Єдиний унікальний номер 227/404/15-к
Номер провадження 11-кп/775/807/2017

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 р. колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції з Добропільським міськрайонним судом Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2016 року, яким обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Добропілля Донецької області, гр-н України, мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до строку призначеного покарання зараховано відбуте покарання за вироком Добропільського міськрайонного судуд Донецької області від 24.09.2015р. та остаточно призначено покрання за сукупністю злочинів до позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
за участю прокурора ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 обвинуваченого ОСОБА_5
Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2017р. обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до строку призначеного покарання зараховано відбуте покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2015р. та остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів до позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На зазначений вирок обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якій він:

- зазначає, що судом першої інстанції йому призначене надто суворе покарання, без врахування його особи, який працює офіційно, хворіє на астму, його щирого каяття у вчиненому; його дружина хворіє на епілепсію, він має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у потерпілих претензії відсутні;

- прохає змінити вирок в частині призначення йому покарання, застосувати вимоги ст. 69 ' КК України та обмежити строк відбуття покарання з урахуванням ст. 72 ч. 5 КК України та відбутою ним частини покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 (далі-обвинувачений) був визнаний винуватим у тому, що він перебуваючи на своєму робочому місті на території Добропільської автобази в м. Добропілля, вул. Комунальна, 8 Донецької області приблизно о 07-00 год., біля адміністративного будинку Добропільської автобази, побачив автомобіль «Газель» д/н НОМЕР_1 , який належав підприємству Добропільської автобази, переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна з вищевказаного автомобіля, обвинувачений діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнені водійські двері автомобіля «Газель» д/н НОМЕР_2 , шляхом вільного доступу, проник до кабіни, звідки таємно, повторно викрав відео-реєстратор «CONVOY CF» вартістю 245 грн., який належить ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 245 грн.

18.11.2014р., приблизно о 17-00 год. обвинувачений через не замкнені вхідні двері зайшов до гаражу під № НОМЕР_3 , який розташований на території Добропільської автобази, де в середині гаражу побачив автомобіль ГАЗ -5312, д/н НОМЕР_4 , який належав Добропільській автобазі, переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна обвинувачений скориставшись тим, що в гаражі відсутні працівники, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з автомобілю ГАЗ -5312, д/н НОМЕР_4 , таємно, повторно викрав 20 літрів бензину А-92, вартістю 17,73 грн. за 1 літр, на загальну суму 354,60 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши Добропільській автобазі матеріальну шкоду на загальну суму 354,60 грн.

18.11.2014р. обвинувачений приблизно о 17-10 год., перебуваючи в гаражі під № НОМЕР_3 , який розташований на території Добропільської автобази в м. Добропілля, вул. Комунальна, 8 Донецької області, де побачив металевий сейф, переслідуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення майна обвинувачений діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття не зачиненого навісного замку на металевому сейфі, який знаходився в середині гаражу під № НОМЕР_3 , таємно, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: електричну кутову шлифовальну машину, болгарку «Буран», вартістю 296,80 грн., електричний ударний дріль «Буран» вартістю 416 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 712,80 грн.

01.12.2014р. обвинувачений перебуваючи на своєму робочому місті на території Добропільської автобази в АДРЕСА_2 приблизно о 20-30 год. через незамкнені вхідні двері проник до гаражу під № НОМЕР_5 , який розташований на території Добропільської автобази, де з автомобілю ЭО-2626 держ. № НОМЕР_6 , який знаходився, в середині гаражу, шляхом демонтажу, таємно, повторно, викрав чотири клеми акумуляторні вартістю 45,13 грн. за 1 штуку, на загальну суму 180,52 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, спричинивши Добропільській автобазі матеріальну шкоду на загальну суму 180,52 грн.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченого не оскаржують ся, тому колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Що стосується покарання, то міра покарання обвинуваченому призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, конкретних обставин справи, кількості епізодів, а саме чотири епізоди крадіжки, наявності кількох кваліфікуючих ознак, даних про його особу, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за скоєння умисно-корисливих злочинів, їх кількість, який ніяких висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знов скоїв корисливі кримінальні правопорушення, характеризується посередньо, не працюючого, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину, стан його здоров`я.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі є саме таким.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі. Таким чином, всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого, вже враховані судом, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції, тобто враховані при обранні міри покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що в нього на утриманні неповнолітня дитина, а його дружина хворіє, задоволенню не підлягають, оскільки за наявністю обставин, встановлених та викладених у вироку суду, ці пом`якшуючі, обставини самі по собі, не є безумовною підставою для змінення вироку та пом`якшення призначеного покарання.

Що стосується рішення суду про залік обвинуваченому досудового тримання під вартою з 17.04.2015р. по 27.10.2016р. на підставі ЗУ від 26.11.2015р. № 838-VIII, то воно, на думку колегії суддів, є неправильним за таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК (в редакції ЗУ від 26.11.2015р. № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в межах кримінального провадження № 0002295 від 02.12.2014р. щодо обвинуваченого ухвалою слідчого судді ОСОБА_11 від 16.01.2015р. було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, починаючи з 16.01.2015р.

Як видно з копії листа Артемівської установи виконання покарань № 6 УДПтСУ в Донецькій області від 06.08.2015р. у подальшому обвинувачений був затриманий 17.04.2015р. за клопотанням слідчого СВ Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області у межах кримінального провадження за підозрою у вчиненні кримінального ч.2 ст.185 КК України, обвинувальний акт був скерований 23.04.2015р. до Добропільського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Таким чином зазначене свідчить про те, фактичне затримання обвинуваченого і взяття його під варту було здійснено в рамках іншого кримінального провадження, а тому строк його попереднього ув`язнення зарахований судом відповідно до положень ч. 5 ст. 72КК України, не міг бути зарахований у строк відбуття обвинуваченим покарання призначеного за даним вироком.

Проте у колегії суддів відсутній апеляційний привід для приведення вироку в цій частині у відповідність з вимогами ч. 5 ст. 72 КК (в редакції ЗУ від 26.11.2015р. № 838-VIII) щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі. Це суперечить вимогам ч. 2 ст. 404 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, а в даному випадку прийняття судом апеляційної інстанції погіршить становище обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2016 року, залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2017р. обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до строку призначеного покарання зараховано відбуте покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2015р., і остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: