Справа № 504/1762/17
Провадження № 1-кп/504/322/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2017смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 14.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любопіль Лиманського (колишня назва Комінтернівського) району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, інваліда 3 групи, на момент вчинення кримінального правопорушення працював на посаді майстра лісу Красносільського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» Держкомлісгосп України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора ДП «Одеське лісове господарство» № 38-к від 31.05.2011 року лісника обходу № 1 Красносільського лісництва ОСОБА_4 з 01.06.2011 року призначено на посаду майстра лісу цього ж лісництва.

Відповідно до посадової інструкції майстра лісу, затвердженої директором ДП «Одеське лісове господарство» 20.11.2011 року, ОСОБА_4 зобов`язаний вести охорону довіреної йому частини лісового фонду в межах закріпленого обходу, бере участь в прийомці деревини від заготівельників та приймає її для зберігання, несе відповідальність за збереження від розкрадання деревини та інших матеріальних цінностей, які знаходяться в обході, охороняє ліс від самовільних рубок та інших лісо порушень, слідкує за дотриманням правил побічного користування, веде видачу лісо продукції по документах лісництва та щомісячно дає рапорт про рух цієї продукції по обходу, веде контроль за охороною лісів інших користувачів в районі розміщення лісової дільниці, веде контроль за дотриманням лісозаготівельниками правил ведення рубок в частині дотримання висоти пнів, які при вирубці дерев менше 30 см повинні мати висоту не більше 10 см, а при товщині дерева більше 30 см не вище однієї третьої діаметра дерева, приймає дієву участь у встановленні лісових аншлагів, іншої наглядної агітації, несе відповідальність за їх зберігання та стан, оновлення в разі такої потреби тощо.

Відповідно до вищевказаної інструкції ОСОБА_4 , як майстер лісу, несе персональну відповідальність за санітарний стан лісу, збереження майна, охорону та догляд за будівлями лісового кордону.

Так, 06.02.2017 року ОСОБА_6 , перебуваючи у с. Курісове Лиманського району Одеської області звернувся до майстру лісу Красносільського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» ОСОБА_4 та повідомив, що йому необхідна ділова деревина для здійснення особистої господарської діяльності. У свою чергу, у майстра лісу Красносільського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» ОСОБА_4 виник злочинний намір на отримання неправомірної вигоди.
Переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання неправомірної винагороди та приховування своєї злочинної діяльності від правоохоронних органів і керівництва ДП «Одеське лісове господарство», ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , проте, що останньому буде надана ділова деревина, однак до облікових документів вноситимуться інші відомості, а саме щодо надання дров твердолистяних не трельованих, довжиною до 1 метра.
Разом з цим, ОСОБА_4 зазначив, що з обумовлених 800 гривеньза один кубометр деревини необхідно сплатити до каси підприємства 600 гривень та 200 гривень необхідно сплатити особисто йому.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, ОСОБА_4 всупереч посадовим обов`язкам та інтересам Державної агенції лісових ресурсів України наприкінці березня 2017 року, більш точні дату та час у ході слідства не встановлено, здійснив вирубку трьох живих дерев дубу, після чого перевіз зазначену деревину до адміністративного приміщення Красносільського лісництва, що розташоване за адресою: майстерська дільниця №1 Красносільського лісництва, ДП «Одеського лісгоспу» с. Курисове Лиманського району Одеської області.
Під час вирубки зазначених дерев, ОСОБА_4 діяв з порушенням «Правил відпуску деревини на пні в лісах України» та у спосіб, який заборонений чинним законодавством України.
Так, 11.04.2017 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та у ході спілкування повідомив, що ним зібрано близько 4 кубометрів деревини дубу, у зв`язку із чим, ОСОБА_6 повинен сплатити офіційно через касу 2 268 гривень, для отримання у бухгалтерії квитанції на 4,2 кубометри дров твердолистяних не трельованих, довжиною не більше 1 метра та надати ОСОБА_4 у якості неправомірної винагороди грошові кошти у сумі 2 500 гривень за відпуск деревини.
Виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_4 у той же день, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 через касу бухгалтерії Красносільського лісництва сплатив 2 268 гривень за придбані дрова, довжиною не більше 1 метра у кількості 4,2 кубометри.
У подальшому, 13.04.2017 року о 11:30 годині в майстерні дільниці № 1 Красносільського лісництва ДП «Одеського лісгоспу», с. Курисове Лиманського району Одеської області ОСОБА_6 , відповідно до раніше обумовленої домовленості, передав ОСОБА_4 2 500 гривень, в якості неправомірної вигоди за реалізацію ділової деревини за заниженою вартістю, яка фіктивно облікована як дрова твердолистяні не трельовані.
Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий слідчим прокуратури Одеської області та працівниками ГУНП в Одеській області на місці скоєння злочину.
У ході огляду місця події, виявлені та вилучені грошові кошти у ОСОБА_4 у вигляді банкнот гривні України у сумі 2 500 гривень, які надавались останньому у якості неправомірної винагороди.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища.

Враховуючи те, що між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування, а саме 30.05.2017 року укладена угода про визнання винуватості, за якою між сторонами була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_4 визнав свою винуватість, дав правдиві показання і зобов`язується дати покази у судовому засіданні щодо беззастережного визнання своєї вини у діяннях, викладених в обвинувальному акті; сприяти розслідуванню кримінального провадження. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 368 КК України покарання у вигляді штрафу у сумі тисяча сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю строком на один рік.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Крім того, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий та перебував у скрутному соціально-економічному становищі на момент вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, суд виходить з вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, якою передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні затвердити таку угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

У підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 повністю підтвердив факт укладення 30.05.2017 року угоди про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0000271 від 14.02.2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

При цьому, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища, у зв`язку з чим кваліфікує вчинені ним дії за ч. 1 ст. 368 КК України.

Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 його права та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 як і прокурор заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд вважає, що угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України та може бути затверджена. Підстав для відмови у затверджені угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не має.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , обрану ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2017 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по провадженню на залучення експерта з проведення судової експертизи хімічних речовин та речовин хімічних виробництв, судової технічної експертизи документів, документально підтвердженні, тому відповідно до ст. 124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, ст.ст. 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2017 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 14.02.2017 року року, судове кримінальне провадження № 504/1762/17 (1-кп/504/322/17).

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу у сумі тисяча сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю строком на 1 (один) рік.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта з проведення судової експертизи хімічних речовин та речовин хімічних виробництв у розмірі 2 474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні та судової технічної експертизи документів у розмірі 1 237 (одна тисяча двісті тридцять сім) гривень на користь держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , обрану ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2017 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Речові докази по провадженню: товарно-транспортну накладну № 32, квитанцію прибуткового касового ордера № 81 від 18.03.2017 року, товарно-транспортну накладну № 50, квитанцію прибуткового касового ордера № 164 від 11.04.2017 року зберігати при матеріалах кримінального провадження; грошові кошти у сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. (5 купюр номіналом 500 (п`ятсот) грн.) вважати повернутими власнику; тампони зі змивами лівої та правої руки ОСОБА_4 , вилучені в ході огляду місця події, які запаковані в пакет, - зберігати при матеріалах кримінального провадження; тампони із СХР, які запаковані, та пакет 2958171 із зразками СХР, - зберігати при матеріалах кримінального провадження; 28 стовбурів деревини, вважати повернутими власнику.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який за твердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 3 років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку через Комінтернівський районний суд Одеської області до апеляційного суду Одеської області: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1