Справа № 152/211/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Шаргород
Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
12 лютого 2018 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 строком на 60 днів.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, 08 лютого 2018 року близько 17 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прийшли у гості до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка проживає в АДРЕСА_1 . В будинку ОСОБА_9 виявили, що власниці вдома не було, а на той час у будинку знаходилося п`ятеро малолітніх дітей. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поспілкувавшись із дітьми з`ясували, що ОСОБА_9 пішла до магазину. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли на двір курити, з метою в подальшому залишити господарство, ОСОБА_5 залишившись у будинку, помітив у малолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 в руках планшет чорного кольору, яким вирішив заволодіти. При цьому ОСОБА_5 умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, витягнувши із рукава ніж, почав вимагати передати йому планшет, висловлюючи дітям погрози вбивством, а коли йому передав малолітній ОСОБА_10 планшет, наказав нікому нічого не розповідати про забраний ним планшет, з будинку не виходити і не кричати, а то він повернеться і всіх поріже. В подальшому відібравши планшет, ОСОБА_5 помітив, що на планшеті встановлено код блокування, примусив розблокувати планшет малолітнього ОСОБА_10 , після чого заволодівши ним залишив місце скоєння злочину.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.
ОСОБА_5 11 лютого 2018 року о 01 годині 45 хвилин затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та 11 лютого 2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання і просив його задовольнити.
У судовому засіданні слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просив задовольнити його у повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що визнає себе винуватим у тому, що заволодів планшетом «Bravis» який перебував у малолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою здати його в ломбард, однак зазначив, що ножем при цьому не погрожував та не погрожував застосуванням фізичного насильства малолітнім дітям при вчиненні зазначеного злочину. Просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки, визначивши поручителем матір підозрюваного ОСОБА_11 .
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.
Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо.
Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .
11 лютого 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину також підтверджується: протоколом огляду місця події від 10 лютого 2018 року, протоколом огляду місця події від 11 лютого 2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 11 лютого 2018 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.
11 лютого 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Отже, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Окрім того, слідчим суддею в судовому засіданні встановлено наявність наступних ризиків в разі перебування підозрюваного ОСОБА_5 на свободі, а саме останній може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки в судовому засіданні підозрюваний вказав на те, що будучи засудженим 10 січня 2008 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, не виконав покладені на нього обов`язки та виїхав за межі України, до вирішення судом питання про звільнення його від призначеного судом покарання; незаконно впливати на потерпілого та свідків. Так, з матеріалів клопотання вбачається, що при вчиненні злочину підозрюваний погрожував малолітнім дітям фізичною розправою у разі, якщо вони розкажуть про його дії. Суд бере до уваги ті обставини, що фізичний, розумовий і психічний розвиток малолітніх обумовлює нестійкість їх характеру, незрілість мислення, а тому будь-який вплив на них може змінювати їх свідомість та сприйняття, що є безумовною обставиною, яка свідчить про існування зазначеного ризику.
При цьому, слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 126 КК України, тобто за умисні тяжкі злочини. Тривалий час відбував покарання у вигляді позбавлення волі, має не зняту та не погашену судимість.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце роботи, проживає спільно з матір`ю, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, перебуває на обліку в лікаря-нарколога Шаргородської ЦРЛ з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, учасник бойових дій.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи в сукупності обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи що дії підозрюваного, за вчинення яких йому повідомлено про підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти власності, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені у ст. 2 КПК України, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Згідно із частинами 1 та 4 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.
Отже, клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.
Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії цієї ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 11 квітня 2018 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому статтями 284, 288, п. 2 ч. 2 ст. 314, ч. 6 ст. 340, ст. 417, п. 3 ч. 1 ст. 346 КПК України.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
Згідно зі статтями 309, 392, 395 КПК України, на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1