Справа № 289/1734/17
Номер провадження 1-кп/289/169/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000409 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.06.2017 року, біля 19-00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , де на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку із останньою, в ході якої, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, стягнув ОСОБА_5 з ліжка на підлогу та умисно, двічі, вдарив її рукою по обличчю. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 почав наносити численні удари ногами по тулубу ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді переломів 2-11 ребер праворуч, 5-7 ребер ліворуч, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і надав суду пояснення, в яких підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Щиро кається у вчиненому та просить вибачення у потерпілої, цивільний позов визнав у повному обсязі, однак зазначив, що на теперішній час не відшкодував завдану майнову та моральну шкоду по причині відсутності коштів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при викладених вище обставинах, на теперішній час вона вибачила обвинуваченого, однак в зв`язку з тим, що він не відшкодував їй завдану матеріальну та моральну шкоду, просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та обмежетися дослідженням висновку експерта та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно висновку експерта № 189 у ОСОБА_5 , 1957 року народження, згідно записів мед. карти малися тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 2-11 ребер праворуч, 5-7 ребер ліворуч, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я (а.с.38).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно до ст. 337 КПК України, суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; на утриманні нікого не має; згідно досудової доповіді оцінка ризику вчинення повторного правопорушення визначена середня, ризик небезпеки для суспільства середній; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, надав правдиві свідчення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Злочин вчинений обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на життя та здоров`я особи. Однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, враховує те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання.

Враховуючи зазначене, особу обвинуваченого, наявність як пом`якшуючих, так і обтяжуючої покарання обставин, зважаючи на позицію державного обвинувача та потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, а тому ОСОБА_4 доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, яка передбачена нормами ч. 1 ст. 122 КК України з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з випробуванням та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальних збитків в розмірі 3 936 грн. 80 коп., та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень, крім того, прокурором заявлено цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України про стягнення з ОСОБА_4 витрачених коштів за лікування ОСОБА_5 в сумі 4 955,50 грн., зазначені позовні вимоги обвинуваченим визнаються в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог частини 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Розв`язуючи цивільний позов, суд виходить з того, що частиною першою ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, в зв`язку з чим остання знаходилася на лікуванні, відповідно до наданих потерпілою квитанцій, витрати на її лікування підтверджені доказами в судовому засіданні в сумі 3 144,73 грн., а тому суд доходить до висновку, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди в цій сумі підлягає задоволенню.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в заявленому розмірі 5 000,00 гривень, з врахуванням втрат немайнового характеру, яких вона зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, їх тяжкості, впливу негативних обставин на її життя та зусиль для їх відновлення, що буде розумним, достатнім та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди.
Судові витрати на сплату судового збору, за правилами ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в розмірі 640,00 гривень.
Заявлений прокурором цивільний позов являється обгрунтованим та доведеним, а тому задовольняється в повному обсязі.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 127-128, 369-378 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 збитки на лікування 3 144,73 грн., 5 000,00 гривень моральної шкоди та 640,00 грн. сплаченого судового збору, а всього 8 784,73 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на розрахунковий рахунок Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації № 0001 в ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЄРДПОУ 02313476, за лікування ОСОБА_5 кошти в сумі 4 955,50 грн..
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)