12.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0006022 від 15.11.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку і обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, на підставі якої із застосуванням ст.69 КК України призначити узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в 110 розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1870грн.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, на підставі якої із застосуванням ст.69 КК України призначити узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в 110 розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1870грн.

Речові докази по справі, дві автомобільні шини, які передані потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому, ДВД диск з камери відео спостереження авто мийки- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1