Справа № 605/107/18
У Х В А Л А
"22" березня 2018 р. Слідчий суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016-2017 років посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи в інтересах третіх осіб, включали в ціну товару податок на додану вартість при підписанні договорів на постачання продуктів харчування із суб`єктами підприємницької діяльності, які не являються платниками зазначеного податку, чим спричинили шкоду районному бюджету.
Окрім того, 29.12.2017 року на підставі п. 3.1 «Порядку взаємодії органів державної контрольно-ревізійної служби, органів прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки України», затвердженого спільним наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.10.2006 №346/1025/685/53 головним державним фінансовим інспектором відділу взаємодії з правоохоронними органами ІНФОРМАЦІЯ_3 складено довідку за результатами участі у спільній перевірці щодо дотримання вимог діючого законодавства під час укладання договорів на постачання продуктів харчування із суб`єктами підприємницької діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведеної перевірки порушень не виявлено.
Начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначає, що на даний час виникла необхідність у встановленні чи спростуванні вищевказаних обставин, що є можливим при проведенні ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому просить задовольнити дане клопотання.
У судове засідання начальник Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце його проведення.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання встановив наступне.
Стаття 4 КПК України передбачає, що кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбаченому цим кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому кодексу.
Згідно п. 18 ч.1ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому ст. 247 КПК України.
Відповідно до вимог КПК України, слідчим суддею в межах його компетенції, на етапі досудового розслідування розглядаються клопотання слідчого (прокурора) по застосуванню заходів забезпечення кримінального провадження, повний перелік видів яких визначений ст. 131 КПК України, клопотання про проведення слідчих дій, визначених у главі 20 КПК України.
Стаття 131 КПК України передбачає види заходів забезпечення кримінального провадження, якими є: виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; накладення грошового стягнення; тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; відсторонення від посади; тимчасовий доступ до речей і документів; тимчасове вилучення майна; арешт майна; затримання особи та запобіжні заходи.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Тобто чинним КПК України встановлений вичерпний перелік заходів забезпечення кримінального провадження, дозвіл на проведення яких надається на підставі ухвали слідчого судді.
В той же час, положення КПК України не містять безпосередньої норми, яка б передбачала можливість звернення органу досудового розслідування з таким клопотанням та компетенцію слідчого судді щодо вирішення питання про надання дозволу на проведення позапланової ревізії, а в ст.132 КПК України не передбачено такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Не регламентований чинним КПК України також і порядок розгляду таких клопотань слідчого або прокурора, обсяг доказування при розгляді такого клопотання, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для надання дозволу на проведення позапланової ревізії.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частина 2 даної статті вказує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Діючим КПК України слідчому судді не надано компетенції на вирішення питання про надання дозволів на проведення будь-яких перевірок, ревізій.
При винесенні рішення слідчий суддя враховував, що процесуальний порядок проведення слідчих дій визначений саме КПК України. Проте, вирішення слідчим суддею вказаних клопотань не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом, адже не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження, ані до слідчих дій, ані до негласних слідчих дій. Отже, КПК України не передбачає права слідчого, прокурора на звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення (проведення) позапланової виїзної ревізії, більше того, в КПК відсутня процесуальна процедура розгляду такого виду клопотань.
Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 року (п. 25 Рішення), де зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права. Ті ж самі обґрунтування стосуються і посилань слідчого судді на положення ч.2 ст. 93 КПК України, адже дана норма передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розщукових) дій, та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК і не містить окремого права прокурора, слідчого звертатися до слідчого судді з даними клопотаннями.
Враховуючи те, що ст. 131 КПК України містить вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, де не зазначено стосовно проведення позапланової виїзної ревізії, крім того, клопотання подано у спосіб, який не ґрунтується на вимогах процесуального закону, слідчим у поданому клопотанні не зазначено, що вирішення питання стосовно проведення позапланової виїзної ревізії належить до повноважень слідчого судді, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
З системного аналізу норм чинного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 26, 29, 93, 131, 132 КПК України, слідчий суддя,-
Слідчий суддя Підгаєцького районного суду :підписОСОБА_1