В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2018 р. Справа153/725/17

Провадження1-кп/153/67/17-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області

кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000155 від 28.05.2017 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Пороги Ямпільського району Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, ветеран праці, сімейний стан одружений, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 близько 12 години 00 хвилин 28.05.2017, перебуваючи на території власного домоволодіння по АДРЕСА_1 та знаходячись біля межі із домоволодінням по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин щодо розподілу межі, під час словесної суперечки з останнім, взявши по черзі з землі чотири каменя, діючи умисно із прямим умислом почав кидати їх у ОСОБА_5 та при цьому наніс йому один удар в біля пупкову ділянку живота, один удар по передній поверхні лівого передпліччя, та один удар в поперекову ділянку з права, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні лівого передпліччя, в нижній третині, саден по передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя, у верхній третині, в поперековій ділянці з права, в біля пупковій ділянці живота, на 2 см. вище пупка, які відповідно до висновку експерта №45 від 28.05.2017 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснив, що є розбіжності у показаннях свідків і потерпілого. Зазначив, що за весь час проживання по-сусідству у нього з потерпілим неприємні відносини. Він із потерпілим не спілкувався. 28.05.2017 близько 12 години він був вдома та не пам`ятає, що робив. Пояснив, що до 28.05.2017 він не бачив ОСОБА_5 . Зазначив, що він переніс два інсульти більше десяти років тому, лікувався в м. Вінниця. Його будинку 40 років, конфлікт із ОСОБА_9 виник багато років тому. Пам`ятає, що конфлікт виник за межу. Також обвинувачений пояснив, що в лікарні лікувався більше 10 років тому і з того часу з медичних препаратів нічого не приймає, так як нічого його не турбувало огляд у психіатра йому не рекомендований і він сам не звертався до психіатра.. Також вказав, що 28.05.2017 ніяких медичних препаратів не приймав. Пояснив, що він врівноважена людина і така поведінка, про яку повідомили потерпілий та свідки, йому не характерна. Він є психічно здоровою людиною. Вказав, що обставини, які заявили свідки він не визнає, бо є розбіжності щодо розміру каміння і він не пам`ятає цих обставин.
Фактичними даними отриманими із показань потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що вранці 28.05.2017 до нього прийшли працівники ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та розбирали стіну гаража, а потім сказали, що ОСОБА_7 гонить їх. Зазначив, що він разом із дружиною та донькою підійшли до ОСОБА_7 , на що ОСОБА_7 сказав, що відступити від межі. Пояснив, що відповів ОСОБА_7 , аби він забрав свої сараї, тоді він забере свою стіну. Після чого ОСОБА_7 взяв камінь із купи камінь, кинув йому у живіт, а другий камінь летів у голову. Він закрив лівою рукою голову і удар був у руку, від чого виникла гематома та потекла кров. Вказав, що ОСОБА_7 продовжував жбурляти каміння. Після чого взяв великий камінь, підняв над головою ОСОБА_12 і сказав «уб`ю». Потім кинув камінь і сказав, що «я візьму сокиру і всіх уб`ю». Також пояснив, що тілесні ушкодження були в області живота, гематома на лівій руці, якою він прикривався. Також вказав, що він із ОСОБА_7 не спілкувався більше 30 років з приводу давнього конфлікту. Зазначив, що його болить в боку, але в лікарню не звертався. Після його звернення 28.05.2017 одразу ж після події до сільського голови, було викликано поліцію. В поліції йому дали направлення на СМЕ, де його оглянув експерт. Вказав, що експерт записував тілесні ушкодження, які він показував на животі, плечі і на руці.
Фактичними даними отриманими із показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 встановлено, що ОСОБА_12 є дружиною потерпілого, а ОСОБА_13 донькою. Свідки вказали, що 28.05.2017 до них прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які розбирали стіну гаража. ОСОБА_10 підійшов і сказав, що ОСОБА_7 заважає їм працювати. Після чого ОСОБА_12 підійшла до ОСОБА_7 запитати, що трапилося. ОСОБА_7 відповів, щоб відступити від його межі, виражався нецензурними словами. Після чого підійшов ОСОБА_14 і сказав, що його сараї стоять у них на мурі і щоб ОСОБА_7 забрав свої сараї. ОСОБА_7 перший камінь кинув у живіт ОСОБА_5 , другий по нозі, третій в руку, якою ОСОБА_14 захищав голову. Також свідок ОСОБА_12 вказала, що на руці у ОСОБА_5 була гематома. Наступного дня ОСОБА_5 пішов у лікарню. Першу медичну допомогу ОСОБА_5 надавала його донька ОСОБА_13 , так як вона є медичним працівником. Одразу вони поїхали до голови сільської ради, а потім в поліцію. Вказали, що 30 років тому у них із ОСОБА_7 був конфлікт. І весь час вони не спілкувалися. За стіну гаража конфліктів не було. ОСОБА_10 почав заспокоювати ОСОБА_7 , який кричав, що «всіх уб`є». ОСОБА_13 вказала, що вона лікувала батька протягом тижня. Робила перев`язки на лівій руці, на якій була гематома і здута вена.
Фактичними даними отриманими із показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 встановлено, що 28.05.2017 вони разом стояли біля гаража, де переробляли стіну в ОСОБА_5 . В той час підійшов ОСОБА_7 і сказав їм аби вони нічого не робили. Після чого підійшов ОСОБА_5 та почалася суперечка між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . ОСОБА_7 кинув камінь, кидав кілька разів в бік ОСОБА_5 , потім над головою ОСОБА_12 тримав камінь і казав, що «всіх уб`є». Свідок ОСОБА_10 вказав, що бачив, як один раз камінь попав ОСОБА_5 у руку, яка була піднята. ОСОБА_7 кидав каміння 2-3 рази. Свідки вказали, що стіну тільки розібрали, ще не встигли мурувати. В кінці конфлікту вони сказали ОСОБА_5 «ви тут розберіться, а потім ми будемо робити» взяли інструменти і поїхали.
Фактичні дані, отримані із показань потерпілого та свідків, суд визнає належними та допустимими. Відсутні підстави, передбачені у ст.87 КПК України для визнання їх недопустимими. Показання не містять суперечностей щодо події кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини спосіб та механізм нанесення, локалізація тілесних ушкоджень потерпілого).
Належними та допустимими суд визнає фактичні дані, які містяться:
у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.05.2017, з якого встановлено, що ОСОБА_5 звернувся про те, що 28.05.2017 близько 12 години 00 хвилин він знаходився на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час суперечки із сусідом ОСОБА_7 з приводу меж, останній почав кидати в нього каміння та влучив каменем в руку, спричинив тілесні ушкодження;
у протоколі проведення слідчого експерименту від 14.06.2018 та відтвореному відповідно до ст.359 КПК України відеозаписі цієї слідчої дії, з яких встановлено, що слідчий експеримент проводився за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які дали показання, аналогічні показанням, даних ними в судовому засіданні та фактичним даним, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.05.2017, в ході слідчого експерименту потерпілий детально розповів та показав місце та перебіг події. Вказаний слідчий експеримент проведено з дотриманням вимог ст.240 КПК України, у володінні ОСОБА_5 , за добровільною його згодою, що слідує із відеозапису цієї слідчої дії. Підстави, передбачені у ст.87 КПК України для визнання вказаного доказу недопустимим, відсутні. Вказаний доказ отриманий у ході досудового розслідування, його відкриття разом із іншими матеріалами здійснене стороною обвинувачення відповідно до ст.290 КПК України, про що свідчать реєстри матеріалів досудового розслідування.
у висновку експерта №45 від 28.05.2017, з якого встановлено, що ушкодження у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, саден по передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині в поперековій ділянці зправа, в біля пупковій ділянці живота на 2 см. вище пупка, які виникли від дії тупого/их, твердого/их, предмета/ів з обмеженою контактуючою поверхнею можливо 28.05.2017 і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
у висновку експерта №52 від 15.06.2017, з якого встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, саден по передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині в поперековій ділянці зправа, в біля пупковій ділянці живота на 2 см. вище пупка, які виникли від дії тупого/их, твердого/их, предмета/ів з обмеженою контактуючою поверхнею можливо 28.05.2017 і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 , які вказані в п. 1 вказаного висновку могли виникнути за обставин, на які вказав сам потерпілий ОСОБА_5 в протоколі допиту потерпілого від 28.05.2017 та при обставинах, які зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту від 14.06.2017 за його участю. Відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України для визнання вказаних висновків експерта недопустимими доказами. Висновки експерта №45 від 28.05.2017 та №52 від 15.06.2017 відповідають вимогам, встановленим статтями 101 та 102 КПК України.
Показання обвинуваченого щодо його непричетності до вказаного кримінального правопорушення є його захисною позицією, на яку він має право на підставі ст.63 Конституції України та ст.42 КПК України. Ці показання повністю спростовані дослідженими доказами - визнаними судом належними та допустимими фактичними даними, отриманими із показань потерпілого, свідків, письмових доказів. Відомості, які би викликали сумнів щодо осудності обвинуваченого та обставини, передбачені ч.1 ст.509 КПК України відсутні. Із показань обвинуваченого встановлено і ця обставина не спростована жодним доказом, що розладу психіки або психічної діяльності у обвинуваченого немає, на обліку у лікаря-психіатра він не перебуває, за медичною допомогою не звертався і такий огляд йому не був рекомендований, тобто відсутня обставина, передбачена п.1 ч.1 ст.509 КПК України. На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, що підтверджено довідкою №01-4-812 від 19.06.2017 виданою КУ «Ямпільська центральна районна лікарня». Фактичні дані, отримані із показань потерпілого та свідків не містять відомостей про те, що поведінка обвинуваченого під час вчинення вказаного суспільно-небезпеченого діяння або після нього була неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту, пам`яті тощо), тобто відсутня обставина, передбачена п.2 ч.1 ст.509 КПК України. Фактичні дані, отримані із показань потерпілого та свідків не містять відомостей про будь-які неправомірні дії відносно обвинуваченого з боку потерпілого чи інших осіб, що виключає наявність у нього сильного душевного хвилювання під час заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу», в Україні діє презумпція психічного здоров`я, тобто, кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбаченому цим Законом та іншими законами України.
Показання обвинуваченого про те, що він не пам`ятає, чи наносив тілесні ушкодження потерпілому та відмова давати пояснення щодо цих обставин є його захисною позицією, на яку він має право. З урахуванням відсутності передбачених ст.509 КПК України обставин суд вважає відсутніми підстави для сумніву в осудності обвинуваченого.
Фактичні дані, отримані із показань потерпілого, свідків в сукупності з письмовими доказами поза розумним сумнівом дають достатні підстави вважати беззаперечно доведеним, що обвинувачений близько 12 години 00 хвилин 28.05.2017, перебуваючи на території власного домоволодіння по АДРЕСА_1 та знаходячись біля межі із домоволодінням по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин щодо розподілу межі, під час словесної суперечки з останнім, взявши по черзі з землі чотири каменя, діючи умисно із прямим умислом почав кидати їх у ОСОБА_5 та при цьому наніс йому один удар в біля пупкову ділянку живота, один удар по передній поверхні лівого передпліччя, та один удар в поперекову ділянку з права, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні лівого передпліччя, в нижній третині, саден по передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя, у верхній третині, в поперековій ділянці з права, в біля пупковій ділянці живота, на 2 см. вище пупка, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи досліджений обсяг доказів, які визнані належними та допустимими, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, яким порушено гарантоване ст.27 Конституції України право кожного захищати своє життя і здоров`я, та завдано шкоди здоров`ю потерпілого, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, що підтверджено вимогою ДІЗ ГУНП України, УШПКП «102» ГУНП у Вінницькій області вих.№4040/227 від 20.06.2017, позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджено даними, які містить довідка-характеристика, видана виконкомом Порогівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№378 від 14.06.2017, має стійкі соціальні зв`язки постійне місце проживання та сім`ю, що підтверджено довідкою про склад сім`ї, виданою Порогівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області вих..№379 від 14.06.2017, є ветераном праці, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 23.12.2003, є пенсіонером по віку, що підтверджено посвідченням № НОМЕР_2 , виданим в грудні 2003 року, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджено довідкою №01-4-812 від 19.06.2017 виданою КУ «Ямпільська центральна районна лікарня».
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, передбачених ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за правилами ст.ст.50, 65 КК України суд обирає покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, так і особу обвинуваченого, а тому має підстави застосувати відносного нього міру покарання у виді штрафу грошового стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в особливій частині КК України, з урахуванням положень ч.2 ст.53 КК України. Суд визнає достатнім для досягнення мети покарання призначити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України, а саме: 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.
Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_16 -ОНІЛОВА