ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/857/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" січня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У Дарницькому районному суді з 22 грудня 2017 року на розгляді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_2 подала до суду цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальний правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Частиною 4 ст.128 КПК України передбачено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п.п. 5 п. 1 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування лише матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тому, за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди позивач зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 1,5 % від ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди було залишено без руху, а позивачу надано п"ятиденний строк для усунення недоліків.

18 січня 2018 року за вх. № 2920 до загальної канцелярії суду від ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків цивільного позову, в якій просить відстрочити сплату судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » встановлено, що відповідно до статті 8 Закону України « Про судовий збір » єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи ( наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо ). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов"язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях « Голдер проти Великої Британії » від 21 лютого 1975 року, « Жоффре де ля Прадельде ля Прадель проти Франції » від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки цивільним позивачем ОСОБА_2 не виконано вимог, викладених в ухвалі суду про залишення позову без руху, щодо заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд вважає, що в даному клопотанні слід відмовити, а позовну заяву в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди слід визнати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128 КПК України, ст. 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди вважати неподаним та повернути позивачу.

При цьому суд роз"яснює позивачу, що вона має право пред"явити його в порядку цивільного судочинсва ( ст. 128 ч.7 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п"ятнадцяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ : ОСОБА_4