Ухвала іменем україни 30 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області

від 11 травня 2017 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 14 квітня

2017 року.

Ухвалою слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 14 квітня 2017 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на рішення заступника прокурора Луганської області щодо невнесення даних про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 05 січня 2017 року.
Не погодившись із цим судовим рішенням, ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 11 травня 2017 року було повернуто особі, яка її подала.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду через істотні порушення процесуального закону, стверджуючи про те, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка не підтримала скаргу та просила залишити її без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При цьому, згідно з ч. 5 ст. 395 того ж Кодексу апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Положеннями ст. 307 КПК України встановлено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 376 цього ж Кодексу передбачено, що якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження.

Згідно з оскаржуваною ухвалою, приймаючи рішення про необхідність повернення ОСОБА_6 його апеляційної скарги, суд послався на те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді було проголошено 14 квітня

2017 року, а ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу 22 квітня 2017 року, тобто пропустив встановлений процесуальним законом 5-денний строк на її оскарження.

Наведені апеляційним судом факти про дати вказаних процесуальних рішень підтверджуються матеріалами провадження.

З огляду на наведені положення процесуального закону, які регулюють строки та порядок оскарження судових рішень, у тому числі й ухвал слідчого судді, а також того, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу через 7 днів після оголошення оскарженої ним в апеляційному порядку ухвали, висновки апеляційного суду про пропуск ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження є правильними.

Що стосується вказівок ОСОБА_6 , що він фактично був позбавлений можливості оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді від 14 квітня 2017 року, оскільки цього для було оголошено лише її резолютивну частину, а повний текст лише 19 квітня цього ж року, тобто останнього дня строку на апеляційне оскарження, то вони є слушними, однак не впливають на законність оскаржуваного рішення, оскільки процесуальним законом не встановлено жодних виключень щодо порядку апеляційного оскарження судових рішень, якщо спочатку було оголошено їх резолютивну частину, а пізніше повний текст.

Разом з тим, наведені обставини є безумовною підставою для поновлення строку на оскарження судового рішення, оскільки вони були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, тобто є поважними.
При цьому, виходячи з положень ст. 399 КПК України суд може поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення у випадку, якщо це питання порушує особа, яка подала апеляційну скаргу, а не за власною ініціативою.

Таким чином, з огляду на наведені положення процесуального закону, з урахуванням фактів, що підтверджуються матеріалами провадження, а також того, що ОСОБА_6 не клопотав про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, незважаючи на фактичний його пропуск, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження, тобто ОСОБА_6 має можливість реалізувати своє право на оскарження ухвали слідчого судді шляхом подання апеляційної скарги з відповідним клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 404, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 11 травня 2017 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 14 квітня 2017 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 _________________ ОСОБА_2 __________________ ОСОБА_3