АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що зареєстроване у ЄРДР за №0000238 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 15.09.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луковиця Герцаївського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_6 визначено вираховувати з моменту його затримання.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів за проведення експертиз на користь держави у сумі 1113 (одну тисячу сто тринадцять) грн. 30 коп.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , в якій вона просить вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому змінити, пом`якшивши його та застосувавши вимоги ст.75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що районним судом не в повній мірі було враховано такі пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини як добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого. Крім того, судом при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі було враховано те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, в силу ст.89 КК України є особою раніше не судимою та думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Від інших учасників судового розгляду апеляцій та заперечень не надходило.

Кримінальне провадження №11-кп/794/397/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_1
ЄУН №724/1216/17
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника, вислухавши промови учасників судового розгляду в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, ОСОБА_6 31 травня 2017 року, приблизно 11 год. 00 хв., переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, проник через напіввідкрите вікно до житлового будинку ОСОБА_9 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , де із шафи таємно викрав золоті прикраси належні ОСОБА_10 на загальну суму 44 000 грн.

Після скоєння злочину, ОСОБА_6 з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вина ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій.

Апеляційні доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про те, що вирок суду, в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає зміні, внаслідок його суворості, є безпідставними і не ґрунтуються на матеріалах провадження та законі.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, згідно п.п.2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст.12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Вищенаведені вимоги закону судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 були виконані повністю.

Так, районним судом при призначенні покарання обвинуваченому було враховано ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, корисливим, тяжким, даним злочином потерпілому ОСОБА_9 було спричинено значну матеріальну шкоду в розмірі 44 000 грн., яка частково була відшкодована; особу ОСОБА_6 який хоч і не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога чи психіатра, є молодою особою, одружений, однак він ніде не працює, тобто не займається суспільно-корисною працею, характеризується задовільно за місцем реєстрації, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні умисні, корисливі злочини.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнано: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

У зв`язку із вищенаведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахувавши всі обставини справи, зокрема й ті, на які посилається апелянт, дійшов вірного висновку про неможливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання, а також відсутності законних підстав для застосування до нього вимог ст.75 КК України.

Про необґрунтованість, на думку колегії суддів, апеляційних доводів адвоката ОСОБА_7 про те, що суд 1 інстанції при призначенні покарання обвинуваченому безпідставно не застосував вимоги ст.75 КК України, свідчить також і той факт, що ОСОБА_6 раніше вже двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень та обидва рази звільнявся від відбування покарання, вперше, на підставі закону України про амністію, а вдруге на підставі застосування до нього положень ст.75 КК України. Однак, не дивлячись на це, він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а продовжив вчиняти аналогічні злочини.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів не знаходить законних підстав для зміни вироку суду відносно ОСОБА_6 в частини пом`якшення покарання останньому.

Будь-яких істотних порушень вимог КПК України, які могли б потягнути за собою зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 15.09.2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3