Справа № 392/1497/17
провадження 1-кп/392/152/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт, разом із угодою про примирення з потерпілим від 29 вересня 2017 року, яка була укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 23 вересня 2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з базовою середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси Черкаської області від 21 квітня 2015 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 19 днів,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодеку України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, при наступних обставинах.
20 вересня 2017 року ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, близько 20 години перебував у домоволодінні своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння мобільним телефоном марки «Nokia 5230» шляхом зловживання довірою, в ході розмови з ОСОБА_3 повідомив останній, що йому потрібно зателефонувати своєму знайомому на ім.»я ОСОБА_6 . У зв`язку із чим ОСОБА_3 не підозрюючи злочинних намірів ОСОБА_4 спрямованих на заволодіння шахрайським шляхом належного їй мобільного телефону передала останньому мобільний телефон марки «Nokia 5230» вартістю 250 гривень, в якому знаходилася SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, будучи переконаною в тому, що він необхідний ОСОБА_4 і який їй буде повернутий відразу ж після закінчення розмови.
В свою чергу ОСОБА_4 заволодівши мобільним телефоном марки «Nokia 5230» ОСОБА_3 розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 275,00 грн..
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.
Під час досудового розслідування, на підставі положень статті 468 КПК України, 29 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку із чим прокурором, на виконання вимог частини 1 статті 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно частини 1 статті 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесені питання регламентовані статтями 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.
Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, відповідно до якої потерпілий претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має, завдані кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані в повному обсязі. Сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), у відповідності до вимог статтей 468, 469, 471 КПК України.
В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.
Прокурор в судовому засіданні в затвердженні угоди про примирення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечував.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягали на затвердженні угоди.
Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 473 КПК України, зокрема для ОСОБА_4 обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статті 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених частиною 5 статті 474 цього Кодексу; для ОСОБА_3 обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статті 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. ОСОБА_4 також роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України і, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до частини 3 статті 12 КК України, віднесений до категорії середньої тяжкості, а отже угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.
Відповідно до статті 471 КПК, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що вищевказана угода про примирення, укладена між ними добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог статті 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; матеріальна шкода потерпілому відшкодована; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.
За таких обставин, виходячи з позиції ОСОБА_4 , висловленої у судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції ОСОБА_3 , якому зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 29 вересня 2017 року, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2017 року, укладену у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 23 вересня 2017 року, між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.),
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 45,00 грн. (сорок п`ять гривень 00 коп.).
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia 5230», власником якого є ОСОБА_3 та переданий йому на зберігання слід залишити власнику, як йому належний.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1