АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11кп/791/578/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: питання пов`язане з виконанням вироку Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
11 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Херсонської області апеляційні скарги засудженої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року по кримінальному провадженню щодо розгляду клопотання заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сінне, Богодухівського р-ну Харківської області, громадянки України, з середньо технічною освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженої 21 травня 2013 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 311 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.
Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.05.2017 року клопотання заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури задоволено. Засуджену ОСОБА_7 направлено для продовження відбування покарання, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.05.2013 року на строк, що залишився, а саме 11 місяців 05 днів. Строк невідбутої частини покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 .
Своє рішення суд мотивував тим, що рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 прийнято нелегітимним органом - судом так званої ДНР, а не судом України, а тому виконанню не підлягає.
В апеляційних скаргах засуджена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 вказують на незаконність та несправедливість ухвали суду. Вважають, що були порушені законні права засудженої, оскільки під час відбування покарання вона сумлінною поведінкою довела своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Просили скасувати ухвалу суду, а в заколенні клопотання відмовити.
Крім того, засуджена просила зарахувати їх у строк відбування покарання, строк її перебування під вартою під час досудового розслідування з 15.01.2014 по 06.03.2014 року та 15.05.2017 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.
Вислухавши суддю-доповідача, доводи засудженої ОСОБА_7 її захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданих ними апеляційних скарг, думку прокурора, яка заперечувала проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Відповідно до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.
Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінена територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечується розгляд: кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним) судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Суд першої інстанції обґрунтовано врахував вказані вимоги закону та правомірно в порядку виконання вироку ухвалив судове рішення про направлення засудженої ОСОБА_7 для продовження відбування покарання визначеного вироком суду.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 була засуджена за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.05.2013 року за ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 311, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.. Початок строку відбування покарання 15.01.2014 року.
Покарання відбувала в Сніжнянській ВК № 127, яка в теперішній час розташована на тимчасово окупованій території Донецької області. При цьому, згідно з постановою так званого «Харцизького міжрайонного суду ДНР» від 28.03.2016 року, ОСОБА_7 була звільнена «умовно - достроково» на невідбутий строк 11 місяців 05 днів.
Отже, судом правильно встановлено, що засуджена ОСОБА_7 була незаконно звільнений від відбування покарання, оскільки згідно зі ст.81 КК України, ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 ч.1 КПК України такі питання вирішуються виключно повноважним судом України, яким так званий ««Харцизький міжрайонний суду ДНР» не являється. Враховуючи вимоги ст.124 Конституції України, ст.ст.7 ч.1 п.14, 21 ч.2 КПК України про те, що судові рішення ухвалені судами України є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України, тому суд першої інстанції на законних підставах направив засуджену ОСОБА_7 відбувати невідбутий строк покарання (11 місяців 05 днів), призначений за вироком суду.
Доводи апеляційних скарг засудженої та її захисника про те що засуджена заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а тому просить апеляційний суд її звільнити не ґрунтуються на законі. Так, враховуючи принцип інстанційної підсудності, закріплений ст.33 КПК України та відповідно до вимог ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 ч.2 п.1 КПК України, питання щодо умовно-дострокового звільнення має розглядатись місцевим судом в межах територіальної юрисдикції, якого засуджена відбуває покарання, а тому в саме такий суд має звертатись ОСОБА_7 з відповідним клопотанням.
Разом з тим, як вбачається з вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.05.2013 року за ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 311, ст. 70 КК України відносно ОСОБА_7 , вона під час досудового розслідування з 27.06.2012 року по 06.07.2012 року трималася під вартою, тобто, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 VIII від 26.11.2015 року), вищевказаний строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в рамках цього кримінального провадження, підлягає їй зарахуванню в строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Істотних порушень вимог КПК України, які б стали безумовними підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, в порядку ст. 404 КПК України підлягає зміні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
В порядку ст. 404 КПК України, ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 травня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 VIII від 26.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк її перебування під вартою з 27.06.2012 року по 06.07.2012 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті ухвалу залишити без змін.
Судді: