Справа № 158/127/17
Провадження № 1-кп/0158/27/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника потерпілого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці кримінальну справу про обвинувачення:
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
31.12.2016 року близько 22 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту з односельчанином ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині,утримуючи в правій руці сокиру, умисно наніс нею два удари по голові ОСОБА_5 , спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №612 від 23.06.2017 року тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку з локальним переломом потиличної кістки по пара сагітальній лінії справа, з дефектом зовнішньої пластини та з поширенням на внутрішню пластину потиличної кістки, перелом на всю товщину кістки, рани на потиличній ділянці голови справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого звинувачення обвинувачений ОСОБА_7 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо не карати, щодо обставин його вчинення, зазначив, що вони відповідають обвинувальному акту.
Разом з тим, щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_5 до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням обвинувачений позовні вимоги в частині матеріальної шкоди визнав повністю, а щодо моральної шкоди поклався на розсуд суду.
Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у заподіянні потерпілому ОСОБА_5 умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, його винність у вчиненні зазначеного протиправного діяння підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпілий, ОСОБА_5 суду показав, що 31.12.2016 року він разом з ОСОБА_8 приблизно о 20 год. зайшли в гості до ОСОБА_7 з метою провести старий рік та вжити спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв вирішили зателефонувати до ОСОБА_9 та запросити його. ОСОБА_9 приніс з собою пляшку горілки, яку вони разом розпивали та під час того грали в карти. Через деякий проміжок часу, ОСОБА_9 вийшов з будинку та пішов додому, а ОСОБА_10 приліг на ліжко. Потерпілий також зазначає, що він сів на ліжко подивитися телевізор, наступний проміжок в часі він не пам`ятає, зазначає лише, що встав з дивана вже весь в крові та побачив ОСОБА_7 з сокирою в руках, яку в подальшому він вирвав з його рук та викинув на дрова, які знаходились в будинку. Після чого зателефонував до його зятя ОСОБА_11 , та сказав щоб він визвав йому швидку, а ОСОБА_7 поліцію. ОСОБА_12 повідомив, що приїхати не зможе, оскільки у нього на разі немає транспортного засобу. Через декілька хвилин до будинку зайшов ОСОБА_9 , який викликав швидку та поліцію.
Щодо міри покарання просив суд суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_7 , а цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням просив задовольнити повністю.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав суду, що 31.12.2016 року приблизно о 20 год. до нього зателефонував ОСОБА_5 та сказав йому взяти пляшку горілки та прийти до ОСОБА_7 додому, щоб провести старий рік. Прийшовши у будинок, де вже були ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вони разом розпивали спиртні напої та через деякий час пішов додому. На вулиці він зустрів сусіда на ім`я ОСОБА_13 . Приблизно через 5 хв. з будинку ОСОБА_7 вийшов ОСОБА_10 , який повідомив йому, що також йде додому. В період розмови із сусідом до нього зателефонував зять ОСОБА_7 ОСОБА_12 , який запитав в нього де він є і, що там у діда в будинку сталося. Повернувшись в будинок ОСОБА_7 він побачив, як на дивані сидів весь у крові ОСОБА_5 , а ОСОБА_7 сидів біля нього. Разом з тим, свідок зазначив, що очевидцем самих подій він не був, тому і не бачив, як ОСОБА_7 і за що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Лише зі слів йому стало відомо, що тілесні ушкодження були нанесенні сокирою, яку в подальшому ОСОБА_7 поклав у мішок та сказав, що по відбитках пальців поліція розбереться. Після чого викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції.
Окрім того, з протоколу місця події від 01.01.2017 року та фототаблиці доданої до нього вбачається, що подія відбулася у житловому будинку в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 . У зазначеному домоволодінні під грубкою на кухні знаходилась сокира, яка була загорнута в мішок. Також на дивані, в кухні на підлозі, наявні краплі та згустки червоного кольору схожого на кров.
Постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 01.01.2017 року сокиру, яка поміщена в мішок, светр в`язаний, штани чоловічі, які поміщенні в поліетиленовий пакет рожевого кольору, частина тканини із подушки, змиви речовини бурого кольору з ковра, змиви речовини бурого кольору із підлоги, частина тканин із накидки дивані визнано речовими доказами, та на підставі квитанції №1 передані в камеру схову речових доказів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області за адресою: м. Ківерці, вул. Залізнична, 52.
Разом з тим, висновок експерта №23 від 05.01.2017 року не береться до уваги судом, як доказ, оскільки він спростовується висновком додаткової судово-медичної експертизи №612 від 27.04.2017 року, згідно якої у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з локальним переломом потиличної кістки по пара сагітальній лінії справа, з дефектом зовнішньої пластини розмірами 26х16 мм. та з поширенням на внутрішню пластинку потиличної кістки /перелом на всю товщину кістки/, рани на потиличній ділянці голови справи. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії гостро-рублячого предмету, не виключається можливість, що таким предметом могла бути сокира, цілком можливо в час вказаний в постанові та в медичній документації, за ступенем тяжкості локальний перелом потиличної кістки з дефектом зовнішньої пластини та поширенням на внутрішню пластину, тобто на всю товщину кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя,решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування знадобився час більше шести, але менше 21 доби.
Ці дані узгоджуються із встановленими судом фактичними обставинами справи.
Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, а також, аналізуючи всі наведені докази, які в своїй сукупності повно відтворюють картину події, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання суд вбачає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше.
Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 (з послідуючими змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Відповідно до п. 8 цієї ж Постанови, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його похилий вік, його поведінку за місцем проживання та відсутність скарг від сусідів та мешканців навколишніх житлових будинків, також те, що останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе призначити за кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 , а саме в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке було небезпечне для життя в момент заподіяння покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав позов цивільного позивача ОСОБА_14 в частині стягнення матеріальної шкоди, дана заподіяна шкода сторонами не оспорюється, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 4478,79 грн., яка повністю підтверджена матеріалами справи (чеками, квитанціями).
У відповідності з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає, виходячи з характеру та об`єму заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань.
Визначаючи розмір моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_5 посилається на те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого він зазнав великих моральних та душевних страждань, і ці страждання позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість тимчасового продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими.
Оскільки даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, враховуючи вимоги розумності і справедливості суд приходить до висновку про відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 грн.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 323, 324 КПК України,
з а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши покарання з урахуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.
Речові докази по справі:
- сокиру, светр в`язаний, штани чоловічі знищити;
- частину тканини із подушки, змиви речовини бурого кольору з ковра, змиви речовини бурого кольору із підлоги, частину тканин із накидки дивана залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Ківерцівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1