справа №176/7/18
провадження №1-кп/176/47/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого такого, що не має малолітніх дітей, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2017 року за №0001036,
з участю учасників судового провадження: прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
19 жовтня 2017 року приблизно о 00 год. 05 хв., ОСОБА_4 разом з невстановленою особою перебував у м. Жовті Води Дніпропетровської області, біля будинку АДРЕСА_2 . В цей час на телефон ОСОБА_4 надійшло SМS-повідомлення від його знайомої ОСОБА_6 з проханням передзвонити. Передзвонивши ОСОБА_6 остання попросила ОСОБА_4 про зустріч на, що той погодився. В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 .

З цією метою ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 , домовився з невстановленою особою, що остання допоможе йому в реалізації його злочинного умислу, а саме на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 . На дану пропозицію невстановлена особа погодилась, вступивши тим самим з ОСОБА_7 у попередній зговір групою осіб на вчинення відкритого викрадення чужого майна не розподіляючи між собою злочинних ролей.

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 залишився біля будинку АДРЕСА_2 , а невстановлена особа пішла на територію СМСЧ-9 по вул. Кропоткіна, 16 в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, де сховалася за деревом.

19 жовтня 2017 року о 00:15 год. ОСОБА_4 зустрівшись з ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_2 , повів її на територію ДЗ «СМСЧ-9» по вул. Кропоткіна, 16 в м. Жовті Води. ОСОБА_4 пройшовши разом з ОСОБА_6 на територію ДЗ «СМСЧ-9» по вул. Кропоткіна, 16 в м. Жовті Води і зупинившись, в той момент, тобто 19.10.2017 року о 00:18 год. Невстановлена особа вийшла із-за дерева і відразу штовхнула ОСОБА_6 від чого остання впала на землю і, в цей момент невстановлена особа нахилившись над потерпілою, проникла своєю рукою до внутрішньої кишені куртки ОСОБА_6 , розуміючи, що потерпіла відчуває та усвідомлює протиправний характер її дій та оцінюються нею, як викрадення майна, де з карману куртки викрав мобільний телефон «Microsoft Lumia 430», модель RM-1099 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з задньою кришкою помаранчевого кольору та почав тікати. ОСОБА_4 побачивши, що невстановлена особа побігла, направився за нею, тобто, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли разом з викраденим майном.

Згодом викраденим мобільним телефоном «Microsoft Lumia 430», модель RM-1099 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з задньою кришкою помаранчевого кольору, ОСОБА_4 з невстановленою особою розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1294,14 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №353/17 від 06.11.2017 року.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. На підставі ст.63 Конституції України відмовився давати показання.

При цьому, обвинувачений, зазначив, що обставини вчиненого ними кримінального правопорушення не оспорює, і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Просив розглядати кримінальне провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Щиро кається у скоєному.

Докази вини, здобуті досудовим слідством, обвинувачений визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Посилання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349 та ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуті ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із викладеним, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані, за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо. На обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога в ДЗ «СМСЧ-9» обвинувачений не перебуває. Є інвалідом ІІІ групи (інвалід дитинства). Перебуває на обліку в МЦЗ населення як безробітний з 05.05.2017 року. Обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше не судимою.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної провідним інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_8 від 22.01.2018 року, слідує, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 зроблино висновок про наявність середнього ризику вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. При цьому, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття, повернення шкоди потерпілій.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом також враховано і те, що потерпілій шкода відшкодована в повному обсязі, претензій майнового або немайнового характеру до обвинуваченого не має. Проситьсь суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 /а.с.39/

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якими кваліфіковані його дії, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст 75 КПК України.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази:

-мобільний телефон «Microsoft Lumia 430», модель RM-1099 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з задньою кришкою помаранчевого кольору, який переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 слід залишити потерпілій;

-сімкартка «Vodafone», яка поміщена до спец пакету Національної поліції України №0065729 та зберігається при матеріалах кримінального провадження слід повернути потерпілій після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 300 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держав.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 /чотири/ роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 /два/ роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Речові докази:

-мобільний телефон «Microsoft Lumia 430», модель RM-1099 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з задньою кришкою помаранчевого кольору, який переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій;

-сімкартка «Vodafone», яка поміщена до спецпакету Національної поліції України №0065729 та зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути потерпілій після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 300 гривен.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1