Справа № 204/130/18
Провадження № 1-кп/204/316/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-10 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням на 1 рік;
- 30 липня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК, ч.1 ст.70, ч.3 ст.78 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року зараховано засудженому вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 року, у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 18.04.2014 року до 01.09.2014 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Ухвалою Красногвардійського районного суду від 14 червня 2016 року на підставі ст.81 КК України, засуджений звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково з-під варти в залі суду, на день звільнення невідбутий строк складав-1 рік 1 місяць 21 день, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення умисних кримінальних правопорушень, маючи не зняті та не погашені судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та у червні 2017 року став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час, в мережі Інтернет на сайті оголошень «OLX.ua» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов розмішене раніше йому не знайомим потерпілим ОСОБА_6 , оголошення про продаж ноутбуку «Apple МасВоок Pro 13 Retina (ME864)», моделі A1502, 2013 року випуску, Serial № C02LG6H6FGYY, при цьому у нього виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та він визначив вказаний ноутбук як предмет свого злочинного посягання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті. Пояснивши, що обставини викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. В скоєному розкаюється.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, експертизу, звіт про вартість експертизи, постанови про визнання речовими доказами, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Скоєний злочин відноситься до категорії тяжких. Обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. Як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Як обставину, що обтяжує покарання, суд враховує рецидив злочину.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Оскільки новий злочин за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно наданої довідки.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою.
Враховуючи викладене, вказаний цивільний позов підлягає повному задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з 07 грудня 2017 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити без змін, у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином задовольнити повністю.
Речові докази: копію товарного чеку № ТОВ00074628 від 03.11.2013 року про придбання ноутбуку, копію гарантійного талону на ноутбук, копію коробки з-під ноутбуку із зазначенням моделі та серійного номеру ноутбуку, роздруківку оголошення з сайту «OLX//ua», фотозображення автомобіля особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, диск з відеозаписом камер спостереження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_8 фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи №2142, у розмірі 170 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1