Дата документу 18.09.2017

Справа № 200/5046/15-к
Провадження № 1-кп/334/371/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0000536 від 31.07.2014р. відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, маючого вищу освіту, судді Бабушкінського районного суду м.Дніпро, раніше не судимого, в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч.2 ст.375 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На розгляд Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000536 від 31.07.2014р. відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.375, ч.3 ст.371 КК України, після усунення недоліків обвинувального акту, зазначених в ухвалі Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2016р. та ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 24.05.2016р.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали думку прокурора.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про можливість проведення підготовчого судового засідання без їх участі.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 на розгляд суду.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для усунення його невідповідності вимогам КПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд, серед іншого, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо той не відповідає вимогам цього кодексу.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Як визначено в ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9)дату та місце його складання та затвердження.
На думку суду, вимоги вищезазначеного законодавства, дотримані не в повній мірі з наступних підстав:
По-перше, згідно обвинувального акту, ОСОБА_17 обвинувачується у постановленні завідомо неправосудних ухвал про застосування запобіжних заходів щодо 10 осіб, дев`ять з яких мають статус потерпілих у кримінальному провадженні, а один свідка, в інших особистих інтересах. Ці дії кваліфіковані за ч.2 ст. 375 КК України як постановлення суддею завідомо неправосудних ухвал, вчинене в інших особистих інтересах. Однак, обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення яке не є конкретним. В обвинувальному акті викладено норми міжнародного та національного законодавства, в тому числі ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», Кодексу суддівської етики, в порушення яких, як вказує сторона обвинувачення, діяв ОСОБА_6 при ухваленні судових рішень. Однак, далі за змістом обвинувального акту, викладено фактичні дані щодо обставин та мотивів обрання обвинуваченим запобіжного заходу відносно кожного потерпілого і одного свідка з вказівкою на порушення суддею у кожному випадку лише загальних положень КПК України про запобіжні заходи та їх застосування.
По-друге, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення як у завідомо незаконному триманні під вартою ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , які визнані потерпілими у справі, так і у завідомо незаконному домашньому арешті ОСОБА_19 .. Тобто, незаконні дії судді ОСОБА_6 з обрання завідомо незаконного домашнього арешту ОСОБА_19 призвели до грубого порушення конституційних прав останнього. При цьому, згідно змісту обвинувального акту потерпілої особи на прізвище ОСОБА_19 , щодо якої було застосовано завідомо незаконний домашній арешт, у даному кримінальному провадженні немає.
Отже, виклад об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, ч.3 ст. 371 КК України, їх фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є не конкретними. Вищезазначені обставини свідчать про порушення органом досудового розслідування права обвинуваченого на захист.
По-третє, відповідно до положень ст.371 КК України суб`єктом даного злочину є представники оперативних підрозділів, слідчий або прокурор. Із тексту обвинувального акту вбачається, що окрім обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні інші особи, які можуть бути суб`єктами даного злочину, до кримінальної відповідальності не притягувалися, і обставини стосовно дій певних осіб щодо завідомо незаконного затримання або тримання під вартою не з`ясовувалися.
Відповідно до положень ст.ст.184, 186, 188 КПК України слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише за наявності клопотання слідчого, прокурора. Крім того, розгляд зазначеного клопотання здійснюється лише за участю прокурора.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Із тексту обвинувального акту від 28.07.2016р. вбачається, що обставини ініціювання слідчими, прокурорами застосування запобіжного заходу відносно 9 потерпілих і одного свідка у даному кримінальному провадженні не з`ясовувалися.
По-четверте в тексті обвинувального акту зазначається про порушення норм ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» в редакції закону, що діяла до 02.02.2014р., що також свідчить про порушення органом досудового розслідування і прокуратури права обвинуваченого на захист, оскільки особа обвинувачується не у порушенні чинних на момент вчинення злочину положень цього закону.
Крім того, обвинувальний акт, містить деякі невідповідності, а саме: у реєстрі матеріалів досудового розслідування, п. 27 розділу 1 зазначено про те, що ОСОБА_6 вручене повідомлення про підозру за ч.3 ст. 375, ч. 2 ст. 371 КК України 07.03.2015р., а згідно п. 12 розділу 2 письмове повідомлення про підозру за ч.3 ст. 371, ч.2 ст. 375 КК України.
Підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність ст. 291 КПК України.
За таких обставин, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення всіх вище зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Повернути обвинувальний акт у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_6 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.371, ч. 2 ст. 375 КК України прокурору Дніпропетровської області в зв`язку з невідповідністю його вимогам кримінально-процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з часу її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1