Справа № 467/747/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка Миколаївської області заяву потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням, подану в рамках кримінального провадження № 0000257 від 19 червня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Лазовськ, Лазовського району, Молдова,
громадянина України, не працюючого, не одруженого,
зареєстрований за адресою :
АДРЕСА_1 ,
фактично проживає за адресою :
АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК
України не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор висунув ОСОБА_4 обвинувачення у тому, що 19 червня 2017 року близько 01 год. 20 хв. він, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_3 , таємно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку мобільного телефону BRAVIS F 180 ring IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , вартістю 400, 00 грн. із сім-картою оператору телекомунікаційних послуг мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25,00 грн., яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 425,00 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні 25 вересня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що 19 червня 2017 року близько 02.00 години він зайшов на подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 , так як хотів поговорити з потерпілою. Двері до будинку були відчинені, однак потерпіла та її матір в цей час спали. Він взяв телефон, який знаходився на столі в кімнаті, де спала потерпіла, після чого вийшов на вулицю. В цей час почув як потерпіла кричала, щоб він повернув телефон, однак він пішов з ним додому. Вранці міліція вилучила в нього викрадений у потерпілої мобільний телефон.

Допитана в судовому засіданні 25 вересня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання про те, що влітку цього року, вночі, коли вона разом із своєю матір`ю спали, до їх будинку хтось зайшов. Двері до будинку були відчинені, оскільки було жарко, однак ворота були зачинені металевою мотузкою. Вона запитала хто це та різко включила світло, однак обвинувачений вийшов на вулицю. Але вона його наздогнала та сказала, що зараз викличе поліцію, але обвинувачений пішов. Коли повернулась до будинку, то телефону на столі вже не було. Раніше обвинуваченого вона знала.

В судовому засіданні обвинувачений та потерпіла подали суду заяви, в яких просили закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила суду, що обвинувачений відшкодував їй заподіяну шкоду, оскільки купив їй новий телефон.

Обвинувачений в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого та потерпілого, просила його задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості не є перешкодою для закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачена з потерпілим примирились і такі випадки мають місце в судовій практиці.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи заявлених обвинуваченим та потерпілою клопотань, суд приходить до такого.

За правилами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Із положень ч. 3 ст. 288 КПК України вбачається, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим передбачено ст. 46 КК України, відповідно до якої особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 у даному, конкретному випадку, на підставі ст. 46 КК України можливе за наявності таких умов :

1)обвинувачений має вперше вчинити злочин;

2)вчинений обвинуваченим злочин має відноситись до категорії злочинів невеликої тяжкості або ж до злочинів середньої тяжкості, вчинених з необережності;

3)судом має бути встановлено відшкодування винним потерпілому збитків або усунення заподіяної шкоди.

Суд вважає неналежно доведеною наявність першої умови звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи останній в силу ст. 89 КК України є не судимим.

При цьому вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт.

За правилами п.5 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Однак будь- яких даних, які б підтверджували відбуття обвинуваченим покарання у виді 100 годин громадських робіт матеріали кримінального провадження не містять.

Що стосується другої умови звільнення від кримінальної відповідальності, то суд встановив таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За таких обставин суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки ця правова норма не передбачає звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів середньої тяжкості, а як наслідок - відсутні підстави і для закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого і потерпілої не підлягають задоволенню, а провадження належить розглядати в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000257 від 19 червня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1