Справа №127/2095/18
Провадження №1-кп/127/103/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2017 р. за № 0005734 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, одруженої, яка має на утриманні малолітню дитину, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з угодою про примирення, яка була укладена під час досудового розслідування 24.01.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, визнаючи, шляхом укладення угоди, доведеним таке.
ОСОБА_3 , 10.12.2017 року в період часу з 14 год. 00 хв. до 14 год. 15 хв., перебуваючи в гримерці фотостудії "Milk", що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 114-г, зайшла до ширми для переодягання і помітила на підлозі гаманець, який належав ОСОБА_5 . Усвідомлюючи, що вказаний гаманець не вибув з володіння власника, але опинився з причин, незалежних від його волі, у неналежному місці, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що її дії непомітні для стороніх осіб, діючи таємно, шляхом вільного доступу, підняла гаманець та поклала його до свого пакету з речами, нікого про це не повідомивши. Після цього ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення - вийшла з приміщення фотостудії та поїхала у власних справах. В подальшому ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що власниця розшукує гаманець, не вчинивши протягом тривалого часу жодних дій, спрямованих на повернення вказаного гаманця з грошовими коштами законному власнику, відкрила гаманець, дістала звідти грошові кошти в сумі 4500 грн., які забрала собі, а гаманець викинула в сміттєвий ящик. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 4500 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що угода про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України. Просила угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання. Також просила врахувати, що обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась та добровільно відшкодувала завданий збиток.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі. Обвинувачена ОСОБА_3 добровільно відшкодувала завданий збиток. Угоду про примирення укладено між нею та обвинуваченою добровільно. Просить угоду затвердити.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що вона розуміє надані їй права згідно п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення а також розуміє характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в разі затвердження угоди про примирення судом. Беззастережно визнає себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, повністю визнає вину та зазначає, що угода про примирення є добровільною, вона здатна виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просить затвердити угоду про примирення.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
В пункті 1 статті 468 КПК України вказано, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З огляду на положення ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_3 передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_3 повністю розуміє роз`яснені їй судом права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 повністю розуміє роз`яснені судом наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п. 2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Шляхом опитування сторін, суд переконався, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Узгоджену сторонами міру покарання визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, сторони врахували фактичні обставини вчиненого правопорушення, що належить до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, її щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, тобто наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, одружена, має на утриманні малолітню дитину, на диспансерному наркологічному обліку та на обліку в КЗ "ВОПНЛ ім. Академіка О.І. Ющенка" не перебуває, раніше не судима.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За таких обставин суд вважає, що угоду про примирення від 24.01.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 слід затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24.01.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0005734 від 10.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя