Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1213/17
УХВАЛА
Іменем України
12.12.2017 м. Долинська

Долиньський районний суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши провадження за клопотанням Міністерства юстиції України в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, гр. України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про приведення у відповідність із законодавством України покарання, призначеного вироком Таганського районного суду м. Москви від 01.12.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 26.05.2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення у відповідність із законодавством України покарання, призначеного вироком Таганського районного суду м. Москви від 01.12.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 26.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Російської Федерації виготовлення, зберігання, перевезення або збут підробних грошей або цінних паперів і призначено покарання у вигляді 5 років 9 місяців позбавлення волі без штрафу, без обмеження волі, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, що також є карним діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 22 вересня 2014 року.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №5 УФСВП Росії по Брянській області», кінець строку відбуття покарання 21.06.2020 року.
Згідно з вироком Таганського районного суду м. Москви від 01.12.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 26.05.2016 року, засуджений звернувся з заявою про передачу на відбуття покарання до України, мотивуючи тим, що він є громадянином України.
На підставі Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та відповідно ст. 606 КПК України прийнято рішення про прийняття в Україну ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання.
Згідно копії паспорту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нікополь, Дніпропетровської області - є громадянином України.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні - АДРЕСА_1 .
Передача засуджених для відбування покарання з однієї держави до іншої регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року (в подальшому Конвенцією), підписаною в числі інших держав Україною.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 цієї Конвенції компетентні власні держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином змінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченого законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Як регламентовано положенням ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Кримінального кодексу України, громадяни України, які вчинили злочин за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим кодексом. При цьому суд України не вправі ревізувати висновки суду іншої держави щодо встановлених ним фактичних обставин справи.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України, в разі прийняття рішення про прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави для подальшого відбуття покарання на території України, Міністерство юстиції України вправі звернутись до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 610 КПК України, дане клопотання Міністерства юстиції України відповідно до ч. 3 цього кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Санкція ч. 2 ст. 186 КК РФ передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років зі штрафом в розмірі до одного міліонну рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого з обмеженням волі на строк до одного року чи без такого.
Санкція ч. 3 ст. 199 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 4 ст. 610 КПК України якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення суд дотримується строку, визначеного призначений вироком суду іноземної держави.
За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне привести у відповідність із законодавством України вирок Таганського районного суду м. Москви від 01.12.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 26.05.2016 року, а саме відповідно до санкції ч.3 ст. 199 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, ст.ст. 602, 603, 610 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Привести у відповідність із законодавством України вирок Таганського районного суду м. Москви від 01.12.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 26.05.2016 року, яким ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Російської Федерації .
ОСОБА_4 визнати винним та засудженим і призначити покарання за ч. 3 ст. 199 КК України на 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Таганського районного суду м. Москви від 01.12.2015 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 26.05.2016 року, при приведенні його у відповідність з законодавством України, рахувати з 22 вересня 2014 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя ОСОБА_1