Номер провадження: 11-сс/785/1521/17
Номер справи місцевого суду: 511/1762/17 ,1-кс/511/418/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.09.2017 року по кримінальному провадженню №0001098 від 01.09.2017 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001098 від 01.09.2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001098 від 01.09.2017 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.

31.08.2017 року, близько 16:30 год., ОСОБА_8 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна прибув до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 біля 16:35 години, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 , проник у середину приміщення кухні, звідки намагався викрасти речі, а саме: три алюмінієві казани, одна металева каструля, пательня, електричний соковижимач, чайник марки «Сатурн» та кип`ятильник, однак не зміг виконати всі необхідні дії, які вважав необхідними для закінчення крадіжки, по незалежним від нього обставинам, а саме у зв`язку з тим, що був затриманий господарем домоволодіння ОСОБА_11 .
31.08.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України під час замаху на вчинення злочину.

01.09.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

01.09.2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

01.09.2017 року ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено, інший запобіжний захід не обирався.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, або обрати інший запобіжний захід. Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Крім того, існують ризики передбачені п.п. 1,4,5 ст.177 КПК України та не обрання жодного запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора; апеляційній суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість підозри у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, або іншого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, є недостатньою. Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав слідчому судді місцевого суду та апеляційному суду доказів щодо існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що не застосування до підозрюваного запобіжних заходів, не забезпечує виконання ним обов`язків. Більш того, повідомлення про підозру, яке долучене до клопотання слідчого не містить даних, що воно було вручене ОСОБА_8 , що свідчить про недотримання визначеної законом процедури повідомлення про підозру та унеможливлює обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, про що вірно зазначив слідчий суддя обґрунтовуючи відмову в задоволенні клопотання.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.09.2017 року по кримінальному провадженню №0001098 від 01.09.2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001098 від 01.09.2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інший запобіжний захід не застосувався - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4