Справа №481/418/18
Провадж.№1-кп/481/72/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000159 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, холостого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Софіївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працює і не навчається, холостого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
12.03.2018р. о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 пішли збирати брухт чорних металів на околицю с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області. Знаходячись біля мосту, що розташований через ріку Інгул біля с. Софіївка ОСОБА_5 і ОСОБА_6 побачили сигнальні залізобетонні стовпчики, які знаходилися з лівої сторони від мосту (в напрямку руху до м. Новий Буг).

За раптово виниклим злочинним умислом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , попередньо домовившись, вирішили викрасти майно, яке належить філії «Новобузький райавтодор» дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу викрали два сигнальних залізобетонних стовпчика, бувші у використанні, вартістю за один 110 грн., завдавши філії «Новобузький райавтодор» дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» матеріальні збитки на загальну суму 220грн.. Викраденим майном ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнали повністю, не заперечували фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та надали суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаялися та просить суд суворо їх не карати.

Представник потерпілого суду пояснив, що в березні місяці 2018 року біля мосту ріки Інгул в с. Софіївка Новобузького району були викрадені два сигнальні залізобетонні стовпчики бувші у використанні.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину визнали повністю, суд з урахуванням думки учасників судового провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, представника потерпілого, дослідженням заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколу огляду місця події, довідки про вартість і характеризуючих даних відносно обвинувачених.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України доказана і їх дії, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змогою групою осіб кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані що характеризують обвинувачених. Суд вважає, що скоєне обвинуваченими кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обвинувачені по місцю проживання характеризуються з посередньої сторони.

Обставиною, що пом`якшує обвинуваченим покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим не встановлено.

Згідно досудової доповіді, надісланої до суду Новобузьким районним відділом з питань пробації, та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, які характеризують особу обвинувачений, ОСОБА_5 , 1995 року народження, проживає разом батьками, закінчив 11 класів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але попав під амністію. Для суспільства не є небезпечним та для його виправлення достатнім буде застосування покарання альтернативному позбавленню волі та за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_6 , 1998 року народження, проживає разом із батьками, закінчив 9 класів, навчався в ПТУ в м. Баштанка, але його не закінчив. Раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Для суспільства не є небезпечним і для його виправлення достатнім буде призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, але із застосуванням соціально виховних заходів під наглядом.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Враховуючи особу обвинувачених, обставини, при яких ними було скоєно кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що їх виправлення і перевиховання можливе лише без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1