Справа № 445/986/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000372 від 03.07.2017 та №000342 від 19.06.2017 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 18.06.2017 близько 13.00 год., знаходячись у с. Словіта Золочівського району Львівської області, за допомогою ключа, якого дістав у літній кухні, відкрив вхідні двері в будинок, що належить ОСОБА_6 , проник у середину, звідки викрав 700 грн. та ювелірні вироби, які знаходилися в подарунковій коробці, зокрема: ланцюжок зі срібла 925 проби вагою 2,35 г вартістю 245 грн., дві сережки із срібла 925 проби з камінчиками цирконію вагою 7,16 г вартістю 150 грн., дві сережки із срібла 925 проби з камінчиками цирконію вагою 4,5 г вартістю 473 грн., дві сережки зі срібла 925 проби вагою 3,17 г вартістю 300 грн., браслет зі срібла 925 проби вагою 7,03 г вартістю 330 грн., сережку зі срібла 925 проби вагою 1,70 г вартістю 250 грн., підвіску у вигляді оленя зі срібла 925 проби вагою 1,19 г вартістю 240 грн., сережки металу сірого кольору із перлиною вагою 0,3 г кожна (біжутерія) вартістю 85 грн., підвіску з металу сірого кольору вагою 0,92 г (біжутерія) вартістю 75 грн., паперову подарункову коробочку з бантом вартістю 50 грн., перстень із золота 585 проби вагою 5 г вартістю 2500 грн., перстень із срібла 925 проби вагою 6 г вартістю 250 грн., перстень зі срібла 925 проби вагою 3 г вартістю 300 грн., браслет у вигляді бусинок зі срібла 925 проби вагою 4 г вартістю 370 грн., ланцюжок зі металу жовтого кольору (біжутерія), плетеня у вигляді косички, вагою 5 г вартістю 65 грн., в результаті чого завдав потерпілій збитків на загальну суму 6383 грн.

Крім того, ОСОБА_5 раніше вчинивши майновий злочин, на шлях виправлення не став, а 01.07.2017 близько 19 год. проводячи до дому ОСОБА_7 на вул. Вишнева с.Словіта Золочівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що останній перебував у стані алькогольного сп`янінння, а також те, що за його діями ніхто не стежив, з кишені сорочки ОСОБА_7 викрав 100 доларів США та 50 євро, заподіявши потерпілому шкоду на загальну суму 4099 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, пояснив, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник через вікно у літню кухню потерпілої ОСОБА_6 , де взяв ключ від будинку, зайшов у будинок, звідки викрав гроші та коробку з ювелірними виробами. Також, обвинувачений пояснив, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння витягнув з кишені у потерпілого ОСОБА_7 100 доларів США та 50 Євро. У вчиненому розкаявся, зобов`язався відшкодувати заподіяну потерпілим шкоду.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що напередодні викрадення обвинувачений працював у неї. В неділю, повертаючись разом з дочкою із цекрви, вона зустріла ОСОБА_9 , яка повідомила, що в туберкульозну лікарню приходив обвинувачений із коробкою червоного кольору, в якій були ювелірні прикраси. Зрозумівши, що це її коробочка з прикрасами, потерпіла прийшла до дому обвинуваченого, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, при ньому вона виявила вказану коробку, в якій вже не було частини ювелірних виробів. Вказала, що шкода їй не відшкодована. Цивільний позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що в це день він також був у стані алкогольного сп`яніння. Повернувшись із ОСОБА_10 , зайшов в бар, де хотів придбати ще випивки, але не маючи гривень хотів розрахуватися доларами США чи Євро. Це бачив обвинувачений. Коли він вийшов з бару, його зустрів обвинувачений і запропонував розпити чвертку, на наступний день він виявив відсутність грошей, більше ні з ким в цей день не зустрічався. Зазначив, що шкода йому не відшкодована.
Окрім особистого визнання, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинівпідтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

- заявою ОСОБА_6 від 18.06.2017 про вчинення кримінального правопорушення, якою остання повідомляє про викрадення ОСОБА_5 з її будинку грошових коштів в сумі 700 грн. та ювелірних прикрас, всього заподіяно збитків на суму близько 1000,00 грн.;

- протоколом огляду місця події від 18.06.2017, згідно якого виявлено сліди проникнення до будинку, що розташований на АДРЕСА_2 та ювелірні вироби із металу сірого кольору;

- протоколом огляду предметів від 23.06.2017, згідно якого оглянуто картонну подарункову коробку, в якій знаходились ювелірні прикраси зі срібла;

- висновком про визначення вартості №6/15 від 23.06.2017, згідно якого вартість ювелірних виробів становить 5683,00 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2017, згідно якого обвинувачений показав всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення 18.06.2017;

- заявою ОСОБА_7 від 03.07.2017 про вчинення кримінального правопорушення, якою останній повідомляє про викрадення у нього ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 100 дол. США та 50 Євро;

- протоколом виявлення та вилучення від 03.07.2017, згідно якого ОСОБА_11 добровільно видав 50 Євро, які йому приніс поміняти обвинувачений;

- протоколом огляду предметів від 04.07.2017, згідно якого оглянуто банкноту номіналом 50 Євро, серійний номер V 4, 2002 року випуску;

- протоколом огляду предметів від 05.07.2017, згідно з яким оглянуто банкноту номіналом 100 доларів США, серійний номер LE 87071291 Е, 2009 року випуску;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.07.2017, згідно якого обвинувачений показав всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення 01.07.2017.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, а також у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, тому кваліфікація дій останнього за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України є вірною.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно із ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, є особою молодого віку, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, на диспансерному обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не знаходиться.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 26.06.2017 №328 у період інкримінованих дій ОСОБА_5 психічним захворюванням чи недоумством не страждав і не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У даний час ОСОБА_5 психічною хворобою не страждає, виявляє розумову відсталість в ступені легкої дебільності. Наявні у нього розлади виражені не глибоко та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових медичного характеру не потребує.
Таким чином, суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Крім того, по даній справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування 16500 тисяч грн. матеріальної шкоди та 15000 тисяч грн. моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування заявленого позову потерпіла зазначає про те, що під час вчинення злочину обвинуваченим викрадено у неї гроші в сумі 700 грн., золоті та срібні вироби, завдавши матеріальної шкоди на суму 10000 грн. Крім того, при проникненні в будинок обвинувачений ОСОБА_5 пошкодив двері і вона була вимушена їх замінити, внаслідок чого понесла затрати у сумі 6500 тисяч грн. вартість дверей та 700 грн. монтаж. Також зазначає, що їй була заподіяна моральна шкода.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_8 цивільний позов підтримали з підстав наведених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 вказаний позов визнали частково.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 суд вирішує з врахуванням вимог п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», згідно з яким при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що фактично у потерпілої ОСОБА_6 було викрадено грошові кошти в сумі 700 грн. та ювелірні вироби, вартість яких становить 5683 грн., тобто загалом заподіяно шкоду у розмірі 6 383 грн., а не 10000 грн., як стверджує потерпіла. Крім того, ювелірні вироби в кількості 8 штук та паперову коробку, загальна вартість яких становить 2198 грн., потерпілій повернуто, про що свідчить її розписка від 24.06.2017. Таким чином, розмір шкоди не відшкодованої потерпілій становить 4185 грн.

Щодо твердження потерпілої, що при проникненні у будинок обвинувачений ОСОБА_5 пошкодив двері, внаслідок чого вона понесла витрати на придбання дверей та їх заміну у сумі 7200 грн., суд зазначає, що в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 проник у будинок потерпілої відчинивши вхідні двері за допомогою ключа. Доказів на пошкодження дверей потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не подала. Також не встановлено факту пошкодження вхідних дверей під час досудового слідства. Отже, суд оцінює твердження потерпілої, щодо пошкодження дверей ОСОБА_5 критично.

Згідно вимог ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Надані потерпілою договір купівлі-продажу від 03.07.2017, який не містить реквізитів продавця та покупця, та бланк замовлення є недопустимим доказами, оскільки такі не є розрахунковими документами (касовий чек, прибутковий касовий ордер), якими підтверджується факт оплати за придбані товари (роботи, послуги). Інших належних та допустимих доказів для підтвердження понесених матеріальних збитків у вказаній сумі потерпілою та її представником суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що матеріальна шкода заподіяна потерпілій у розмірі 4185 грн. знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненим обвинуваченим кримінальним правопорушенням, доведена наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, що підтверджують вартість викрадених ювелірних виробів, а тому суд вважає, що цивільний позов у цій частині підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди судом враховано, що відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п.1,3 ч.2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно із ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ст.ст. 58,59 ЦПК України, докази мають бути належними і допустимими. Згідно із ст.61 цього Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки вимога потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди не доведена жодними належними та допустимими доказами, така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_5 - чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди, завданої злочином, у розмірі 4185,00 грн.
В решті задоволення позовних вимог відмовити.
Речові докази: ланцюжок зі срібла 925 проби вагою 2,35 г, дві сережки із срібла 925 проби з камінчиками цирконію вагою 7,16 г, дві сережки із срібла 925 проби з камінчиками цирконію вагою 4,5 г, дві сережки зі срібла 925 проби вагою 3,17 г, браслет зі срібла 925 проби вагою 7,03 г, сережка зі срібла 925 проби вагою 1,70 г, підвіску у вигляді оленя зі срібла 925 проби вагою 1,19 г, сережки металу сірого кольору із перлиною вагою 0,3 г кожна (біжутерія), підвіску з металу сірого кольору вагою 0,92 г (біжутерія), паперову подарункову коробочку з бантом залишити потерпілій ОСОБА_6 ; банкноти номіналом 50 Євро та 100 доларів США залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1