26.12.2017 Провадження № 1-кп/331/359/2017
Єдиний унікальний номер 331/4277/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне проваджен-ня з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 за ст.187 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провад-ження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 за ст.187 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від
07.11.2017 р. продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого встанов-
лений до 07 січня 2018 р.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобо-в`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосуван-
ня судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні прокурори вважають за доцільне продовження обвинуваченому дії
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існу-
вати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання обвинуваченому за-побіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений проти продовження тримання обвинуваченого під вартою не за-перечували.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді три-
мання під вартою, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обо-в`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслі-дування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обви-
нуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кри-мінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного за-ходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обста-
вини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підоз-рюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно
ОСОБА_7 , суд виходить із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, він може переховуватись від суду, докази в даному кримінальному провадженні не досліджені, не допитані свідки, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбав-ляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спро-бам незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвину-ваченому обраного під час досудового слідства запобіжного заходу на інший, більш м`який запо-біжний захід, у тому числі домашній арешт, крім тримання під вартою.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді три-мання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіж-
ного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 2 місяці до 26 лютого 2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 26 лютого 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , надіслати прокурору та Запорізь-кому слідчому ізолятору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваче-ного.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_8