Номер провадження: 11-сс/785/424/18
Номер справи місцевого суду: 522/665/18, 1-кс/522/3760/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000132 від 31 серпня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ГУНП в АРК та м. Севастополі з дислокацією в м. Києві ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000132 від 31 серпня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 діб та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Також, прокурор наголошує, що існують ризики, передбачені п.1-4 ст.177 КПК України а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може негативно впливати на свідків, які перебувають у його безпосередньому підпорядкуванні та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, як зазначає прокурор, ОСОБА_9 неодноразово не з`являвся на виклики слідчого для проведення допиту та виконання слідчих дій, від отримання письмових повідомлень про виклик відмовлявся, на телефонні дзвінки не відповідав, що свідчить про умисне ухилення підозрюваним від виконання вимог кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтованого підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду та вручення грошових коштів, копіями грошових коштів, повідомлення про підозру ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 та іншими доказами.

Оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не наведено.

В своєму клопотанні про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчий послався на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне провадження, вливати на свідків, а також спотворити докази з метою приховування своєї злочинної діяльності.

Разом з тим, слідчий у своєму клопотанні, а також прокурор в судовому засіданні достатньо не обґрунтували на підставі яких доказів вони дійшли висновку про існування вказаних ризиків.

Дійсно, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який йому може загрожувати реальне покарання на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Разом з цим, з моменту застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання останній належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, не намагався переховуватись від органу досудового розслідування, а також прокурор не змогла надати будь-яких доказів, що ОСОБА_9 намагався впливати на свідків, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійну реєстрацію та проживає в м.Києві, самостійно за першою вимогою з`явився до апеляційного суду в судове засідання по розгляду апеляційної скарги прокурора.

Прокурор в судовому засіданні не змогла навести доказів про те, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечує належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 .

З таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, до підозрюваного ОСОБА_9 може бути застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ГУНП в АРК та м. Севастополі з дислокацією в м.Києві ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0000132 від 31 серпня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 днів, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4