СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/257/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0010589 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, освіта середня, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

04.03.2011 Солом`янським районним судом м.Києва за ст.186 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, 27.07.2012 звільнений умовно достроково на не відбутий термін покарання 1 рік 2 місяці 28 днів;

22.06.2015 Святошинським районним судом м.Києва за ст.185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 2 роки (судимість погашена),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 30.11.2017, приблизно о 16 год. 10 хв. із приміщення торгового павільйону № НОМЕР_1 розташованого на території торгівельного комплексу «Борщагівський» по вул. Тулузи, 1 в м. Києві, намагався повторно, відкрито викрасти чуже майно, яке належить ФОП « ОСОБА_6 », однак не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

При цьому, ОСОБА_3 30.11.2017 року, о 16 год. 00 хв., не маючи постійного джерела доходу, з метою скоєння викрадення чужого майна громадян перебував на території торгівельного комплексу «Борщагівський» по АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_3 звернув увагу на торговий павільйон № 37-38, який використовує у своїй підприємницькій діяльності ФОП « ОСОБА_6 » та в якому працювала ОСОБА_7 з реалізації чоловічого та жіночого верхнього одягу, та з якого і вирішив скоїти крадіжку. Після цього ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна громадян, підійшов до вищевказаного торгового павільйону № НОМЕР_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв чоловічу дублянку чорно кольору розміром XXX марки «KEMER DERI», вартістю 5 500 гривень, яка висіла на вішалці в середині вищевказаного торгового кіоску. В цей час злочинні дії ОСОБА_3 було помічено продавцем ОСОБА_7 та з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності і бути викритим на місці скоєння злочину ОСОБА_3 з місця скоєння злочину разом із викраденим ним майном намагався втекти.

Однака довести свій злочин направлений на відкрите викрадення чужого майна до кінця ОСОБА_3 не встиг, оскільки після виходу із вищевказаного торгового павільйону № НОМЕР_1 розташованого на території торгівельного комплексу «Борщагівський» по вул. Тулузи, 1 в м. Києві, разом із викраденим майном він був затриманий перехожими громадянами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 30.11.2017 приблизно о 16 годині 10 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного павільону № НОМЕР_1 розташованого на території торгівельного комплексу «Борщагівський» по вул.Тулузи, 1 в м.Києві, намагався повторно, відкрито викрасти дублянку, але був затриманий пересічними громадянами.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..15 ч.2, 186 ч.2 КК України, крім його показань, підтверджується показаннями потерпілого та свідка.

Так потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 30.11.2017 був на вокзалі та зустрічав знайомого з потяга. Йому подзвонили та повідомили, що затримали чоловіка, який намагався вкрасти куртку. Він думав, що чоловіку вкрай необхідна куртка, що останній просить пробачення, а тому він на той час не хотів, щоб даного чоловіка посадили за якусь там куртку, але потім він дізнався, що рік назад, саме цей чоловік у нього вкрав куртку. Куртки зав`язані на мотузці. Обвинувачений чекав моменту коли продавець розв`яже цю мотузку, щоб зібрати куртки на ніч. Рік назад у нього куртку вкрали по такому ж самому сценарію. Коли мотузка відв`язана, то продавець по черзі несе куртки. Саме під час цього обвинувачений забрав куртку та почав тікати. Продавець ОСОБА_8 кинулася за ним, схопила за куртку, але він тримаючи куртку, почав погрожувати останній вбити її. Потім на допомогу прибіг його племінник та повалив обвинуваченого на землю, після чого на крики підійшли працівники поліції.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 30.11.2017 вона продавала дублянки та шуби на території торгівельного комплексу «Борщагівський» по вул. Тулузи, 1 в м. Києві. В цей момент дублянки були прив`язані і їх забрати не можна було. Близько 14 години, прийшов обвинувачений і спитав вартість речей, які вона продавала. Після цього, близько 16 години, коли вона відв`язала дублянки і почала їх складувати, обвинувачений схватив одну дублянку разом з вішалкою та почав тікати. Вона почала кричати і бігти за обвинуваченим. Коли вона догнала обвинуваченого, то схватила дублянку, а обвинувачений почав виривати її. В подальшому обвинуваченого затримали пересічні громадяни і підійшли працівники поліції. Обвинувачений під час затримання погрожував їй розправою.

Крім показань потерпілого та свідка винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України об`єктивно підтверджується наступним:

-протоколом огляду місця події від 30.11.2017 згідно якого в приміщенні торгівельного павільйону ринку «Борщагіський» по вул.Тулузи, 1 в м.Києві у ОСОБА_3 була вилучена дублянка чорного кольору;

-постановою про визнання речових доказів від 30.11.2017.

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст.337 КПК України, доказаною повністю.

Юридичну кваліфікацію скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення проводить за ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України правильно, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючий, має постійне місце проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному та інвалідність 2 група, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд з врахуванням фактичних обставин по справі, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який щиро розкаявся у скоєному злочині, стан його здоров`я, а також, що він є інвалідом 2 групи, приходить до переконання про призначення основного покарання за ст.186 КК України нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини другої даної статті, згідно ст.69 КК України.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 , строк його затримання в порядку ст.208 КПК України, з 30.11.2017 по 01.12.2017.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Речові докази по справі: чоловічу дублянку чорного кольору розміром ХХХ марки «KEMER DERI», повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: ОСОБА_1