Номер провадження: 11-сс/785/1461/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника власника майна: адвоката ОСОБА_7 ,
в присутності слідчого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу представника ТОВ «Трансвей-Сервіс» - керівника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 року про арешт майна,-

встановив
Оскарженою ухвалою, у рамках кримінального провадження №0000039 від 17.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, задоволено клопотання заступника начальника 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 6, зазначене в резолютивній частині ухвали, а саме на первинну документацію ТОВ «Трансвей-Сервіс».

На вказану ухвалу, 30.08.2017 року керівником ТОВ «Трансвей-Сервіс» - ОСОБА_9 була подана апеляційна, в якій апелянт вказує на свою незгоду з ухвалою слідчого судді з підстав її незаконності, необґрунтованості та невмотивованості, оскільки при прийнятті рішення слідчим суддею була допущена неповнота судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, а також допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, апелянтом зазначено, що при вирішенні питання про арешт майна ТОВ «Трансвей-Сервіс» визначені законом строки як органом досудового розслідування, так і слідчим суддею були грубо порушені.
Також, апелянт посилається на те, що на теперішній час не надано доказів на підтвердження існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, в апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що відсутні законні підстави вважати, що дане товариство здійснювало незаконну діяльність у вказаний період, оскільки податкові повідомлення-рішення є неузгодженими, анакладення арешту на документи ТОВ «Трансвей-Сервіс»позбавляє дане товариство здійснювати свою підприємницьку діяльність.

04.09.2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області представнику ТОВ «Трансвей-Сервіс» - керівнику ОСОБА_9 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 року про арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Трансвей-Сервіс», яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи клопотання; апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя обмежився лише перерахуванням в цій ухвалі встановлених під час досудового розслідування даних, які викладені у клопотанні слідчого та зазначенням положень вимог ст. 170 КПК України, на які послався як на підставу для прийняття рішення про накладення арешту на майно. Також слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, ґрунтується на долучених до клопотання матеріалах.

При цьому, приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя послався лише на те, що вилучену первинну документацію ТОВ «Трансвей Сервіс» визнано речовими доказами, оскільки ця документація містить сліди злочину, однак належним чином не обґрунтував його, не зазначив яким критеріям, визначеними в ч.2 ст.167 КПК України, відповідає вилучене майно, на яке він наклав арешт та не вказав належних підстав задоволення клопотання слідчого.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України - у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Натомість, клопотання слідчого не відповідає вищезазначеним вимогам КПК України.

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ФР ГУ ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 17.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, стосовно службових осіб ТОВ «Трансвей-Сервіс». Матеріали клопотання та додані до нього матеріали свідчать про те, що органом досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Трансвей- Сервіс», порушуючи вимоги податкового законодавства в період часу з квітня 2013 року по березень 2017 року, шляхом відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності безтоварних операцій, умисно ухилилися від сплати податків на суму 3 652 500 гривень, що становить особливо великі розміри. Згідно акту документальної перевірки №376/15-32-14 02/38721894 від 15.12.2016 року встановлено, що службові особи «Трансвей-Сервіс» в період з 26.04.2013 року по 30.06.2016 року, мало фінансово-господарські взаємовідносини з рядом підприємств, які мають ознаки фіктивності, а саме: ПП «Терри-тайм», ТОВ «О.К. Лоджістік», ТОВ «БС Транс сервіс ЛТД», ТОВ «Конектіс», ТОВ «Експо сервіс ЛТД», ТОВ «Форт консалт», ТОВ «Інтер трейдинг», ТОВ «Таліса Груп», ПП «ТПВ», ТОВ «СТН Фрейт Форвард» ,ТОВ «КРК-Сервіс», ТОВ «Гол-авто», ТОВ «Валко груп», ТОВ «Євростандарт», ТОВ «Джі Ві Ес Сервіс», ТОВ «Блек Сі Шіппінг ЛТД», ТОВ «Логістік сервіс плюс», ТОВ «Сталкер», ТОВ «Ітл-Груп», ТОВ «Вог Рітейл», ТОВ «Стейт Оіл», ТОВ «Техойл Рітейл», ТОВ «Донметсплав», Підприємство з іноземними інвестиціями «Аміак Україна».

При цьому, додані до клопотання матеріали містять дані, які вказують на здійснення рядом підприємств, які визначені в акті документальної перевірки №376/15-32-14 02/38721894 від 15.12.2016 року фіктивної господарської діяльності.

Згідно матеріалів, які додані до клопотання слідчого, 13.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року було проведено обшук за адресою: м. Одеса, Балтська дорога, 6, в ході якого було вилучено первинні бухгалтерські документи ТОВ «Трансвей-Сервіс» по фінансово-господарським взаємовідносинам з іншими підприємствами.

03.07.2017 року постановою слідчого, вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме первинна документація фінансово-господарської діяльності ТОВ «Трансвей-Сервіс» та комп`ютерна техніка були визнані речовими доказами. Водночас, слід звернути увагу на те, що протокол обшуку свідчить лише про те, що в ході проведення обшуку з числа комп`ютерної техніки був вилучений лише жорсткий диск.

Разом з тим, у клопотанні слідчого, який просив накласти арешт на значний перелік документів, не конкретизовано та не мотивовано належним чином, яке відношення має той чи інший документ до господарської діяльності ТОВ «Трансвей-Сервіс» з вказаними вище фіктивними підприємствами, фіктивна діяльність яких встановлена актом документальної перевірки №376/15-32-14 02/38721894 від 15.12.2016 року.

Більш того, матеріали клопотання не містять протоколу огляду вилученого майна на підтвердження або спростування тверджень органу досудового розслідування щодо здійснення ТОВ «Трансвей-Сервіс» фінансово-господарської діяльності з підприємствами, які мають ознаки фіктивності, на що посилається орган досудового розслідування, що фактично унеможливлює надання апеляційним судом відповідного висновку щодо того, чи може зазначене майно бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність клопотання вимогам статті 171 КПК України.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заступник начальника другого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 не мав права на звернення з клопотанням про накладення арешту, оскільки на теперішній час відсутні правові підстави для діяльності податкової міліції, у зв`язку з набуттям 01.01.2017 року чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату України», яким виключено Розділ ХVIII-2 «Податкова міліція».

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя районного суду при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.171 КПК України, та не виконав вимог ч.3 ст.172 КПК України, згідно яких слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає прокурору клопотання з встановленням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, зазначеного в резолютивній частині оскаржуваної ухвали, та при постановленні ухвали про задоволення зазначеного клопотання, слідчим суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які потягли за собою передчасне та необґрунтоване рішення слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення, та які у відповідності до вимог ст.409 та 412 КПК України є підставою для його скасування.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга представника ТОВ «Трансвей-Сервіс» - керівника ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової ухвали про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

Керуючись ст.ст. 167-173, 376, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Трансвей-Сервіс» - керівника ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 року, якою у рамках кримінального провадження №0000039 від 17.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, задоволено клопотання заступника начальника 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 6, зазначене в резолютивній частині ухвали, а саме на первинну документацію ТОВ «Трансвей-Сервіс»- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно повернути прокурору - процесуальному керівнику у даному кримінальному провадженні для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали протягом 72 годин з дня отримання копії ухвали.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4