Провадження № 11-сс/795/18/2018 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2017 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Корюківського відділення поліції Менського відділу поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно під час досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000416 від 13.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки IFA модель W50L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , шляхом тимчасового позбавлення, за ухвалою слідчого судді, права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого Корюківського відділення поліції Менського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 задоволено та накладено арешт на вищезазначене майно.

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя вказав, що вивчивши матеріали додані до клопотання про накладення арешту на майно, вислухавши слідчого, дійшов висновку про необхідність у задоволенні заявленого клопотання. Незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з даною ухвалою, власник майна ОСОБА_8 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2017 року про накладення арешту на автомобіль марки IFA модель W50L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, з подальшим зберіганням в Корюківському ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Вказує, що ухвала винесена слідчим суддею на її думку є незаконною. Зазначає, що слідчий суддя не вказав на який саме тимчасовий строк ОСОБА_8 позбавлено права на відчуження, розпорядження та користування майном. Вказує, що в Корюківському ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області відсутні умови для зберігання автомобіля, оскільки у відділі відсутній спеціально обладнаний майданчик для зберігання транспортних засобів, відповідальності за збереження її автомобіля ніхто не несе. Наголошує, що заборона або обмеження користування, розпоряджання майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Вищезазначені обставини на її думку слідчим суддею не були встановлені, тому такі заходи застосовані незаконно. Вказує, що клопотання слідчого розглянуто без її участі. Далі, вказує, що в судовому засіданні не встановлено наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий не довів в судовому засіданні необхідність арешту, тому вважає, що були усі підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. При розгляді даного клопотання суд не аналізував і не враховував підстави, які викладені у ч.1 ст.173 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової справи та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2017 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що біля с. Соснівка, Корюківського району Чернігівської області на трасі м. Сновськ - м.Корюківка ОСОБА_9 , керуючи вантажним автомобілем марки IFA модель W50L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 , не впорався з керуванням та з`їхав з дороги у кювет. В результаті ДТП пасажир вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до Корюківської ЦРЛ.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 13.12.2017.

13.12.2017 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди до Корюківського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області вилучено автомобіль марки IFA модель W50L, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оглядом вказаного транспортного засобу встановлено, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які утворилися під час дорожньо-транспортної пригоди, тобто є достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та є речовим доказом.

13.12.2017 винесено постанову про визнання і долучення до кримінального провадження як речового доказу автомобіль марки IFA модель W50L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки останній є матеріальним об`єктом, котрий зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Також зі змісту ст.170 КПК випливає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.173 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи дійшов обґрунтованого висновку, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на автомобіль марки IFA модель W50L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 є аргументованими та підлягають задоволенню, оскільки вилучені речі визнано речовими доказами і вони відповідають ознакам ст.167, 170 КПК України.

Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, що мало місце в даному випадку. До суду апеляційної інстанції власник майна не з`явилась, зазначивши в апеляційній скарзі про розгляд справи за її відсутності.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 з приводу не визначення слідчим суддею строку дії арешту на зазначений автомобіль, оскільки визначення строку дії накладення арешту на майно не передбачено чинним КПК України.

Клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею у відповідності з вимогами статті 173 КПК України, з врахуванням усіх обставин провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2017 року про накладення арешту на майно є законною та не підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Корюківського відділення поліції Менського відділу поліції ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки IFA модель W50L, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3