Справа №588/1345/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/506/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №588/1345/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 жовтня 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2017 року за №0000404 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
19 жовтня 2017 року заступник начальника СВ Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в якому порушує питання про накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме: автомобіль «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключ до нього, причеп "Тонар 83101", реєстраційний номер НОМЕР_2 ; реєстраційні документи на цей автомобіль та причіп, а також ніж. Свої вимоги мотивував тим, що вказане майно має силу речових доказів, є матеріальними об`єктами, що були предметом кримінально-протиправних дій та знаряддям вчинення кримінального правопорушення. При цьому зауважив на необхідності призначення та проведення ряду судових експертиз у вказаному кримінальному провадженні, та у разі повернення вилучених речей їх власнику, збережені на них сліди кримінального правопорушення можуть бути змінені, що може призвести до втрати речових доказів та зашкодить встановленню об`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, Тростянецьким відділенням поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 10 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України за повідомленням про те, що в кварталі 5 виділу 2 Тростянецького лісництва, що входить до складу Гетьманського національного природного парку, виявлено незаконний поруб 1 дерева породи дуб, внаслідок чого завдано збитки ДП «Тростянецьке лісове господарство» в сумі 15466 грн.

На місці події виявлено та вилучено фрагмент лакофарбового покриття червоного кольору та неподалік від зрізаного пенька на ґрунтовій дорозі виявлено слід протектора транспортного засобу. Крім того, під час огляду місця події по вул.Братській в м.Тростянець Сумської області, неподалік домогосподарства №17 було виявлено та вилучено дрова деревини породи дуб.

18 жовтня 2017 року під час проведення обшуку за ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2017 року в домогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_7 , працівниками поліції було вилучено: автомобіль «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключ до вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 ; причіп "Тонар 83101", реєстраційний номер НОМЕР_2 та технічний талон до нього на ім`я ОСОБА_10 , а також ніж.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 жовтня 2017 року клопотання органу досудового розслідування задоволено частково та накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Volkswagen LT 35», ключ до вказаного автомобіля, а також причіп "Тонар 83101". Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з огляду на положення статті 167 КПК України, вказані речі є тимчасово вилученим майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, зберегли (чи можуть зберігати) на собі його сліди, тобто відповідають ознакам речового доказу, та щодо іншого майна - відсутні підстави для накладення арешту.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване судове рішення постановлено слідчим суддею без врахування відсутності правових підстав арешту даного майна. Вказує, що слідчим суддею не враховано статус власника майна з огляду на положення ст.170 КПК України, залишено поза увагою відсутність повноважень у особи, що здійснила вилучення майна на виконання вказаної слідчої дії, що арештоване майно не може бути віднесено до речових доказів, оскільки воно не відповідає критеріям ст.98 КПК України. Посилається на відсутність обґрунтувань на підтвердження того, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі арештованого майна. Крім того зауважує, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає основному завданню арешту майна, закріпленого у кримінальному процесуальному законі, оскільки не має жодного відношення до кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача про зміст ухвали слідчого судді та суть поданої апеляційної скарги, власника майна ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та у цьому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався.

Так, 09 жовтня 2017 року під час огляду місця події на території кварталу 5 виділу 2 Тростянецького лісництва, що входить до складу Гетьманського національного природного парку, було виявлено та вилучено фрагмент лакофарбового покриття червоного кольору. Крім того, під час огляду місця події по вул.Братській в м.Тростянець Сумської області, неподалік домогосподарства №17 було виявлено та вилучено дрова деревини породи дуб.

При цьому 10 жовтня 2017 року під час огляду місця події в 5 кварталі 2 виділу ДП «Тростянецьке лісове господарство», неподалік від зрізаного пенька на ґрунтовій дорозі виявлено слід протектора транспортного засобу.

18 жовтня 2017 року під час проведення обшуку за ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2017 року в домогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_7 , працівниками поліції було вилучено: автомобіль «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключ до вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 ; причіп "Тонар 83101", реєстраційний номер НОМЕР_2 та технічний талон до нього на ім`я ОСОБА_10 , а також ніж.

З клопотання органу досудового розслідування, слідує, що вилучені під час обшуку речі є матеріальними об`єктами, що були предметом кримінально-протиправних дій та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, мають значення для кримінального провадження як речові докази, що і послугувало підставою для звернення до суду з вказаним клопотанням.

З матеріалів провадження вбачаються підстави, передбачені ч.1 ст.170 КПК України, для накладення арешту на вилучені автомобіль, ключ до нього та причіп, оскільки з огляду на положення статті 167 КПК України, є достатні підстави вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли (чи можуть зберігати) на собі його сліди, тобто відповідають ознакам речового доказу, при цьому вказане майно може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому ненакладення арешту на вказане майно утруднить здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення та завадить проведенню ряду судових експертиз для встановлення істини у справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких слідчий суддя частково задовольнив клопотання органу досудового розслідування, є достатньо обґрунтованими та такими, що узгоджуються з положеннями закону.

За таких обставин доводи ОСОБА_7 з приводу відсутності підстав для накладення арешту на вказане майно, не є слушними.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою заступника начальника СВ Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 18 жовтня 2017 року, автомобіль «Volkswagen LT 35», ключ до вказаного автомобіля, а також причіп «Тонар 83101» визнано речовими доказами.

З огляду на те, що положення ч.3 ст.170 КК України не містять жодних обмежень щодо процесуального статусу особи, на майно якої накладається арешт, та у зв`язку з наявністю у матеріалах провадження відповідної постанови, твердження ОСОБА_7 в частині неврахування слідчим суддею статусу власника майна у кримінальному провадженні та невідповідності арештованого майна критеріям ст.98 КПК України, є безпідставними.

Непереконливими є також вимоги ОСОБА_7 з приводу відсутності повноважень у особи, що здійснила вилучення майна, на виконання вказаної слідчої дії, оскільки відповідних заборон на рахунок цього кримінальний процесуальний кодекс не містить, та наведені апелянтом обставини не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Вказане вище свідчить про правильне застосування слідчим суддею вимог КПК України, що надало змогу ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 жовтня 2017 року, якою клопотання задоволено частково та накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до вказаного автомобіля, а також причіп "Тонар 83101", реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.