Дата документу Справа № 335/2309/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/2309/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/1200/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула 05 жовтня2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України

Встановлені вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2017 року обставини:
06 січня 2017 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за наступних обставин. Так, 06 січня 2017 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись в парку біля церкви «Святої Ольги», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 161-Б, побачив біля лавки потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та, діючи згідно свого злочинного умислу, підійшов до останніх та намагався завести діалог, який у подальшому не вийшов, так як останні не бажали знайомитись з чоловіком. Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів, раптово напав спереду на потерпілу ОСОБА_11 та наніс удар ногою по нозі останньої, від чого потерпіла впала на землю, та діючи умисно, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, наніс декілька ударів ногами в тулуб потерпілої.
Під час розбійного нападу потерпілій ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 10.01.2017 було спричинено: синці на лівому передпліччі, на обох стегнах, на лівій гомілці, садна на лівому передпліччі, на правому стегні, на долонній поверхні правої кисті, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
У подальшому продовжуючи діяти умисно, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , наніс один удар кулаком в обличчя від чого потерпіла впала на землю та втратила свідомість.
Під час розбійного нападу потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 від 06.01.2017 було спричинено: синець з набряком м`яких тканин в області лівої щоки з переходом на область нижньої щелепи зліва, синець в області лівої гомілки, садна в області правої кисті, в області основних фаланг 5,3 пальців правої кисті, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Скориставшись безпорадним станом потерпілих та подолавши волю останніх до супротиву, ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів, відкрито заволодів майном потерпілих. Заволодівши майном, ОСОБА_8 втік з місця злочину, ігноруючи прохання потерпілої ОСОБА_11 повернути речі.
Під час розбійного нападу ОСОБА_8 відкрито заволодів майном потерпілих, а саме: жіночою шкіряною сумкою, чорного кольору, вартість якої, становить 1000 гривень 00 копійок, в якій знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , який не становить матеріальної вартості, гаманець рожевого кольору, вартість якого становить 450 гривень, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 500 гривень, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_9 збитки на загальну суму 1950 гривень 00 копійки, жіночою шкіряною сумкою, чорного кольору, вартість якої становить 1000 гривень 00 копійок, в якій знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , який не становить матеріальної вартості, мобільним телефоном фірми «Prestigio 3510», в корпусі білого кольору, вартість якого становить 2600 гривень 00 копійки, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Лайф» ( НОМЕР_1 ), яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності, на якій відсутні грошові кошти, а також сім- карта мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_2 ), яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на якій були відсутні грошові кошти, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_11 збитки на загальну суму 3600 гривень 00 копійки.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2017 року:
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 06 січня 2017 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі) гривень.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає вирок суду необґрунтованим та несправедливим через суворість призначеного ОСОБА_8 покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм розміром є явно несправедливим через свою суворість і не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 страждає на хронічне захворювання, має матір, яка внаслідок інсульту не ходить, потребує постійного догляду і матеріальної допомоги, які і надавав своїй матері обвинувачений. Враховуючи особу винного, безпосереднє його ставлення до вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині пом`якшення призначеного покарання шляхом застосування статей 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенню зроблений на досліджених, наведених та оцінених у вироку доказах.
Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 187КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Висновки суду першої інстанції щодо наведених обставин не оспорюються, отже перевірці апеляційним судом не підлягають.
Стосовно вимог апеляційної скарги щодо пом`якшення призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.
Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та часткове добровільне відшкодування шкоди.

Одночасно суд обґрунтовано взяв до уваги і обтяжуючи вину ОСОБА_8 обставину, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд, призначаючи обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 187 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких, особу винного, який не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, постійного джерела прибутку не має, має постійне місце проживання та визначене місце реєстрації, неповнолітніх дітей на його утриманні немає, має матір, яка проживає за іншою адресою та якій було встановлено до 01.07.2015 року інвалідність 2ї групи і яка у листопаді 2016 року мала травму, не одружений, має хронічне захворювання, що підтверджується відповідною медичною документацією, яка є в матеріалах даного провадження, добровільно відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_9 у розмірі 500,00 грн. Одночасно суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги і дані про те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, умисних тяжких корисливих злочинів, за які відбував покарання у місцях позбавлення волі
Таким чином, місцевий суд прийняв до уваги усі відомості щодо особистості ОСОБА_8 у їх сукупності і, зокрема, ті обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі.
Отже, у суду першої інстанції були підстави для призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі через неможливість досягнення мети покарання без реального його відбування обвинуваченим.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що районним судом зазначені вище положення закону дотримані в повному обсязі.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченомупокарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим через його суворість, застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 75, 76 КК України не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2017 року відносно ОСОБА_8 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, що утримується під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4