Справа № 183/5515/16
№ 1-кп/183/225/17

У Х В А Л А
26 вересня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає 27.09.2017 року і призначення наступного судового засідання до вказаної дати неможливе з об`єктивних причин.
Прокурор ОСОБА_3 висловився про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, обвинувачений раніше судимий і знову обвинувачується у вчиненні декількох злочинів. Тому, обвинувачений може вчинити нові злочини та переховуватися від суду з огляду на покарання, що йому загрожує.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою і просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи це тим, що обвинувачений має постійне місце проживання та вже тривалий час тримається під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 погодився з позицією свого захисника.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує наступне. ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимою особою і знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та злочинів середньої тяжкості. Тому, враховуючи схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може продовжити вчиняти нові злочини, незаконно впливати на свідків, потерпілих, які ще не допитані судом, та ухилятися від суду з огляду на покарання, яке йому може бути призначене судом. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 23 листопада 2017 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1