Провадження № 11-сс/792/66/18
Справа № 686/3059/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
слідчого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000435, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2018 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року клопотання задоволено частково.

Застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 04 квітня 2018 року включно.

Строк дії ухвали по 04 квітня 2018 року включно.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж, поєднаний з насильством, вчинений повторно), а саме, що він 20.01.2018 року близько 02 год. 50 хв. спільно із ОСОБА_10 перебуваючи неподалік ВПУ № 25, що по вул. Проспекту Миру,61/3 в м. Хмельницькому, помітили ОСОБА_11 , та усвідомлюючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент його заподіяння, спільно нанесли удари по голові та тулубу ОСОБА_11 від чого останній впав на землю. В подальшому, ОСОБА_10 умисно, відкрито, у присутності ОСОБА_11 , який усвідомлював протиправний характер дій останнього, викрав із землі поруч із потерпілим навушники марки «Номі» вартістю 100 грн та мобільний телефон останнього марки «Хіаомі» моделі «Redmi 4А», з серійними номерами ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 3500 грн в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», із абонентським номером НОМЕР_3 , на рахунку якої було 200 грн, та сім-карта мобільного оператора ТОВ «лайфселл», із абонентським номером НОМЕР_4 , на рахунку якої було 30 грн, які випали із рук потерпілого в ході нанесення йому ударів, а в свою чергу ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів умисно, відкрито, у присутності ОСОБА_11 , який усвідомлював протиправний характер дій останнього із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_11 дістав гаманець з якого викрав 80 грн. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 викрадені грошові кошти в ОСОБА_11 витратили на власні потреби, а викраденим мобільним телефоном ОСОБА_10 користувався для власних потреб, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 3910 грн.

Крім цього 03.02.2018 р. близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_10 , проходячи поруч із магазином «Принцип 15», що по вул. Проспекту Миру,76 в м. Хмельницькому спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , помітив ОСОБА_14 , який тримав у руках мобільний телефон, навмисно штовхнув його плечем від чого з рук останнього на землю впав мобільний телефон, після чого ОСОБА_10 діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, відкрито, у присутності ОСОБА_14 , який усвідомлював протиправний характер дій останнього, викрав мобільний телефон марки «MEIZU», моделі «М5 NOTE», з серійними номерами ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 , вартістю 3500 грн, в якому знаходилися сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_7 , та сім-карта мобільного оператора ТОВ «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_8 , які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, на рахунку яких коштів не було. Після чого ОСОБА_10 почав наносити удари в область голови ОСОБА_14 , та в цей час ОСОБА_8 , помітивши протиправні дії ОСОБА_10 , також підбіг до потерпілого та почав наносити удари по обличчю останнього. Під час цього ОСОБА_14 висловив прохання повернути йому мобільний телефон, на що ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою продовження своєї злочинної діяльності завели ОСОБА_14 за приміщення магазину «Принцип 15» де, діючи за попередньою змовою між собою продовжили наносити удари в область голови та тулуба ОСОБА_14 та ОСОБА_8 в цей час діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, відкрито, у присутності ОСОБА_14 , який усвідомлював протиправний характер дій останнього з лівої нижньої зовнішньої кишені куртки потерпілого викрав гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходилися 1000 грн, та надалі ОСОБА_8 помітив на безіменному пальці правої руки ОСОБА_14 золоту обручку та намагався її викрасти, однак через те, що потерпілий стиснув свою руку в кулак, не зміг цього зробити. В цей час ОСОБА_13 помітивши невдалу спробу викрадення обручки ОСОБА_8 підбігла до ОСОБА_14 , з метою доведення злочинного умислу ОСОБА_8 до кінця, вкусила потерпілого за великий палець правої руки в результаті чого потерпілий розтиснув кулак та ОСОБА_13 викрала із безіменного пальця правої руки ОСОБА_14 золоту обручку вагою 1,5 г., 585 пробою, розміром 19, вартістю 3000 грн. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 викрадені грошові кошти в ОСОБА_14 витратили на власні потреби, викраденим мобільним телефоном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд продавши його ОСОБА_15 , а викрадену золоту обручку ОСОБА_13 здала до ломбарду ПТ «Ломбард Приват» ОСОБА_16 і компанія», а вирученими коштами розпорядилася на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , заподіяли ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 7500 грн.

07 лютого 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, речові докази не дослідженні, можливо ще й не відшукані, підозрюваний визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, але обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства до потерпілих. А тому, наявні визначені ст. 177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити ухвалу про обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Ризики на які в ухвалі посилається слідчий суддя як на підставу застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не є підтвердженими, а тому є припущеннями слідчого та слідчого судді.

В порушення ст. 184 КПК України клопотання слідчого не містить виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, з дитинства є інвалідом третьої групи, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, офіційно працював на фірмі «Нова Пошта» у м. Хмельницький та до затримання працював на фірмі «Бакалія» експедитором; визнав вину та активно сприяє слідству, а тому немає підстав вважати, що він буде незаконно впливати на будь-кого з учасників процесу

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, який наполягав на обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, спосіб вчинення злочину, що дає підстави вважати, що дана особа, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню, вчинити інше кримінальне правопорушення, цілком обґрунтовано прийшов до переконання про необхідність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_8 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній, а наявність постійного місця проживання, інвалідність третьої групи підозрюваного, визнання ОСОБА_8 вини у скоєному кримінальному правопорушенні, відсутність судимості, не є визначальними і такими, щоб давали можливість обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність його ізоляції від суспільства.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що в порушення ст. 184 КПК України клопотання слідчого не містить виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У клопотанні старший слідчий СВ ЗВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_9 обґрунтував підозру ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, виклав обставини, на підставі яких дійшов до висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтував неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і вказане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2017 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 квітня 2018 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2