АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/4/18 Справа № 705/1312/17 Категорія: ст. 176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2017 року, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відмовлено та застосовано

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вірмену, гр. України, уродженцю м.Ленінакан, республіки Вірменія,

одруженому, маючому на утриманні 3-х малолітніх дітей,

непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.206 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які покладаються на підозрюваного строком на 60 днів, а саме з 12 грудня 2017 року до 09 лютого 2018 року та роз`яснено наслідки невиконання покладених судом обов`язків, -

в с т а н о в и л а :
Старший слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що було погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

В клопотанні слідчого зазначено, що 16.03.2017 р. до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області звернувся ОСОБА_12 з заявою про те, що 16.03.2017 р. близько 12 год. 15 хв. троє невідомих осіб поблизу будинку №2 по вул.Незалежності, м.Умань, нанесли тілесні ушкодження після чого з автомобіля «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 та з автомобіля «Пежо партнер» д.н.з. НОМЕР_2 відкрито викрали 4 рукохватки для виварення кави загальною вартістю 1112 грн., чим спричинили ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

16.03.2017 р. відомості по даному факту було внесено до ЄРДР за №0000395, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

01.09.2017 р. до чергової частини Уманського ВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт старшого слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про те, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000395 від 16.03.2017 було встановлено, що 16.03.2017 близько 12 год. 10 хв. троє осіб, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою групою осіб, здійснили протидію законній господарській діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 на території м. Умань, Черкаської області, тобто висунули протиправну вимогу припинити займатися господарською діяльністю, поєднану з погрозою насильства над потерпілим, погрозою пошкодження та знищення його майна за відсутності ознак вимагання, поєднану з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_12

01.09.2017 р. відомості по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001454, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України.

04.09.2017 р. прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 кримінальне провадження за № 0000395 було об`єднане з кримінальним провадженням № 0001454 та присвоєно єдиний № 0000395.

09.09.2017 р. слідчим суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

12.10.2017 р. досудове розслідування по кримінальному провадженні було зупинене в зв`язку з захворюванням підозрюваного на тяжку хворобу. 30.11.2017 досудове розслідування по кримінальному провадженні було відновлено в зв`язку з відсутністю підстав для його зупинення, а саме видужанням підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2017 року у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відмовлено. Застосовано, щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків строком на 60 днів, а саме з 12 грудня 2017 року до 09 лютого 2018 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України - прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду, не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований, проживає чи перебуває, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи, утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду від.12.12.2017 р., через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та невмотивованою, оскільки встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.206 КК України. Вважає, що суд не вмотивував свого висновку про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не оцінив обставин про які зазначив у своєму клопотанні слідчий. Також під час розгляду даного кримінального провадження прокурором було доведено наявність ризиків передбачених п.п.2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки вказані кримінальні порушення були вчинені ОСОБА_8 серед білого дня, в людному місці, в центрі м.Умані, із застосуванням насильства відносно потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, та наполягав на її задоволенні з наведених підстав, підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення слідчого судді в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Частина 3 статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що тримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не має бути загальним правилом.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Крім того ч. 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею були дотримані.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя місцевого суду на підставі наданих матеріалів належним чином оцінила в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він підозрюється, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні трьох малолітніх дітей, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання. Тобто наявні соціально-стримуючі фактори, які дають підстави суду для відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя зазначила, що слідчим не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, як в судове засідання суду першої інстанції, так і в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_8 самостійно та вчасно з`явився і підтвердив своє бажання сприяти слідству та гарантував свою належну процесуальну поведінку.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про будь-які попередні спроби вчинення ОСОБА_8 дій на підтвердження заявлених слідчим та прокурором ризиків, тому колегія суддів доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні слідчого, є передчасними та безпідставними.

Колегія суддів, вважає, що сам лише ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 за відсутності інших обставин, з якими пов`язується можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не може бути підставою для застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу, відтак доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів апеляційного суду робить висновок про те, що оскаржувана ухвала є законною та обгрунтованою й підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2017 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосованй запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком на 60 днів, а саме з 12 грудня 2017 року до 09 лютого 2018 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :