Справа № 536/1644/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за клопотанням заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про заміну покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , інваліда ІІІ групи, раніше судимого:

1).25 листопада 1997 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ст.17,81 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на один рік з підстав ст.46-1 КК України, яка скасована згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 квітня 1998 року з направленням для відбування покарання в місця позбавлення волі на строк 6 місяців, звільненого по відбуттю строку покарання 14 жовтня 1998 року,

2). 24 травня 1999 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81,42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 24 травня 2002 року,

3). 08 червня 2004 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.ст.15,185 ч.2; 15,185 ч.3; 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22 березня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк два місяці і два дні на підставі постанови Крюківського районного суду міста Кременчука від 15 березня 2007 року,

4). 23 серпня 2007 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.15,185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки,

5). 19 травня 2008 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185,71 КК України до 3 років і 2 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 27 днів на підставі постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 липня 2010 року,

6). 09 червня 2008 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області до штрафу в сумі 850 грн.,

7). 14 грудня 2010 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1ст.357 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 02 грудня 2013 року по відбуттю строку покарання,

8). 30 липня 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відвідування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строк 1 рік

9). 23 жовтня 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі, звільненого 28 серпня 2017 року умовно-достроково на 9 місяців 11 днів на підставі постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2017 року до суду надійшло клопотання заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про заміну покарання ОСОБА_4 посилаючись, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2008 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850 грн. Засуджений належним чином був повідомлений про необхідність сплатити штраф у добровільному порядку в місячний строк, але до теперішнього часу його не сплатив.

Просив замінити засудженому ОСОБА_4 несплачену суму штрафу 850 грн. покаранням у виді 50 годин громадських робіт.

Прокурор в судовому засіданні клопотання не підтримав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав захисника та пояснив, що з червня 2008 році він відбував покарання в місцях позбавлення волі, де працював, з його заробітної плати відраховувалися кошти по виконавчих листах, чому не стягувався штраф йому невідомо.

Заслухавши пояснення засудженого, його адвоката, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Підставою виконання покарання вважається набрання обвинувальним вироком суду законної сили. Початком виконання вважається день набрання обвинувальним вироком чинності, а кінцевим день закінчення його виконання. Тривалість часу давності обвинувального вироку залежить від виду призначеного судом покарання та від ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється закінчення встановлених в законі строків з дня вступу обвинувального вироку в законну силу, в зв`язку з чим засуджений звільняється від виконання призначеного судом покарання.

В Постанові від 24.12.2015 року № 5-324кс15 Верховного Суду України зазначено, що стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженим особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Судом встановлено, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2008 року, який набрав чинності 24.06.2008 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850 грн., коли перебував в місцях позбавлення волі за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 травня 2008 року.

Відомості про сплату штрафу засудженим ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні.

Отже, обчислення строку давності виконання вироку терміном 2 роки починається з 24 червня 2008 року і закінчується 24 червня 2010 року.

25 липня 2008 року Кременчуцьким районним судом відповідно до положень Кримінально-виконавчого кодексу України, діючого на час виконання покарання в виді штрафу, до Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції направлений виконавчий лист № 1-146/08 виданий 25 липня 2008 року Кременчуцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_4 штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Згідно відміток державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Комсомольського міського управління юстиції та бухгалтерій Кременчуцької виправної колонії Полтавської області № 69, Комсомольського виправного центру Полтавської області № 136, де перебував ОСОБА_4 з 10 серпня 2008 року по 30 липня 2010року, відрахування з заробітної плати засудженого не проводилися.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що термін виконання вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2008 року сплив, обставин, які б свідчили про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлено.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про можливість та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання в зв`язку зі сплавом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, на підставі ст. 53 КК України суд

УХВАЛИВ:

Заступнику прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури у задоволенні подання про заміну покарання ОСОБА_4 відмовити.

Звільнити засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 від відбування покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2008 року за ч.1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850 грн. у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи діб з дня оголошення.

СуддяОСОБА_1