Єдиний унікальний номер 722/1461/17
Номер провадження 1-в/722/322/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції з державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
ВСТАНОВИВ :
08.11.2017 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому ОСОБА_5 просив про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав. Пояснив, що, на його думку, під час відбування покарання в колонії він довів своє виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Представник СВК №67 ОСОБА_4 та прокурор Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували, вважаючи його передчасним. Звернули увагу на те, що накладені на ОСОБА_5 дисциплінарні стягнення погашені, однак останнє, яке було злісним, погашено тільки в жовтні 2017 року. Вважали, що засуджений не довів в суді обставини, передбачені ст.81 КК України, оскільки поведінка останнього не є сумлінною.
З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.04.2015 року за ст. ст. 307 ч. 1, 69, 307 ч. 2, 69, 186 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1, 78 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18.01.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Строк відбування покарання відраховується з 27.02.2015 року. Кінець строку відбування покарання - 03.12.2018 року.
З 05.06.2015 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», та станом на день розгляду справи відбув більше 2/3 строку покарання.
З характеристики, затвердженої 13.11.2017 року начальником ДУ «СВК № 67», довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» до будь-яких оплачуваних робіт не залучався у зв`язку із відсутністю бажання працювати, про що ним начальнику установи було подано відповідну заяву (а.о.с. 103). В грудні 2015 року та січні 2016 року працював різноробочим будівельної бригади. Протягом лютого-березня 2016 року до оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до адміністрації установи не звертався. З квітня 2016 року по червень 2016 року працював різноробочим будівельної бригади. Встановлені обсяги робіт виконував. З липня 2016 року і по теперішній час працює в господарській обслузі днювальним адміністративної будівлі. По відношенню до персоналу установи не завжди ввічливий. Роботи із благоустрою установи виконує. За час відбування покарання в установі за порушення вимог режиму відбування покарання (порушення розпорядку дня установи, вилучення заборонених предметів та спиртовмісної речовини) у трьох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, проте останнє лише в жовтні 2017 року. За весь період відбування покарання один раз заохочувався правами начальника відділення у виді подяки. Виховні заходи, які проводяться у відділенні відвідує. За період відбування покарання оволодів спеціальністю «Електрогазозварник» 2-го розряду, закінчивши в 2016 році навчальний центр при Сокирянській ВК (№67). Не виявляє бажання приймати участь в інших програмах диференційованого виховного впливу
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 :
- станом на 27.04.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №6 від 27.04.2016 року);
- станом на 20.01.2017 року стає на шлях виправлення (протокол №1 від 20.01.2017 року);
- станом на 27.07.2017 року злісний порушник режиму утримання (протокол №2 від 27.07.2017 року);
- станом на 01.11.2017 року дотримується вимог режиму утримання (протокол №5 від 01.11.2017 року).
Протоколом №20/2017 року від 17.08.2017 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією відмовлено у клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особи, яка не довела свого виправлення.
Згідно довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» №510 від 09.11.2017 року засуджений після прибуття до колонії 06.06.2015 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини колонії. Висновок: працездатний. В теперішній час стан здоров`я є задовільним.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалазації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого щодо можливості його умовно-дострокового звільнення є необґрунтованими, оскільки згідно досліджених судом доказів, його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить те, що він за час перебування в місцях позбавлення волі тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення розпорядку дня та зберігання заборонених предметів, два останніх порушення, за які на нього накладені 04.07.2016 року та 15.04.2017 року стягнення є злісними, останнє з яких погашене лише в жовтні 2017 року, посереднє його ставлення до праці, оскільки на початку відбування покарання в ДУ «СВК (№67)» взагалі не виявляв бажання працювати, про що подав на адресу адміністрації колонії відповідну заяву.
Доводи засудженого щодо доведення ним за час відбування покарання свого виправлення не є обставиною, на підставі якої суд може зробити однозначний висновок про виправлення засудженого, який був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів. При цьому, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ «СВК (№67)», не є достатнім для застосування до засудженого вимог ст. 81 КК України.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч.1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .