Дата документу Справа № 331/9521/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/59/17
Єдиний унікальний № 331/952/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003461, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2015 року,
встановила:
зазначеним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, учня 1-го курсу Запорізького професійного ліцею сервісу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.09.2014р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 грн. у дохід держави.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2014р., остаточно призначено покарання виді 3 років позбавлення волі, із самостійним виконанням покарання у виді штрафу у розмірі 600 грн. у дохід держави.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочено ОСОБА_7 сплату штрафу на 6 місяців, по 100 грн. в місяць.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді домашнього арешту.

Згідно вироку, неповнолітній ОСОБА_7 19.11.2014р., приблизно о 17 год. 38 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні магазину «Одяг», розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав куртку чоловічу вартістю 240 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок скасувати у зв`язку із порушення судом вимог ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів та у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, посилаючись на те, що суд належним чином не мотивував у вироку свого рішення про застосування ст.69 КК України, а тому призначене покарання за сукупністю вироків у виді штрафу в розмірі 600 грн. у дохід держави, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного, внаслідок м`якості та не відповідає вимогам ст.71 КК України.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого, зокрема в останньому слові, захисника, законного представника обвинуваченого, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання за амністією.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, при обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані місцевим судом зач.2 ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 65, 71 КК України, оскільки при призначенні покарання за сукупністю вироків покарання не може бути меншим, ніж покарання за попереднім вироком. В зазначеній частині вирок підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції, призначаючи покарання за ч.2 ст.185 КК України вважає, що з врахуванням щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, є сиротою, вчинив злочин у неповнолітньому віці, ОСОБА_7 слід призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене ст. 185 ч.2 КК України 1 рік позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України, колегія суддів призначає покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків, шляхом приєднання покарання призначеного за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин у неповнолітньому віці, він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» і підлягає звільненню від відбування покарання за п. а ст.1 зазначеного закону, оскільки він вчинив злочин середньої тяжкості і заборона, передбачена п. в ст. 9 цього закону, на нього не розповсюджується.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 , скасувати.
Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_7 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання на підставі п. а ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Вирок Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4