Справа № 405/1031/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

неповнолітніх: ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

законних представників неповнолітніх: ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

представника Кропивницького ВП

ГУНП України в області: ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні за №0014262 від 15.11.2016 року, відносно:

неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, українки, гр. України, учениці ПТУ №14, м.Кропивницького, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 16.12.2016 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України;

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, маючого неповну загальну середню освіту, учня ВПУ №9 м.Кропивницький, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України;

неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, маючого неповну загальну середню освіту, учня медичного коледжа м.Кропивницький, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України;

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 направлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, відносно неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Суспільно-небезпечне діяння вчинено за таких обставин.

23.10.2016 року близько 15:00 год. неповнолітня ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебували на території «Ковалівського» парку за адресою: м.Кропивницький, вул. Дворцова, де в цей час також перебував неповнолітній ОСОБА_14 . Під час спілкування з ОСОБА_14 у неповнолітньої ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_9 на грунті раніше виниклих неприязних відносин, виник намір, спрямований на нанесення побоїв потерпілому ОСОБА_14 . Після чого, неповнолітня ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на нанесення побоїв потерпілому ОСОБА_14 , діючи умисно та цілеспрямовано, нанесла останньому декілька ударів кулаками обох рук в обличчя. Потім, змусивши ОСОБА_14 стати на коліна нанесла близько 5 ударів правою ногою по тулубу. В цей час неповнолітній ОСОБА_8 реалізуючи свій умисел, направлений на нанесення побоїв потерпілому ОСОБА_14 наніс останньому два удари кулаком в область тулуба, а неповнолітній ОСОБА_9 , наніс один удар рукою по тулубу ОСОБА_14 , та один удар долонею по потилиці останнього.

Діяння неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_7 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнала повністю, не заперечила проти фактичних обставин справи, щиро покаялась у вчиненому. Пояснила, що приблизно 20 жовтня 2016 року біля 15:00 год. вона разом з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 перебувала в Ковалівському парку. До їхньої компанії підійшов потерпілий ОСОБА_17 . Хтось з компанії сказав, що ОСОБА_17 розпускає про неї погані чутки. Вона хотіла з приводу цього у нього все з`ясувати, і коли він зізнався, це її розлютило та вона не втрималась, і нанесла потерпілому удари руками, куди точно не пам`ятає. Потім всією компанією це було 10 чоловік, сказали потерпілому стати на коліна і вибачитись. Уточнила, що до цього потерпілому наносили удари ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , після цього змусили стати потерпілого на коліна. Коли потерпілий стояв на колінах вона наносила останньому удари рукою і ногою, куди саме не пам`ятає. Хто ще наносив йому удари не пам`ятає. Потім потерпілого підняли, дали води і всі розійшлись. Додала, що потерпілого раніше знала, але не дружили. Зазначила, що коли наносили побої потерпілому то хтось із компанії знімав все на телефон. Підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, просила клопотання задовольнити. Зазначила, що у потерпілого попросила вибачення.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, не заперечив проти фактичних обставин справи, пояснення неповнолітньої ОСОБА_7 підтримав. Пояснив, що потерпілого раніше не знав, в той день побачив його вперше. Це було приблизно в 20-х числах жовтня 2016 року. Він, ОСОБА_15 та ОСОБА_18 домовились про зустріч у парку ОСОБА_19 , відпочивали на недобудові, потерпілий підійшов до їхньої компанії, ОСОБА_18 пішла з ним спілкуватись, вони відійшли приблизно за 10-15 м. Він відвернувся від них, то що між ними відбувалось не бачив. Потім його хтось позвав, він повернувся і побачив, як потерпілий відштовхнув ОСОБА_18 . Він з ОСОБА_15 підійшов до нього, притиснув його до стіни і наніс йому два удари в плече. Потім підійшла ОСОБА_18 і залишилась з потерпілим, вони відійшли, що було далі не пам`ятає. Бачив, як потерпілого завели в інше приміщення, для чого не пам`ятає. Просив задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері. Зазначив, що у потерпілого попросив вибачення.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_9 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин справи, викладених у клопотанні, щиро покаявся у вчиненому, підтримав покази ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначив, що вони все сказали вірно. Пояснив, що потерпілого раніше не знав, побачив вперше в жовтні 2016 року в Ковалівському парку. Пам`ятає, що підбіг до потерпілого та разом з ОСОБА_16 відштовхнув його до стіни. До цього він стояв зі знайомою ОСОБА_20 коли вона сказала щоб він повернувся, то побачив як ОСОБА_17 відштовхнув ОСОБА_18 , після цього він із ОСОБА_16 підбіг до нього і відштовхнув до стіни. Після того, як ОСОБА_17 завели в інше приміщення він побачив, що останній стояв на колінах і ОСОБА_21 наносив йому удари. Після конфлікту він просив у потерпілого вибачення. Підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, просив його задовольнити.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що донька її слухає, допомагає вдома. Про те, що сталось обговорювали в сім`ї, вважає, що донька для себе зробила висновки. В училищі знають, про те, що сталось, але нічого поганого про неї не говорили. Додала, що намагається контролювати доньку. У зв`язку з цим просила передати неповнолітню ОСОБА_7 під її нагляд.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що те, що сталось із сином для неї стало непорозумінням. Син веде себе спокійно, агресією не виділяється, врівноважений, допомагає вдома. Син піддається впливу і контролю. Не заперечила проти того щоб дитину передали під її нагляд.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що син є спокійним, допомагає вдома, навчається добре, ніяких претензій не надходило. Вона має вплив на сина, він її слухає, підкоряється її вказівкам і проханням. Не заперечила проти передачі сина під нагляд. Додала, що з приводу того, що сталось син пояснив, що заступився за дівчину.

Представник Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області повідомив, що неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебувають на обліку як особи, які скоїли злочин. У зв`язку з цим один раз на тиждень з ними проводяться профілактичні бесіди.

Потерпілий та законний представник потерпілого подали до суду заяву про розгляд справи зо їх відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України з урахуванням думки сторін, суд обмежився допитом неповнолітніх. які вчинили суспільно-небезпечне діяння, допитом законних представників неповнолітніх, поясненнями представника відділу поліції та дослідженням характеризуючих матеріалі на неповнолітніх.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, адвокатів, думку інших учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку що клопотання підлягає задоволенню, за таких підстав.

У відповідності до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.48), ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.74), ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.95).

В судовому засіданні встановлено, що суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинене 23.10.2016 року. Тобто неповнолітні вчинили суспільно-небезпечне діяння у віці до 16 років.

Відповідно до ч.1 ст.22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось шістнадцять років.

Частиною 2 статтею 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про застосування до неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітніх, їх вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання. Так, неповнолітня ОСОБА_7 за місцем навчання та проживання характеризується посередньо, раніше судима, навчається в Кіровоградському ПТУ №14, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська психіатрична лікарня» не перебуває, проживає з матір`ю, щиро покаялась у вчиненому. Неповнолітній ОСОБА_8 , раніше не судимий, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, проживає з матір`ю, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська психіатрична лікарня» не перебуває, щиро покаявся у вчиненому. Неповнолітній ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, проживає з матір`ю, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська психіатрична лікарня» не перебуває, щиро покаявся у вчиненому.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можливо звільнити від кримінальної відповідальності і застосувати до них примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батькам строком на два роки.

Керуючись ст.ст.22, 105 КК України, ст. ст. 484, 485, 498, 500, 501 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру, відносно неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - задовольнити.

Неповнолітню ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності і застосувати до неї примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 строком на два роки.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно н/л ОСОБА_7 судом не обирався.

Неповнолітнього ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_11 строком на два роки.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно н/л ОСОБА_8 судом не обирався.

Неповнолітнього ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності і застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_12 строком на два роки.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно н/л ОСОБА_9 судом не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1