Справа №: 343/1552/17
Провадження №: 1-кп/0343/142/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000026 від 08.09.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Грабів Рожнятівського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, що має середню спеціальну освіту, є приватним підприємцем, одруженої, на утриманні якої знаходиться одна неповнолітня дитина, несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила шахрайство, тобто заволоділа чужим майном шляхом обману.

Злочин вчинено за наступних обставин.

06 січня 2017 року ОСОБА_5 , відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» за № 1768-ІІІ від 01.06.2000 року з наступними змінами і доповненнями та Порядку визначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 року з наступними змінами та доповненнями, звернулась до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, що знаходиться в м.Долина по вул. Грушевського, 18 Івано-Франківської області, з письмовою заявою про призначення їй державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`яї. Під час подачі вказаної заяви ОСОБА_5 зобов`язалась повідомити органи праці та соціального захисту населення про всі обставини, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги та була попереджена працівниками соціального захисту населення про відмову у призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. При цьому, під час заповнення декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів допомоги, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушення п. 10 вказаного Порядку, достеменно знаючи, що у власності її сім`ї, є чотири транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN Т4», 2001 року випуску, який зареєстрований за нею, та зареєстровані за її чоловіком ОСОБА_6 автомобіль марки «RENAULT Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, мотоцикл марки «JAVA 350», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1984 року випуску, та саморобний транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2002 року випуску, вказала завідомо неправдиві відомості про те, що у власності та володінні її сім`ї є тільки один транспортний засіб автомобіль «VOLKSWAGEN Т4», 2001 року випуску, зареєстрований за нею. В подальшому, на підставі поданих ОСОБА_7 завідомо неправдивих відомостей про доходи та майновий стан її сім`ї, працівники Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації, будучи переконаними у правдивості зазначених ОСОБА_7 даних, призначили та в період часу з 06.01.2017 року по 31.03.2017 року виплачували їй державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї, яка в загальній сумі склала 7621,31 грн., спричинивши збитки державним інтересам на вищевказану суму.
11 вересня 2017 року між прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 в присутності її захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме: в заволодінні чужим майном шляхом обману, активно сприяла розкриттю вчиненого злочину, добровільно відшкодувала завдані збитки і сторони узгодили призначення їй покарання в межах, встановлених санкцією ст. 190 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник ОСОБА_4 та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 468 даного Кодексу, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, в даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні, а тому сторонами дотримано вимоги ч.4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено судом порушень вимог ч.5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Також сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України, оскільки в угоді зазначено її сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваною винуватості у вчиненні злочину, узгоджене покарання та згоду підозрюваної на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваною є добровільним, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Невідповідності інтересам суспільства умов угоди чи порушення прав, свобод або інтересів сторін та інших осіб у судовому засіданні не встановлено.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним, у суду немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, характеристиці особи обвинуваченої, а також враховано обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди і відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Таким чином судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження в підготовчому судовому засіданні, у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваною та призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої між сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314,373-374,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 вересня 2017 року, укладену між прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесять) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: