Справа № 159/120/18
Провадження № 1-кп/159/105/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому підготовчому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002597 від 22 листопада 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Черкаси Ковельського району Волинської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, вдови, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, -

у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачена ОСОБА_4 , в середині жовтня 2017 року за господарськими спорудами належного їй на праві користування господарства, що за адресою АДРЕСА_2 , вирвала декілька дикоростучих стебел рослини роду конопель, які перенесла до будинку за вказаною адресою, де висушила та подрібнила, чим незаконно придбала та виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у великих розмірах, масою 609,15 грами, який незаконно зберігала для власного вживання без мети збуту до 22.11.2017 року, коли в проміжок часу з 00 годин 15 хвилин по 01 годину 35 хвилин наркотичний засіб було виявлено та вилучено працівниками поліції під час обшуку.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.
В ході досудового розслідування між прокурором Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002597, та обвинуваченою ОСОБА_4 19 грудня 2017 року укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду, а також сприяти розслідуванню кримінального правопорушення у з`ясуванні всіх обставин.

Сторони угоди, враховуючи ступінь та характер сприяння обвинуваченою у проведенні кримінального провадження щодо неї, характер та тяжкість підозри, наявність позитивної характеристики за місцем проживання, існуючого суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, які передбачають звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Заслухавши учасників судового провадження, які просили затвердити дану угоду, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру та до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає вимогам КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до її у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечувала в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник. В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченої не застосовувались. Підстав для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченої та її належної поведінки.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Арешт на майно обвинуваченої не накладався.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1360,70 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про визнання винуватості від 19 грудня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002597 від 22 листопада 2017 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 70 копійок за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Речові докази - господарський мішок, в якому знаходиться подрібнена речовина рослинного погодження зеленого кольору, що згідно висновку експерта № 877 від 11.12.2017 року являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 609,15 грам, яка була вилучена під час огляду місця події 22.11.2017 року та знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів Ковельського ВП ГУ НП України у Волинській області -знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1