н/п 1-кп/640/827/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, без освіти, не заміжньої, має на утриманні неповнолітніх дітей (2010 р.н., 2015, р.н.,2016 р.н.), не працюючої, раніше неодноразово судимої, зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України визнала повністю та пояснила, що дійсно здійснила злочин, який їй інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорювала, пояснила причини та обставини скоєного. В скоєному розкаюється, позовні вимоги потерплої визнає повністю, просить строго її не наказувати та застосувати до неї вимоги ст. 79 КК України, оскільки в неї четверо дітей.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України, тому що вона вчинила умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, розмір заподіяної шкоди, мотиви вчиненого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченої.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима: 17.04.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки; 27.03.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі; 16.02.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі; 13.07.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 16.08.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190 КК України до 4 років позбавленні волі, станом на теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання в Качанівській ВК № 54. ОСОБА_4 на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не заміжня, має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, офіційних джерел доходу не має, зареєстрована та проживає в м. Харкові. Також, до суду не надані дані про хвороби обвинуваченої, що перешкоджають триманню її під вартою.
Крім того, суд звертає увагу на те, що в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 має четверо дітей, однак до суду надані відомості про народження у обвинуваченої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2015 р.н., 2016 р.н., доказів на підтвердження народження четвертої дитини ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту суду не надано.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів необхідно призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції, яка передбачена нормами статті, яке інкриміноване обвинуваченій, а саме у вигляді позбавлення волі, оскільки досліджені судом обставини справи свідчать, що її виправлення не можливе від ізоляції від суспільства.
Також, суд враховує, що обвинуваченою вчинено злочин 05.01.2017 року до ухвалення вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова 16.08.2017 року у вигляді 4 років позбавлення волі, а тому суд призначає покарання за ч.4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , необхідно рахувати з 13 січня 2017 року, тобто з моменту фактичного затримання та зарахувати час попереднього ув*язнення в час відбуття покарання.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 29.04.2016 р. по 05.05.2016 р. та з 13.01.2017 р. по 20.06.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 р. - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід в рамках вказаного кримінального провадження не обирався, оскільки обвинувачена відбуває покарання за попереднім вироком суду від 16.08.2017 року.
Стосовно клопотання обвинуваченої щодо застосування до неї вимог ст. 79 КК України суд зазначає.
Відповідно до вимог ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.
Розглядаючи клопотання обвинуваченої щодо звільнення від відбування покарання за ст. 79 КК України, судом враховано ступінь суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_4 , кількість епізодів вчиненого нею злочинів, корисливість мотивів вчиненого, характер злочинів та заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою потерпілих, відсутність відомостей про відшкодування шкоди потерпілим.
Враховані і дані про особу ОСОБА_4 , яка ніде не працює і професії не має, офіційних джерел доходів, окрім матеріальної допомоги на дитину від держави не має. Враховано і те, що ОСОБА_4 народила дітей вже після скоєння злочинів в 2013 роках та після засудження її судом в 2013, 2015,2017 роках, не зробивши для себе відповідних висновків.
Таким чином, вивчивши всі ці обставини справи та особи обвинуваченої, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від відбування покарання на підставі вимог ст. 79 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Витрат по справі немає.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно вимог ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі вимог ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням того, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину від 05.01.2017 року, скоєного нею до винесення вироку 16.08.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова у вигляді 4 років позбавлення волі, за сукупністю злочинів визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів, з врахуванням вимог ст. 72 КК України призначає ОСОБА_4 остаточно покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 13 січня 2017 року, тобто з моменту фактичного затримання та зарахувати час попереднього ув*язнення в час відбуття нею покарання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк покарання - з 29.04.2016 р. по 05.05.2016 р. та з 13.01.2017 р. по 20.06.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 р. - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази по справі (3 бірки на золоті вироби), які знаходяться в матеріалах кримінального провадження знищити після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1