Номер провадження: 11-кп/785/484/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 04.01.2018 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, за ч.2 ст.186 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Цім же вироком засуджений ОСОБА_10 , відносно якого вирок не оскаржується.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

12 липня 2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_9 знаходячись на прибудинковій ділянці між будинками АДРЕСА_2 , з метою нападу та заволодіння чужим майном, вступив в попередню змову з ОСОБА_10 , визначивши майно малолітнього ОСОБА_11 , 2003 року народження, об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи згідно раніше досягнутої домовленості, 12.07.2016 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 знаходячись між будинками АДРЕСА_2 наздогнали ОСОБА_11 та підійшовши до останнього, обступили його, ставши з двох боків. Далі ОСОБА_9 почав вимагати у ОСОБА_11 передати йому поясну сумку, яка знаходилась на поясі, а ОСОБА_10 , підійшов до останнього та силою почав утримувати його однією рукою за голову, а іншою за шию, в свою чергу ОСОБА_9 відкрито заволодів майном ОСОБА_11 , знявши у нього з пояса сумку, яка не представляє цінності, в якій знаходились: мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору з двома сим картками з абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю з урахуванням зносу 200 гривень, окуляри оптичні (для зору) з дужками синього кольору, гайковий ключ, який матеріальної цінності не несе, чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 1050 гривень.
Згідно висновку експерта № 1897 від 10.08.2016 ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження, у вигляді синців шиї та правового плеча (синці блідо-червоного кольору), які як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм відносяться категорії легких тілесних ушкоджень.
З викраденим майном ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд, однак у цей же день були затримані.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіжу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати, призначити покарання засудженому ОСОБА_9 з випробуванням, визначивши мінімальний іспиоовий строк, передбачений ч.4 ст.75 КК України, звільнивши його з-під варти. Встановлені в судовому засіданні пом`якшуючи покарання обставини- щиросердне розкаяння та неправильна поведінка потерпілого суд взагалі не врахував при постановлені вироку. Законодавець визначив, що покарання за вчинення кримінального правопорушення несе в ссобі не стільки каральну функцію, скільки виховну. ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, в скоєному щиросердне розкаявся, тому доцільне призначення покарання з випробуванням.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, захисникків, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 показав, що провину за ч.2 ст.187 КК України не визнає. 12 липня 2016 року вранці він та ОСОБА_12 прямували в бік будинку останнього. У дворах на вулиці Варненській вони йшли і спілкувалися, коли почули свист та нецензурну лайку у їхній бік. Побачили того, хто це сказав, та розпочали з потерпілим спілкуватися, однак той почав бешкетувати багато, говорив що батько міліціонер. Спілкувалися вони дійсно на підвищених тонах. Він потягнув потерпілого за сумку. Сумка порвалася і з неї висипалися речі, деякі речі вони забрали і пішли, і вже після цього почули крики. Вони прямували до магазину «Таврія-В», але через пару хвилин їх затримали.
Відповідаючи на питання учасників судового розгляду ОСОБА_9 додав, що він потягнув за сумку потерпілого з метою підтягнути його до себе, з сумки випали телефон, окуляри, гроші. Він піднімав речі, а ОСОБА_12 в цей час розмовляв з потерпілим. Випадково засунув до себе в кишеню те, що випало. Телефон, окуляри та гроші він закинув ОСОБА_12 в рюкзак. Потерпілому вони сказали, що будуть біля «Таврії-В». Вони не погрожували потерпілому застосуванням насильства а тим паче застосуванням зброї. До них з ОСОБА_12 застосовувалося фізичне насильство при затриманні і в райвідділі, однак хто це робив не можу сказати.
Також ОСОБА_9 додав, що ОСОБА_12 все вірно сказав у своїх свідченнях. Шляхи відходу у них були, машину неможливо було поставити там, де вони перебували з потерпілим. Пістолет він бачив, та в руках тримав. В свою кишеню він не зміг би засунути пістолет, а обріз або дробовик не можливо було покласти в рюкзак ОСОБА_12 . Він дійсно чіпав потерпілого за сумку щоб підтягнути до себе. ОСОБА_13 рядом не бачив, спілкування тривало хвилин 5, за цей час ніхто не робив їм зауваження. Шию потерпілого він не чіпав, не торкався, а тільки смикнув сумку.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що влітку, приблизно 11 липня 2016 року об 11 годині дня він йшов додому в районі будинку АДРЕСА_3 , де побачив хлопців, які сиділи між будинками за столиком. Він засвистів, хлопці обернулися і почали його обзивати. ОСОБА_12 сказав якесь слово, яке його спровокувало, та він зупинився. Хлопці знаходилися на відстані 5-6 метрів, потім підбігли до нього і почали розповідати, що з ними робили в їх дитинстві коли вони свистіли. Говорили, якщо він не віддасть телефон, то вони поб`ють його і заберуть сумку. Підішли хлопці до нього з двох сторін, один зрізував шлях, інший його зупинив. Один з хлопців схопив його за шию та він почав кричати та просити на допомогу, потім хлопець (це був ОСОБА_12 ) закрив йому рукою рот, не щільно закрив, то він міг кричати, а інший (це був ОСОБА_14 ) знімав сумку. Він не міг втекти оскільки хлопці оточили його з двох сторін. У його сумці знаходилися телефон, окуляри і гроші у розмірі 250 гривень, ключі від квартири. Коли хлопці забрали сумку, то втекли через щілину між будинками. Погрожували вони йому вдвох. Коли він сказав, що закричить, почали погрожувати. ОСОБА_12 погрожував тим, що у нього в сумці знаходиться дробовик, а ОСОБА_14 сказав, що у нього в кишені лежить пістолет, однак вони предмети не показували. Загрози він сприйняв серйозно і сильно злякався. Все тривало від 5 до 10 хвилин, може менше. У нього були тілесні ушкодження у вигляді синця на шиї. Зброю він бачив тільки в кіно. Розміри дробовика він не знає, однак уявляє яким той може убити. На допомогу прийшов сторонній чоловік, почав наздоганяти хлопців, а він побіг за цим чоловіком. Коли вони хлопців майже наздогнали, останні перестрибнули через огорожу і встигли втекти. Потім він побіг додому покликати батьків і його батьки вибігли у двір. Чоловік запитав, чи бачив хтось обвинувачених, одна бабуся сказала в яку сторону вони втекли. Потім обвинувачених помітили біля альфатора та затримали. Але він не бачив момент затримання і не бачив як їх забирала машина поліції. У його присутності, хлопці почали говорити, що це не вони зробили. Він не пам`ятає в що були одягнені обвинувачені. Речі, які вкрали йому повернули. У поліції він був того ж дня. Не знає що складали працівники поліції, він нічого не підписував. Тільки писав ПІБ під своїми показами. При допиті була його мама і слідчий. Після допиту в поліцію викликали кілька разів. Один раз викликали в день подій. В лікарню він поїхав, щоб зняти побої. Не знає, скільки пройшло часу від інциденту до огляду. На свої тілесні ушкодження він не звертав уваги, але йому говорили батьки, що у нього є тілесні ушкодження і людина яка знімала побої. Коли йому заподіювали тілесні ушкодження, то відчував фізичний біль.
Покази потерпілого про наявність у обвинувачених зброї та погрози її застосування суд оцінює критично, так як вони не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами у кримінальному провадженні.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що що він працює патрульним інспектором поліції, та в 2016 році, дату він не пам`ятає, у першій половині дня вони з колегами прибули на АДРЕСА_4 або № 19. Коли вони прибули на місце події, обвинувачені сиділи на клумбі, а навкруги тих були очевидці. На обвинувачених були вдягнені кайданки, фізичного впливу не застосовувалось. Кайданки було вдягнуто через підозру у скоєнні кримінального правопорушення. Тілесних пошкоджень на обвинувачених не було. При поверхневому огляді було виявлено телефон та гроші, зброї не було. В одного з них був рюкзак. Слідча група прибула десь через 20-30 хвилин. У затриманих був вилучений мобільний телефон «Нокія» та гаманець. На його думку рюкзак був у Нікітіна. Рюкзак був на шлійках, колір він не пам`ятає, стандартного розміру, на змійці. В рюкзаку було кілька кришок для баку автомобіля, чайні пакетики. В райвідділ обвинувачених вони доставляли, в машині ті були у кайданках. Показів в машині затримані не давали, а намагались спати. На місці події обвинувачені не намагались зникнути. У потерпілого хлопця явних тілесних пошкоджень не було, він був заляканий. Затримані обидва підтвердили, що забрали речі у потерпілого. В одного з обвинувачених вони (співробітники поліції) вилучили телефон, а в іншого гаманець. Обидва були в шортах. Козачишин був у чорній спортивній кофті, ОСОБА_12 у кофті з рукавами. У дитини він точно тілесних ушкоджень не бачив. Зі слів дитини обвинувачені казали про пістолет або обріз, чим погрожували дитині.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він є патрульним інспектором поліції та влітку 2016 року, приблизно в першій половині дня, ближче до обіду вони прибули на виклик на вулицю Варненську до будинку АДРЕСА_4 або АДРЕСА_5 . Обвинувачені були біля проїзної частини та тротуарі, а біля них були дитина та інші свідки. Вони надягли на затриманих кайданки. Інші спецзасоби не застосовувались. Тілесних пошкоджень на обвинувачених він не пам`ятає, але ті були брудні. Потерпілий був заплаканий, але тілесних пошкоджень на тому він не бачив. Оперативна група прибула десь через 30 хвилин, а поки вони чекали слідчу групу обвинувачені сиділи, один на землі, інший неподалік. Він не пам`ятає чи давали обвинувачені покази у машині, але бачив, як з рюкзака обвинуваченого дістали сумку хлопця, з неї дістали телефон та інші дрібні речі. При ньому обвинувачених ніхто не бив. Потерпілий повідомив, що обвинувачені вкрали його телефон. Також, мати хлопця пояснила ситуацію, що батько останнього та прохожий затримали обвинувачених. Коли вони зробили поверхневий огляд, то ніякої зброї не було виявлено. Одяг обвинувачених він не пам`ятає. У кого був рюкзак також не пам`ятає. Хлопчик не вказав, хто саме забрав сумку. За час очікування слідчої групи один з обвинувачених співав пісні.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що влітку 2016 року, приблизно об 11 годині він побачив обвинувачених та потерпілого біля будинку АДРЕСА_5 зі сторони парадного входу біля першого під`їзда. Він пройшов повз тих метрів 10, коли ті були на куту будинку. У цей час хлопець почав кликати на допомогу, та він підійшов до хлопця і запитав, що трапилось. Він намагався наздогнати обвинувачених, але не зміг, останні побігли через палісадник. Потерпілий хлопець повернувся з батьком за 2-5 хвилин і вони разом пішли у напрямку куди побігли обвинувачені, та побачили останніх біля будинку АДРЕСА_6 , у магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Батько потерпілого хлопця наздогнав їх. Обвинувачені намагались втекти, але батько хлопця затримав їх. В момент затримання у обвинувачених був рюкзак, але у кого саме не пам`ятає. Обвинувачені були неадекватні, нічого не розуміли що коїться. Близько до них він не підходив. Поліцію викликали батьки хлопця. З моменту затримання до приїзду поліції пройшло біля 5-10 хвилин. Обвинувачені усе заперечували, казали що нічого не робили, у той час як співробітники поліції знайшли у обвинувачених телефон потерпілого. Батьки потерпілого вдарили обвинувачених декілька разів при затримані. Хлопець сказав, що погрожували пістолетом, через що він злякався та віддав сумку. У хлопця тілесних пошкоджень не було. З моменту затримання і до моменту приїзду поліції він був ще біля 20 хвилин, потім пішов додому. Коли він уходив обвинувачені ще залишались на місці де їх затримали.
Також свідок додав, що він не чув про що говорили обвинувачені та потерпілий, так як пройшов 10 метрів і вже тоді почув крик хлопця на допомогу, а коли повернувся обвинувачених вже не було. Він почав переслідувати останніх, але не мав змоги бігти через те що був у тапках. Бігли обвинувачені не дуже швидко. В момент затримання він стояв в стороні, через 5-10 хвилин приїхала патрульна поліція. Поліцейські дійсно знайшли в рюкзаку обвинувачених телефон. Хлопець його впізнав, та телефон поклали назад.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що літом 2016 року приблизно об 11:00 годині його дитина прийшла додому та повідомила про те, що у нього відібрали речі. На вулицю він вийшов відразу як дізнався про це. Підійшов на кут дому 19/а по вулиці Варненській, де зустрів чоловіка на ім`я ОСОБА_19 , який працює в службі охорони. Цей чоловік бачив як два хлопці стояли біля одного, але він пройшов повз. Після чого почув заклики на допомогу. ОСОБА_19 побачив тих людей та вказав на них, вони йшли по вулиці. В одного з хлопців був рюкзак. Ці хлопці зараз є у залі. Він підбіг до тих, схопив за куртки, поки не підійшов ОСОБА_20 . Один з хлопців намагався втікти. Каргапольцев сказав що це ті хлопці, які забрали речі. Йому передзвонив наряд поліції, запитали де вони знаходяться, потім наряд приїхав за 2 хвилини. За цей час обвинувачені казали, що нічого не брали і нічого не бачили. Приїхала поліція, він побув ще хвилин 5 та пішов до роботи. Потерпілий казав що під час того як обвинувачені забирали речі, то погрожували зброєю. Тілесних ушкоджень на потерпілому не було.
Він затримав обвинувачених метрів в 500-700 від свого будинку. Він не пам`ятає в які саме речі були одягненні обвинувачені в момент затримання, але один був босий, інший в кросівках. В момент коли він побачив обвинувачених вони йшли. Коли він підійшов до тих в руках у останніх нічого не було, вони були в неадекватному стані, хоча від них не було запаху алкоголю. Син говорив, що йому погрожували пістолетом який нібито був в кармані. Зброя, зі слів потерпілого була лише в однієї людини.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що в липні 2016 року, точну дату вона не пам`ятає, вона шукала квартиру на своєму районі, йшла по подвір`ям біла магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повз будинку АДРЕСА_5 , вулицю не пам`ятає. Вона побачила ОСОБА_10 та ще одного хлопця разом з тим, які розмовляли з хлопчиком років 12. ОСОБА_22 почав кричали про допомогу. Вони дуже гучно спілкувались, було багато лайки. Вона впевнилась що один з хлопців був ОСОБА_10 . Прийшла вона десь на середину конфлікту, все чула, бо було гучно, але про зброю мова не велась. У хлопчика хтось щось вирвав, у іншого хлопця щось впало, він підняв речі і після цього хлопці втекли. Коли всі три хлопця стояли поруч один з одним, ніхто нікого не бив. Вони про щось сварились.
Також свідок добавила, що ОСОБА_10 вона знає біля 10 років. Вся розмова складалась із лайки між хлопчиком і обвинуваченими, але суті вона не зрозуміла. Згодом її подруга розповіла про те що обвинувачених забрала поліція. На її думку ОСОБА_10 відповідальний, може допомогти, спокійний. Коли вона почула лайку то впізнала ОСОБА_10 за голосом. Вона не пам`ятає випадків, коли в обвинуваченого з правоохоронними органами виникали проблеми, він ніколи на бився.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_10 є її племінник. 12.07.2016 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, вона була дома у батьків за адресою АДРЕСА_7 . До неї прийшла співробітник поліції та запитала, чи проживає за даною адресою ОСОБА_12 , та вона відповіла, що проживає і прослідувала за поліцейською на місце, де обвинувачені були затримані. Вона побачила ОСОБА_10 в кайданках, підійшла до останнього та запитала що трапилось, на що він повідомив, що вони хотіли провчити малолітнього. ОСОБА_10 вона знає з народження. 4 роки тому, ОСОБА_24 став сиротою, та бабусю призначено опікуном. Дід хворіє, а ОСОБА_24 підтримує бабусю та дідуся, проживає разом з ними. Фраза «провчити малолітнього» їй не зрозуміла. В грошах ОСОБА_25 не обмежувався, мав стипендію, ОСОБА_26 , дідусь та вона завжди давали ОСОБА_24 гроші. Мати ОСОБА_24 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ці дні вони завжди ходять на цвинтар, де похована його мати. Батько пішов коли ОСОБА_24 було 7 місяців. З правоохоронними органами у ОСОБА_25 проблем ніколи не виникало. Коли вона прийшла з поліцейською, побачила ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Після цього їх відвезли до Київського райвідділу поліції.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 показав, що при проведенні експертизи питань щодо наявності у дитини гіперемії не ставилось. Синьці можуть бути поверхневі та глибокі. Синці можуть виникати вже через 20 хвилин, а загоюються по різному, це залежить від особи. У потерпілого ОСОБА_11 на момент складення експертизи були саме синці. Визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться за встановленими правилами. Експерт може зробити висновок вже через годину після ушкодження тканин тіла. Потерпілий доглядався протягом 30 хвилин, за цей час він впевнився що у потерпілого маються саме синці. У дитини процес загоєння проходе швидше ніж у людини середніх років. У потерпілого був синець на шиї. Оглядався синець у продовж 30 хвилин. За медичною допомогою потерпілий та його представник не звертався. Пошкодження могли були нанесені одним пальцем рук, та могли утворитись при стисненні шиї руками. Пошкодження виникло у місці найбільшого травмування. У випадку стискання шиї руками навантаження може бути різним з точки бачення фізики. У даному випадку можливо, що синець виник у тому місці де було найбільше стискання. Синець з`явився в наслідок взаємодії з тупим предметом: ударна дія або стиснення. У потерпілого були пошкодження кровоносних судин шкіри, тобто синці, а не гіперемія.
Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується документальними доказами в кримінальному провадженні.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею від 12 липня 2016 року доведено, що в ході впізнання потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 12.07.2016 року в денний час, з іншою особою, вчинила напад з застосуванням фізичної сили, а саме викрали йому належне майно: мобільний телефон «Нокіа», грошові кошти в сумі 250 гривень та окуляри для зору (т.2, а.с.5-8).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею від 12 липня 2016 року доведено, що в ході впізнання потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка 12.07.2016 року в денний час, з іншою особою, вчинила напад з застосуванням фізичної сили, а саме тримала його руками за шию, та в подальшому викрали йому належне майно: мобільний телефон «Нокіа», грошові кошти в сумі 250 гривень та окуляри для зору (т.2, а.с.9-12).
Відповідно до висновку експерта № 1897 від 12.07.2016 року у ОСОБА_11 малися наступні тілесні ушкодження: синці шиї та правого плеча, садно області правого ліктьового суглоба. Вказані ушкодження утворилося від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. Такими тупими предметами могли бути руки. Враховуючі морфологічні особливості синців шиї та правого плеча (синці блідо-червоного кольору) слід вважати, що вони виникли в термін до 6-ти годин до початку проведення експертизи, тобто могли бути спричинені 12.07.2016 року. Враховуючі морфологічні особливості садна області правого ліктьового суглоба (садно під бурою кіркою вище рівня шкіри) слід вважати, що воно виникло приблизно за 3-5 доби до початку проведення експертизи та відношення до подій 12.07.2016 року немає. Синці шиї та правого плеча, садно області правого ліктьового суглоба як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с.13-14).
Протоколом огляду предметів та документів від 10.08.2016 року зафіксовано характеристики та властивості оглянутих предметів, які було виявлено при затриманні 12.07.2016 року обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т.2, а.с.31-32).
Постановою про долучення речових доказів від 10.08.2016 року речовими доказами у справи визнано: мобільний телефон «Nokia» чорного кольору, окуляри для покращення зору, поясну сумку та грошові кошти в сумі 250 гривень (т.2, а.с.33-35).
Ухвалою Київського районного суду від 15.07.2016 року накладено арешт на речі вилучені під час затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору з сім-карткою № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 250 гривень, окуляри для покращення зору з оправою чорно-синього кольору, поясну сумку чорного кольору (т.2, а.с.36).
Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості рухомого майна зробленого на підставі постанови слідчого про визначення ринкової вартості від 29 серпня 2016 року, ринкова вартість рухомого майна телефону «NOKIA 107» становить 200,00 (двісті) гривень, а ринкова вартість рухомого майна оптичних окулярів «OAKLEY» становить 600,00 (шістсот) гривень (т.2, а.с.37-44).
Скріншотом з вебсайту доведено в якому одязі перебували обвинувачені під час їх затримання (т.1, а.с.193-194).
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України.
Після дослідження доказів по справі суд прийшов до висновку . що дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження і перекваліфікував дії обвинувачених на ст. 186 ч.2 КК України.
Колегія суддів в зв`язку з відсутністю апеляції на обґрунтованість кваліфікації не втручалась в правильність даного рішення прийнятого в цієй частині вироку.
При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, те, що ОСОБА_9 характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,, вчинив злочин щодо малолітнього, тому і вважає, що покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити в мінімальній межі санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.
Дослідивши доводи захисника і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі, так як він скоїв тяжкий злочин, який представляє суттєву небезпеку для суспільства, не працює, сам хоч і визнав свою вину, але викладає обставини не в повному обсязі, що позбавило можливості притягнути до відповідальності інших учасників злочину.

При таких обставинах колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Посилання захисника про те, що міра покарання повинна бути тільки виховною, на погляд колегії суддів не відповідає завданню кримінального судочинства, негативне відношення до скоєного свідчить не про щире каяття обвинуваченого, а формальне посилання з ціллю уникнути призначеного покарання. Більш того, цинічні дії, фактично ігнорували громадський порядок, незважаючи що навколо були люди і були заподіяни відносно неповнолітнього. Даже після скоєного обвинувачений не прийняв засобів для повного вибачення і прийняття засобів по відшкодування наслідків скоєного

Досліджені доводи апеляцій і приведені докази по справі не дає колегії суддів підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 04.01.2018 року відносно ОСОБА_9 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2