У Х В А Л А
іменем України
14 листопада 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4

представника органу пробації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про звільнення її від покарання на підставі статті 3 Закону України "Про амністію у 2016 році",

у с т а н о в и в :
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2014 року ОСОБА_4 визнана винною у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 222 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 51000 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_4 замінено покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2014 року, у виді несплаченої суми штрафу в розмірі 51000 гривень покаранням у виді громадських робіт строк 3000 (три тисячі) годин.

Засуджена ОСОБА_4 звернулася з заявою про звільнення її від покарання у зв`язку з застосуванням до неї статті 3 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Під час судового розгляду засуджена ОСОБА_4 просила застосувати відносно неї ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки відбула більше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе задовольнити заяву засудженої ОСОБА_4 про звільнення її від покарання на підставі закону про амністію.

Представник Зміївського районного відділу з питань пробації ОСОБА_5 підтримала заяву ОСОБА_4 про застосування у відношенні неї закону про амністію, надала позитивну характеристику засудженої.

Крім того, даними довідки Зміївського районного відділу з питань пробації №22/16/4-2240/Лм від 01.11.2017 року підтверджується, що станом на 01.11.2017 року ОСОБА_4 відбула 1615 годин покарання у виді громадських робіт (а. п. 8).

Вислухавши учасників судового провадження, ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" (чинний з 07.09.2017 року), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Відповідно до пункту "а" частини 2 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

ОСОБА_4 засуджена за злочин, передбачений ч. 2 ст. 222 КК України, який не є тяжким та особливо тяжким; подала заяву про застосування у відношенні неї ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", яку підтримала в судовому засіданні.

На день розгляду її заяви ОСОБА_4 відбула 1615 годин призначеного їй покарання у виді громадських робіт, тобто більше половини призначеного строку, не відбутий строк - 1385 годин.

Засуджена ОСОБА_4 не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується, відповідно ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

За таких обставин, заява ОСОБА_4 про звільнення її від покарання на підставі ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1. Заяву ОСОБА_4 про звільнення її від покарання на підставі статті 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

2. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт строком 1385 (одна тисяча триста вісімдесят п`ять) годин, що є не відбутою частиною покарання у виді громадських робіт на строк 3000 годин, призначеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2015 року на заміну покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2014 року за ч. 2 ст. 222 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у виді штрафу у розмірі 51000 грн.

3. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: