АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2024/17 Справа № 178/1210/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

розглянувши 28 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року, якою клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_7 залишено без розгляду, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_7 було залишено без розгляду.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції послався на те, що згідно клопотання відносно ОСОБА_7 вирок не виконано, тобто засуджений, який має відбувати покарання в установах виконання покарань, в цих установах не перебуває, і не входить в коло осіб, щодо яких здійснюється застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», що обумовлює залишення клопотання без розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_7 звільнити на підставі п. "Г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від відбування покарання повністю за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року у вигляді позбавлення волі та додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_7 на момент набрання чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році", відбув більше половини призначеного вирком суду покарання, він підпадає під дію статті 5 Закону України " Про амністію у 2016 році" та на момент набрання чинності цим Законом в установленому порядку засудженого визнано інвалідом третьої групи.

Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 не виконано і він не є суб`єктом амністії, захисник, вважає помилковим, оскільки згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Також вказує в апеляції на те, що розгляд клопотання відбувався без участі захисника, технічна фіксація судового засідання не здійснювалась.

Заслухавши захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та клопотання захисника щодо звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 5 закону України «Про амністію у 2016 році», думку прокурора ОСОБА_6 , вважала апеляцію такою, що підлягає частковому задоволенню, і просила скасувати ухвалу та направити на новий розгляд, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що принесена апеляційна скарга підлягає задоволенню, а засуджений звільненню від подальшого відбування покарання з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду клопотання захисника, дійшов помилкового висновку, про те, що ОСОБА_7 не входить до кола осіб, щодо яких здійснюється застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки відповідно до ч. 1 ст. 15 вищевказаного Закону, особи, на які поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування покарання як основного та і додаткового покарання,, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію, що тягне за собою скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням відповідно до ст.. 409 КПК України нової ухвали.

Розглядаючи вимоги та доводи захисника ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, які засуджені за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (частина друга статті 286 КК України)

Вироком суду, не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Разом з тим, на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_9 в установленому порядку визнано інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 636740 від 21.06.2017 року, що є підставою для застосування п. Г ст.. 1 Закону України «Про амністію»

Окрім того, відповідно до ст.5 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, засуджених за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього Закону.

Так, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 був засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року за ч. 1 ст.135 КК України - у виді позбавлення волі строком на один рік; за ч.2 ст.286 КК України - у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування основного покарання строк знаходження під вартою з 25 лютого 2015 року по 25 грудня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, підраховуючи вказаний строк зарахування ОСОБА_7 строку покарання, він вважається відбув 20 місяців, тобто один рік та вісім місяців, від призначеного судом покарання.

Станом на 07 вересня 2017 року, тобто на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» невідбута частина покарання засудженим ОСОБА_7 складає 16 місяців, що становить один рік та чотири місяці від невідбутої частини покарання і відповідно до ст. 5 Закону України «Про амністію у 2016 році», засуджений вважається відбув більше половини призначеного вироком суду покарання, що є підставою для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 щодо звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», у разі, якщо до особи може бути застосовано декілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище обвинуваченого, та у зв`язку із звільненням засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст.. 5 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, апеляційна скарга захисника задоволеннюз постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст..5 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст..ст. 404, 405, 407, 409 КК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року, якою клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_7 скасувати та постановую нову, якою:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року за ч. 1 ст. 70, ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі у виді трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію у 2016 року».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді :

_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4