Код суду 233 Справа № 233/4863/17
Вирок
Іменем України
22 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Шабалинів Коропського району Чернігівської області, українець, громадянин України, який має середню освіту, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23 вересня 2017 року ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , де зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення та в подальшому призначений на посаду механіка-радіотелефоніста взводу зв`язку вказаної військової частини, у військовому званні «старший солдат».
Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.
Натомість, старший солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду механіка-радіотелефоніста взводу зв`язку військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у військовому званні «старший солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 4 лютого 2015 року приблизно о 17 годині, самовільно залишив вказану військову частину та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини НОМЕР_1 , звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, поки 18 вересня 2017 року самостійно не прибув до першого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах визнав у повному обсязі, щиро каявся.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується іншими доказами по справі.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 16 вересня 2014 року ОСОБА_4 призначено механіком радіотелефоністом відділення командно штабних машин взводу зв`язку.
Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 призначено службове розслідування відносно солдата ОСОБА_4 , який самовільно залишив військову частину.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05 березня 2015 року № 62 за фактом самовільного залишення розташування пункту постійної дислокації солдатом ОСОБА_4 службове розслідування призупинено.
Оцінивши в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце, вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не виявлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Відомості про речові докази по вказаному кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення надіслати/вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1