Є.У № 366/3040/17
№ пр. 1-кп/366/156/17

В И Р О К
іменем України
27 листопада 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю учасників криміналшьногго провадження:
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого- ОСОБА_5 ,
Під час досудового розслідування встановлено, що 02.06.2017 року ОСОБА_5 , маючи умисел на зайняття незаконним добувним
промислом, на моторному човні марки «Прогрес - 4», без бортового номеру, з двигуном марки «YAMAHA-40», вийшов на воду Київського водосховища неподалік населеного пункту Страхолісся, де в заборонений період часу поставив 12 рибальських сіток, довжиною по 50 метрів кожна, які є забороненими знаряддями вилову риби.
03.06.2017 року ОСОБА_5 повернувся до залишених у водоймі сіток та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи, на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою них риболовних сіток здійснив незаконний вилов риби загальною кількістю 292,чим відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 12 699 грн. 00 коп.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 249 України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом,що заподіяло істотну шкоду.
Під час досудового розслідування 20 вересня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена Угода про визнання винуватості.
Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 249 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2411 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 1700гривень.
Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. ( ст. 389-1 КК України).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Захисник не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи,яка вчинила кримінальне правопорушення,у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи,а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий,крім випадків, надання всіма потерпілими письмової згоди на укладення ними угоди,не допускається.
ОСОБА_5 обвинувачується у злочині за ч.1 ст. 249 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. У вказаному провадженні потерпілої фізичної особи немає.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який є таким, що вважається раніше не судимий, щиро кається, працює(неофіційно), позитивно характеризується.
Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_8 та прокурором Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу.
Міра запобіжного заходу не обиралася.
Речові докази: моторний човен`Прогрес-4» з мотором « YAМАHA-40»,12 рибацьких сіток довжиною по 50 метрів кожна,які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Іванківського ВП та рибу: лящ-3 шт.,карась- 26 шт.; плоскирка- 199 шт.,краснопірка-29шт.,окунь-10 шт.; плітка- 10 шт.,синець- 8 шт.,чехонь- 1 шт.,в`язь-3 шт.,жерех-3 шт., які передано ФРП ОСОБА_10 ,конфіскувати та передати в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 249 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 1700(Одна тисяча сімсот) гривень.
ОСОБА_5 зобов`язується відшкодувати рибному господарству України матеріальну шкоду в сумі 12 699 грн.00 коп. протягом одного року з дня ухвалення цієї угоди.
12 рибацьких сіток довжиною по 50 метрів, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Іванківського РВ; Моторний човен «Прогрес-4» з мотором « YAМАHA-40»,який знаходиться у ОСОБА_11 та свіжовиловлену рибу: лящ-3 шт.,карась- 26 шт.; плоскирка- 199 шт.,краснопірка-29шт.,окунь-10 шт.; плітка- 10 шт.,синець- 8 шт.,чехонь- 1 шт.,в`язь-3 шт.,жерех-3 шт., які передано ФРП ОСОБА_10 ,конфіскувати та передати в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання- після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1