1-кс/754/28/18
У Х В А Л А
Іменем України
09 лютого 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ПРІНТЕК Україна ЕЛ.ЕЛ.СІ», на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 24.10.2017 року, -
в с т а н о в и в :
22.12.2017 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ПРІНТЕК Україна ЕЛ.ЕЛ.СІ», на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , винесену 24.10.2017 року про закриття кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Копію вищевказаної постанови слідчого ТОВ «ПРІНТЕК Україна ЕЛ.ЕЛ.СІ» отримано 13.12.2017 року.

Адвокат ОСОБА_5 мотивує свою скаргу тим, що він не погоджується з висновком слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року за наступних підстав.

13.09.2015 року приблизно о 03:00 год. невідомі особи по вул. Милославській, 41/47, в м. Києві умисно, шляхом підпалу пошкодили автомобіль, марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , який ТОВ «ПРІНТЕК Україна ЕЛ.ЕЛ.СІ» використовувало у своїй господарській діяльності.

В основу постанови про закриття кримінального провадження поставлені дані звіту про пожежу від 13.09.2015 року, відповідно до якого «ймовірною причиною пожежі, яка сталася 13.09.2015 року в автомобілі, марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Милославська, 12, м. Київ була технічна несправність автомобіля (коротке замикання електропроводки)».

Крім того, для закриття кримінального провадження були використані дані висновку експерта №625хс від 23.10.2015 року, відповідно до якого, під час дослідження виявленої в автомобілі оплавленої пляшки, слідів пально-мастильних матеріалів не виявлено.

Таким чином, скаржник вважає, що закриття кримінального провадження побудовано на висновку спеціаліста про причини пожежі та висновку експерта, який досліджував пляшку, знайдену у пошкодженому вогнем автомобілі.

В той же час, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б свідчили про реальне встановлення обставин пожежі автомобіля, дані про призначення та проведення у справі судової пожежно-технічної експертизи на предмет встановлення причин займання автомобіля.

Крім того, необхідне для встановлення причин пожежі експертне дослідження не проводилось, а експертний висновок підмінений звітом спеціаліста.

Зокрема, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про проходження автомобілем технічного обслуговування, дані про експлуатацію автомобіля (допит водія автомобіля та осіб, які здійснювали технічне обслуговування), збір технічних даних про автомобіль від представника виробника, включаючи дані про проводку автомобіля. Також не був допитаний спеціаліст, який склав звіт про пожежу на предмет роз`яснення висновків, зафіксованих у звіті.

Крім того, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на положення п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, яке передбачає закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Дана підстава не відповідає дійсності.

Вважаючи вищезазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження незаконною, адвокат ОСОБА_3 вимушений був звернутись до слідчого судді з даною скаргою.

В судовому засіданні скаржник - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу за викладених в ній обставин. Просив скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , винесену 24.10.2017 року про закриття кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Слідчий ОСОБА_4 , рішення якої оскаржується, в судове засідання не з`явилась, хоча, неодноразово належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду скарги.

Враховуючи думку особи, яка подала скаргу, та вимоги ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе провести судовий розгляд по скарзі за відсутності слідчого, яка не прибула у судове засідання.

Крім того, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду скарги, слідчим суддею неодноразово витребовувались матеріали кримінального провадження, у зв`язку з чим в судовому засіданні оголошувалась перерва, що призвело до неможливості розгляду скарги у встановлений вимогами ч.2 ст. 306 КПК України строк.

08.02.2018 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши та оцінивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, ч.1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, де пунктом 3 передбачено право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
В даному випадку має місце оскарження рішення слідчого постанови про закриття кримінального провадження представником потерпілого.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Основного Закону проголошує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Приписи ч.1 ст. 24 КПК України гарантують право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Під час досудового розслідування слідчий, відповідно до вимог ч.2 ст. 9 КПК України зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню, а відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин покладається на слідчого.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий ОСОБА_4 при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, прийшла до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, посилаючись на п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, який регламентує іншу підставу для закриття кримінального провадження, а саме, звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року, в обґрунтування постанови слідчий покладає звіт про пожежу від 13.09.2015 року, згідно даних якого ймовірною причиною пожежі, яка сталася 13.09.2015 року в автомобілі, марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Милославська, 41/47, м. Київ була технічна несправність автомобіля (коротке замикання електропроводки), а також висновок №652хс від 23.10.2015 року, відповідно до якого на дослідженому фрагменті оплавленої пляшки, вилученої з автомобіля, марки «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Милославській, 41/47, в м. Києві, слідів пально-мастильних матеріалів та нафтопродуктів не виявлено в межах чутливості використаних методів дослідження.

Відповідно до ч.3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Згідно з ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Однак, всупереч вищезазначеній процесуальній нормі, мотивувальна частина постанови слідчого від 24.10.2017 року про закриття кримінального провадження не містить викладення мотивів прийняття постанови та належного обґрунтування.
За викладених обставин постанова слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 24.10.2017 року про закриття кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, підлягає скасуванню відповідно до повноважень слідчого судді, передбачених ч.2 ст. 307 КПК України.

Слідчому ОСОБА_4 необхідно всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини та справедливо провести розслідування даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :
Скаргу скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ПРІНТЕК Україна ЕЛ.ЕЛ.СІ», на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 24.10.2017 року - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 24 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0010907 від 13.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: