22.09.2017 Справа №363/3433/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого потерпілих представника потерпілихОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000266 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області

громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

освіта вища, працюючого промоутером ТОВ «Проммаркетинг»,

проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
02 серпня 2016 року близько 17 год. 20 хв., на проїзній частині вулиці Української, навпроти будинку № 10, автодороги «м. Вишгород - смт. Десна», що на території населеного пункту Сувид Вишгородського району Київської області, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч вимог пункту 12.4. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяються із швидкістю не більше 60 км/год.», рухаючись зі швидкістю не менше 66-83 км/год. в напрямку м. Вишгорода, в порушення вимог пункту 2.3.б) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, порушуючи вимоги пункту 12.3 ПДР України, згідно якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», на правосторонньому заокругленні автодороги, виявивши малолітню велосипедистку ОСОБА_9 , яка керувала велосипедом спортивного типу марки «ARDIS STRIKER», рухаючись в напрямку смт. Десна по суцільній лінії дорожньої розмітки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та в порушення вимог підпункту 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, згідно з яким «вузька суцільна лінія 1.1 горизонтальної розмітки поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, на які в`їзд заборонено», змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечним, перетнув вузьку суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним транспортного засобу з лівим боком вказаного велосипеда, під керуванням ОСОБА_9 , яка з`їжджала на узбіччя.

Внаслідок зіткнення неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, забоєм речовини головного мозку та розвитком його набряку-набухання, та які спричинили її смерть.

Допущені ОСОБА_4 порушення п.п. 2.3 б), 12.4, 12.3, а також підпункту 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та призвели до спричинення смерті неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 .

В суді обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнаючи свою вину та погоджуючись з кваліфікуючими ознаками інкримінованого злочину й фактичними обставинами справи, показав, що ввечері 2.08.2016 року їхав по роботі із смт Десна в напрямку м. Києва зі швидкістю близько 80 км/г. В той день проїхав близько 300-350 км., автомобілем керував з самого ранку. Побачивши групу дітей на дорозі в с. Сувид Вишгородського району, поступово зменшував швидкість, рухаючись на нейтральній передачі. Дітей об`їжджав, виїхавши на смугу зустрічну руху. Потерпіла на вказаному велосипеді, звільняючи дорогу, виїхала перед його автомобілем на узбіччя зустрічної смуги руху. Він застосував екстрене гальмування, однак не встиг зупинити автомобіль, який лівою частиною коліс виїхав на узбіччя зустрічного руху, вчасно не зупинився й допустив наїзд на потерпілу на смузі зустрічного руху. Якомога ближче до правого краю проїзної частини не їхав, оскільки об`їжджав групу дітей та виїхав на зустрічну смугу руху. Після зіткнення викликав поліцію, намагався надати допомогу потерпілій.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину також підтверджується.

Показаннями в суді потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (батьків загиблої дівчинки) про те, що того дня їм зателефонували й повідомили про трагедію. На місці події біля автомобіля виявили загиблу доньку. Внаслідок пригоди вони втратили свою єдину дитину. Потерпіла ОСОБА_6 в зв`язку з душевною травмою була змушена звертатись за медичною психіатричною допомогою, проходити курс лікування. Попри те, що із втратою рідної дитини примиритися майже неможливо, коли обвинувачений їм повністю відшкодував заподіяну шкоду в розмірі 406 000 грн., то вони будь-яких претензій до нього не мають.

Даними протоколу огляду місця події від 2.08.2016 року, яким є ділянка автодороги «Вишгород-Десна» біля буд. № 10 по вул. Українській в с. Сувид, яка має асфальтобетонне, сухе і чисте покриття. Автомобіль «ВАЗ 21093» повністю знаходиться на узбіччі, майже впритул біля паркану вказаного будинку, праворуч від паркану. Уламки пластику та світлоповертач велосипеду розташовані біля лівого краю проїжджої частини на смузі руху в напрямку смт Десна за автомобілем «ВАЗ». Сліди гальмування починаються на цій же смузі руху в місці заокруглення дороги, які через 7,8 метрів продовжуються на узбіччі й ще через 27,3 метра закінчуються біля лівого колеса автомобіля ВАЗ. Перед автомобілем за 8 метрів на узбіччі знаходиться велосипед, перед велосипедом виявлено труп потерпілої з тілесними ушкодженнями. Автомобіль має пошкоджене лобове скло, капот, ліву передню блок фару, передній номерний знак. Транспортні потоки поділені суцільною смугою дорожньої розмітки.

Висновками судово-медичної експертизи № 253 від 19.08.2016 року про виявлення у потерпілої ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, які знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, зокрема:

відкрита черепно-мозкова травма: садна в ділянці правої носо-губної складки та підборіддя, синець лівої вушної мушлі, крововиливи у м`які тканини лівої скроневої та правої тім`яної ділянок, перелом кісток основи черепа, субарахноїдальні крововиливи обох лобних, скроневих та тім`яних часток, забій та розмізкування базальних поверхонь лобних та скроневих часток, набряк набухання головного мозку.

Перелом лівої великогомілкової та малогомілкової кісток, правої стегнової кістки з її вивихом у колінному суглобі та гемартрозом мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у живих осіб.

Закрита травма грудної клітини: садно передньої поверхні грудної клітки, забій легень, крововилив в ділянці кореня лівої легені встановити ступінь тяжкості неможливо у зв`язку із незавершеністю клінічної картини.

Множинні синці, садна, рани верхніх та нижніх кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень у живих осіб.

Ушкодження у своїй сукупності, могли утворитись від дії тупих предметів та струсу тіла під час дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення велосипедиста з легковим автомобілем) в строк та за встановлених по справі обставин.

Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, забоєм речовини головного мозку та розвитком його набряку-набухання.

Найбільш імовірно, що потерпіла в момент зіткнення з транспортним засобом була обернена до нього лівою боковою поверхнею тіла.

Висновками судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1147 від 22.08.2016 року про те, що зіткнення автомобіля ВАЗ «21093» д.н.з. НОМЕР_1 могло відбутися як на смузі руху в напрямку смт Десна, так і на узбіччі або на їх межі, що відповідає встановленим обставинам події. В момент первинного контакту вказаний автомобіль контактував передньою частиною (передній бампер з правої сторони та передній номерний знак) із лівою боковою частиною велосипеда «ARDIS STRIKER», повздовжні вісі утворювали кут 80 (+/- 5 градусів).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.08.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході якого останній на місці події детально показав параметри руху його автомобіля, момент виявлення ним небезпеки для руху, місце розташування і напрямок руху потерпілої на велосипеді, місця зіткнення, які відповідають іншим матеріалам справи й динаміці розвитку події у відповідності з встановленими по справі обставинами.

Висновками судової автотехнічної експертизи № 19/8-02/1160 від 19.08.2016 року про те, що в даній дорожній ситуації сліди гальмування залишені автомобілем ВАЗ «21093» д.н.з. НОМЕР_1 на місці пригоди відповідають швидкості руху цього автомобіля 66-83 км/г.

ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 12.4 ПДР України та мав технічну можливість попередити зіткнення з велосипедом рухаючись, як з допустимою швидкістю руху 60 км/г, так і з обраною швидкістю 90 км/г.

Відповідно до висновків експерта № 19/8-02/1148 від 19.08.2016 року несправностей рульового керування, гальмівної системи та ходової частини автомобіля ВАЗ «21093» д.н.з. НОМЕР_1 , які могли б виникнути до ДТП та вплинути на курсову стійкість транспортного засобу перед подією, не виявлено.

Відповідно до висновків експерта № 348 від 08.08.2016 року при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_4 метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлено.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що інкриміноване ОСОБА_4 звинувачення знайшло своє підтвердження в суді.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений, керуючи транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, повинен був і мав технічну можливість завчасно і негайно вжити заходів для обрання безпечної швидкості руху, з огляду на дорожню обстановку аж до зупинки автомобіля, рухатися якомога ближче до правого краю проїжджої частини, не перетинати суцільну розмітку, не виїжджати на смугу зустрічного руху.

Таким чином суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, який керував транспортним засобом, що спричинило смерть неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 та кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд звертає увагу на характер допущених ним порушень безпеки дорожнього руху, який, знаходячись на роботі, тривалий час у тверезому стані керував автомобілем в той день, допустив виїзд на смугу зустрічного руху в населеному пункті й зіткнення з неповнолітньою велосипедисткою, що спричинило її смерть, конкретні обставини справи, необережну форму вини та ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, якій злочин вчинив уперше, позитивно характеризується, має сім`ю та постійне місце роботи, утримує малолітню дитину.

Обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілими, добровільно відшкодував заподіяну шкоду в повному обсязі на суму 406 000 грн., що згідно ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, який в стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП не знаходився, а також позицію потерпілих, які в зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим в повному обсязі заподіяної смертю їхньої доньки шкоди, будь-яких претензій до нього не мають й висловилися про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді та в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами, а його виправлення можливим без відбування основного реального покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Що стосується цивільного позову потерпілих до ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Здорово» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином на суму 101 032 грн. та 500 000 грн. відповідно, а також витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн., то суд зазначає наступне.

25.11.2016 року ПрАТ «СК «Здорово» задовольнила вимоги позивачів й виплатила на їх користь страхове відшкодування в сумі 37 300 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку від 28.11.2016 року та заявою представника потерпілих від 28.11.2016 року.

Разом з тим обвинувачений ОСОБА_4 добровільно відшкодував на користь потерпілих заподіяну шкоду в розмірі 406 000 грн., що підтверджується розпискою від 09.06.2017 року, випискою з карткового рахунку від 14.09.2017 року, заявою потерпілих від 21.09.2017 року.

В цьому зв`язку потерпілі претензій до відповідачів не мають й від своїх позовних вимог в суді відмовилися.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України, а також ч. 2 ст. 31, ст. 174, п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, потерпілі цивільні позивачі по справі, яким судом роз`яснено наслідки закриття провадження за цивільним позовом, передбачені ст. 206 ЦПК України, від позовних вимог, які лишились невідшкодованими на суму 157 727 грн. та 5 000 грн. (витрат на правову допомогу), відмовилися та їх не підтримують, в зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченим шкоди на суму 406 000 грн. та виплатою страхового відшкодування ПрАТ «СК «Здорово» на суму 37 300 грн.

Останні в суді подали про це письмову заяву й будь-яких претензій до цивільних відповідачів не мають. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин, на підставі викладених вище вимог процесуального закону, провадження в справі за цивільним позовом потерпілих слід закрити в зв`язку з їхньою відмовою від своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачами.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

засудив:
визнати винним ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України і за цим законом призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

За проведення судових експертиз по справі на підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 783 грн., (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 74 (сімдесят чотири) коп.
На підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, а також ч. 2 ст. 31, ст. 174, п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження за цивільним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхової компанії «Здорово» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрити в зв`язку з відмовою від позову.

Речові докази по справі:

відеозапис слідчого експерименту від 10.08.2016 року на «DVD-R» диску залишити в матеріалах справи;

автомобіль «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 ;

велосипед «ARDIS STRIKER» повернути потерпілим.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя