АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/791/942/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
потерпілої : ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06 липня 2017 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 06 липня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК Українита призначено покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців; за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців; за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі строком на три роки без конфіскації в дохід держави його майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки із поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу, без конфіскації в дохід держави його майна.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_7 з метою виконання вироку.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Частково задоволено цивільні позови потерпілих.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не обирався.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він : 02.07.2016 близько 23.50 год., знаходячись біля будинку №82-а по вул.І.Богуна у м.Херсоні, умисно за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, відкрито, без застосування фізичного насильства, штовхнувши руками потерпілого ОСОБА_10 від чого останній впав додолу та заволодів належним йому майном, а саме: мобільним телефоном марки «Lenovо Р780», вартістю 3500грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору ПрАТ «МТС-Україна» з номером НОМЕР_1 , та грошовими коштами на суму 100грн., які знаходились в задній правій кишені його брюк, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3600грн..

ОСОБА_7 , повторно, 16.09.2016 близько 18.30 год., знаходячись на території скверу Херсонського державного аграрного університету, розташованого за адресою: м.Херсон, вул.Стрітенська, 23, за попередньою змовою із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно, за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, без застосування фізичного насильства, штовхнув руками потерпілу ОСОБА_11 , від чого остання впала додолу та сівши на неї зверху, зломивши цім її волю, відкрито заволодів належним потерпілій жіночим рюкзаком чорного кольору вартістю 400грн., в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung SM-G 350 Е», вартістю 1200грн., чохол від телефону вартістю 60грн. та грошові кошти в сумі 30грн., в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1690грн.

ОСОБА_7 , 18.09.2016 близько 18.00 год. знаходячись за територією парку «Шуменський», розташованого по проспекту Святих Кирила та Мефодія в м.Херсоні, біля гаражного кооперативу «Зелений фургон» (з боку с.Геологів), за попередньою змовою із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, скоїв розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для її здоров`я, яке виразилося у нанесенні потерпілій не менше трьох ударів кулаками рук по голові, в результаті чого спричинив останній згідно висновку експерта судової медичної експертизи №1408 від 25.10.2016 виданого Херсонським обласним бюро судово-медичних експертиз тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, синців обличчя, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я, після чого відкрито заволодів її жіночою сумочкою білого кольору, вартістю 600грн., у якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung jl00», вартістю 2000грн., жіночий гаманець білого кольору вартістю 600грн., в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3200грн.

ОСОБА_7 повторно, 28.09.2016 близько 13.15 год., знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, із застосуванням до потерпілої ОСОБА_12 , фізичного насильства, яке не небезпечним для її життя чи здоров`я, що виразилось у нанесенні не менше одного удару (точна кількість яких не встановлена) кулаками рук по голові потерпілої, в результаті чого спричинив останній згідно висновку судово-медичної експертизи №1457 від 11.11.2016 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу обличчя, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів її жіночою сумочкою чорного кольору, вартістю 400грн., у якій знаходився мобільний телефон марки «Iphone 5» вартістю 4500грн., із чохлом вартістю 70грн. та грошові кошти в сумі 50грн. , в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5020грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 не оспорює доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильність кваліфікації його дій, вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
На думку захисника суд підставно призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки встановив декілька обставин, що пом`якшують покарання. Разом із тим, дані про особу обвинуваченого, те, що він незважаючи на тяжке матеріальне становище та складні сімейні обставини ще під час досудового слідства почав відшкодовувати завдані потерпілим шкоду, раніше не судимий, на теперішній час офіційно працевлаштувався , що в сукупності вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Просить вирок змінити, застосувати відносно ОСОБА_7 положення ст.75 КК України, звільнивши від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вирок суду в частині доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , посилається на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання : за ч.1 ст.186 КК України у виді 3 років позбавлення волі ; за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі ; за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі строком із конфіскацією в дохід держави всього належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією в дохід держави всього належного йому майна.
В решті вирок суду залишити без змін.
Апелянт зазначає, що призначаючи покарання із застосуванням ст. 69 КК суд не врахував , що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 4 епізодів злочинної діяльності, які він вчинив з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення. Крім того у 3 випадках ОСОБА_7 скоїв злочини за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, з особливою зухвалістю, із застосуванням до потерпілих фізичного насильства.
На думку апелянта суд дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_7 скоїв злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки ґрунтовних доказів цього стороною захисту суду не надано. Той факт, що мати обвинуваченого не працювала на момент скоєння частини інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, доглядала за сином інвалідом, а також те, що вони проживають без батька не може бути визнано збігом тяжких сімейних обставин.

ОСОБА_7 не в повній мірі до ухвалення оскаржуваного вироку відшкодував завдану потерпілим матеріальну шкоду. Більш того, останній не повністю визнав претензії потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 по заявленим ними цивільним позовам, а лише в частині сум, визначених відповідними експертизами. Тому дана обставина судом також необґрунтовано визнана як пом`якшуюча покарання ОСОБА_7 .

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_13 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора, заперечила проти задоволення апеляційних вимог захисника, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, а апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому в апеляційному порядку в цій частині вирок не переглядається.
Вирок колегією суддів в апеляційному порядку відповідно до положень ст. 404 ч. 1 КПК України переглядається лише в частині призначеного обвинуваченому покарання в межах доводів апеляційних скарг.
Колегія суддів вважає встановленим, що ОСОБА_7 :
02.07.2016 близько 23.50 год., знаходячись біля будинку №82-а по вул.І.Богуна у м.Херсоні, умисно за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, відкрито, без застосування фізичного насильства, штовхнувши руками потерпілого ОСОБА_10 від чого останній впав додолу та заволодів належним йому майном, а саме: мобільним телефоном марки «Lenovо Р780», вартістю 3500грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору ПрАТ «МТС-Україна» з номером НОМЕР_1 , та грошовими коштами на суму 100грн., які знаходились в задній правій кишені його брюк, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3600грн..

ОСОБА_7 , повторно, 16.09.2016 близько 18.30 год., знаходячись на території скверу Херсонського державного аграрного університету, розташованого за адресою: м.Херсон, вул.Стрітенська, 23, за попередньою змовою із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно, за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, без застосування фізичного насильства, штовхнув руками потерпілу ОСОБА_11 , від чого остання впала додолу та сівши на неї зверху, зломивши цім її волю, відкрито заволодів належним потерпілій жіночим рюкзаком чорного кольору вартістю 400грн., в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung SM-G 350 Е», вартістю 1200грн., чохол від телефону вартістю 60грн. та грошові кошти в сумі 30грн., в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1690грн.

ОСОБА_7 , 18.09.2016 близько 18.00 год. знаходячись за територією парку «Шуменський», розташованого по проспекту Святих Кирила та Мефодія в м.Херсоні, біля гаражного кооперативу «Зелений фургон» (з боку с.Геологів), за попередньою змовою із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, скоїв розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для її здоров`я, яке виразилося у нанесенні потерпілій не менше трьох ударів кулаками рук по голові, в результаті чого спричинив останній згідно висновку експерта судової медичної експертизи №1408 від 25.10.2016 виданого Херсонським обласним бюро судово-медичних експертиз тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, синців обличчя, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я, після чого відкрито заволодів її жіночою сумочкою білого кольору, вартістю 600грн., у якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung jl00», вартістю 2000грн., жіночий гаманець білого кольору вартістю 600грн., в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3200грн.

ОСОБА_7 повторно, 28.09.2016 близько 13.15 год., знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно за корисливим мотивом заволодіння чужим майном, із застосуванням до потерпілої ОСОБА_12 , фізичного насильства, яке не небезпечним для її життя чи здоров`я, що виразилось у нанесенні не менше одного удару (точна кількість яких не встановлена) кулаками рук по голові потерпілої, в результаті чого спричинив останній згідно висновку судово-медичної експертизи №1457 від 11.11.2016 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу обличчя, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, відкрито заволодів її жіночою сумочкою чорного кольору, вартістю 400 грн., у якій знаходився мобільний телефон марки «Iphone 5» вартістю 4500грн., із чохлом вартістю 70грн. та грошові кошти в сумі 50грн. , в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5020грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій), за 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Як видно із вироку, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, успішно займався спортом, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, часткове відшкодування майнової шкоди потерпілим, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які на думку суду полягають в тому, що ОСОБА_7 проживає без батька, на час вчинення злочинів навчався за платним контрактом, мати не працює, доглядає за сином інвалідом, та пов`язані з цим тяжкі матеріальні умови проживання.

Обставин, які обтяжують покарання суд не встановив.

Наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання суд мотивував свій висновок про можливість призначити обвинуваченому покарання за ч 2 ст. 187 КК із застосуванням ст. 69 КК України.

Проте повністю із таким висновком суду погодитися не можна.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За змістом ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.
ОСОБА_7 судом визнаний винуватим у вчиненні 4 епізодів корисливих злочинів проти власності, які відносяться до категорії середньої тяжкості, тяжких злочинів. Кримінальні правопорушення , передбачені ст. 186 ч 2 та ст. 187 ч. 2 КК він скоїв за попередньою змовою з іншою особою із застосуванням до потерпілих насильства.

Завдану потерпілим шкоду відшкодував лише частково у сумі 400 грн. та 1000 грн.

Посилання обвинуваченого на вчинення ним злочинів внаслідок збігу тяжких сімейних обставин не підтверджені належними доказами.

Звільнення матері обвинуваченого з роботи за власним бажанням з 13.09.2016 року , тобто після вчинення ОСОБА_7 першого злочину, виховання в сім`ї дитини інваліда та розлучення батьків обвинуваченого само по собі не свідчить про те, що злочини ОСОБА_7 вчинив саме внаслідок збігу , тобто поєднання декількох об`єктивно тяжких обставин. Доказів перебування родини у скрутному матеріальному становищі , як про те вказав суд у вироку , матеріали провадження не містять.
На думку судової колегії висновок суду про наявність підстав для призначення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України є невмотивованим

Із матеріалів кримінального провадження , які характеризують особу обвинуваченого та досліджені в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б істотно знизили ступінь тяжкості вчинених злочинів та дали б законні підстави для застосування положень ст. 69 КК України, а тому , колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на чому вірно наголошує прокурор в апеляційній скарзі.
З урахуванням наведеного , колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку в частині призначеного покарання через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного судом покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд апеляційної інстанції враховує, що останній вчинив тяжкі та середньої тяжкості кримінальні правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності , що характеризують обвинуваченого як особу схильну до скоєння кримінальних правопорушень, дані особу винного, який за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, утриманців не має, раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілим , відсутність обставин, що обтяжують покарання, також враховує думку потерпілих , висловлену в суді першої інстанції щодо міри покарання обвинуваченого та думку потерпілої ОСОБА_13 висловлену в суді апеляційної інстанції щодо необхідності призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання .
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання за ч.2 ст. 186, ч 2 ст. 187 КК України у розмірі мінімальної межі санкцій статей кримінального закону , за якими його засуджено і вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Переконливих доводів про м`якість призначеного покарання за ч 1 ст. 186 КК України прокурор не навів.
Відсутність обставин, що обтяжують покарання та дані , що характеризують особу обвинуваченого враховані судом при призначені покарання та не можуть бути визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного чи обставини, які свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, як про те просить захисник обвинуваченого.
Доводи захисника обвинуваченого про наявність підстав для пом`якшення призначеного йому покарання є непереконливими.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а апеляційну скаргу адвоката належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 186 КК України покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку.
У строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 04.10.2016 року по 06.10.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, вирок набирає законної сили 12.12.2017 року

Суддя: ОСОБА_2