11-кп/775/345/2017(м)
263/2832/16-к

Єдиний унікальний номер 263/2832/16-к
Номер провадження 11кп/775/345/2017м
Головуючий в1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м. Маріуполі кримінальне провадження №0004267 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 травня 2017 року яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ніжні Сірогози Херсонської області, громадянина України, не працюючого, судимого: 1) 13 листопада 1998 року Ковпаковським районним судом м. Суми за ч.2 ст.196-1, ч.3 ст.140, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна, 09 квітня 2002 року звільнений на строк 1 рік З місяці 29 днів; 2) 23 березня 2005 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч.2 ст.125, ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням (іспитовим строком один рік); 3) 09 листопада 2005 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років, звільнений 09 червня 2015 року у зв`язку з відбуттям покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Вирішено питання про речові докази.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2111,04 грн.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 03 листопада 2015 року, у денний час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків з нею, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень останній, діючи умисно, став наносити численні удари руками в область тулуба, правого плеча, голови і обличчя потерпілій ОСОБА_10 .. Остання, щоб уникнути продовження побиття зі сторони ОСОБА_8 забігла до ванної кімнати. ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, взяв в руки сокиру, використовуючи її, вибив двері, після чого витягнув ОСОБА_10 із ванної кімнати до залу будинку АДРЕСА_3 , де умисно наніс їй один удар сокирою в тім`яну область голови. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася крововиливами під тверду мозкову оболонку у кількості 130 мл. та м`які мозкові оболонки головного мозку ліворуч, крововиливами у м`які покрови голови ліворуч, забійною раною в тім`яній області голови ліворуч, параорбітальними синцями з обох сторін, та по ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень; синців на передній черевній стінці ліворуч, садна правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

07 листопада 2015 року внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_10 за місцем свого мешкання померла. Причиною смерті ОСОБА_10 є набряк головного мозку, з вклиненням його стовбурового відділу у великий потиличний отвір, зумовлений закритою черепно-мозковою травмою - крововиливи під тверду та м`які мозкові оболонки головного мозку ліворуч, у м`які покрови голови, забійною раною голови, параорбітальними синцями з обох сторін.

В апеляційних скаргах, які фактично однакові за змістом та вимогами, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 просять вирок суду скасувати. Вважають вирок незаконним, оскільки висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд однобічно дослідив докази та надав їм невірну оцінку, тому що вони носять лише характер припущень. Також, захисник звертає увагу, що судом було істотно порушено кримінальний процесуальний закон, так як взагалі не було встановлено часу заподіяння потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а у висновках судово-медичних експертиз, на які послався суд у вироку, ці питання не досліджувались, а лише причина та час настання її смерті.

В своїх запереченнях прокурор, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, просить апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок без змін. Вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, а доводи скарг безпідставними, так як судом було досліджено усі докази та надана їм правильна оцінка, в тому числі щодо часу заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляційних скарг, які просили скасувати вирок та виправдувати ОСОБА_8 або призначити новий судовий розгляд провадження в суді першої інстанції, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставинах, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом всебічно й повно досліджені та правильно оцінені.

Цей висновок підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка є матір`ю загиблої, про те, що її донька ОСОБА_10 неодноразово скаржилася на те, що ОСОБА_8 , з яким вона сумісно проживала, закриває її у підвалі та б`є. Донька була залякана ОСОБА_8 та усе не розповідала, оскільки боялася помсти з його боку, коли приїжджала, то була вся у синцях. 3.11.2015 року ОСОБА_10 приходила до неї, та вона побачила рану на її голові, яка кровоточила. Потім 5.11.2015 року вона знову прийшла до неї та розповіла, що ОСОБА_8 заподіяв їй рану на голові сокирою за обставин, вказаний у вироку.

Згідно показань свідка ОСОБА_12 , він бачив 3.11.2015 року у ОСОБА_10 дві гематоми під обличчям та свіжу рану на голові, остання кивнула на ОСОБА_8 , показуючи таким чином, що це зробив саме він. 6.11.2015 року до нього прийшов ОСОБА_8 та пояснив, що ОСОБА_10 у сильному алкогольному сп`янінні спить вдома. 7.11.2015 року вони разом пішли до неї додому, де знайшли її лежачу на підлозі, разом перенесли її на диван, остання дихала, але не була контактна. Наступного дня дізнався, що вона померла.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили, що ОСОБА_8 неодноразово бив ОСОБА_10 , закривав у підвалі. Також ОСОБА_14 підтвердила, що за тиждень до смерті бачила у ОСОБА_10 тілесні ушкодження на обличчі.

Відповідно до протоколів огляду місця події від 08 листопада 2015 року та 11 листопада 2015 року, в будинку за місцем проживання ОСОБА_10 , на дивані знайдено її труп з ознаками насильницької смерті, в тому числі раною голови; на дверях ванної кімнати чисельні механічні пошкодження, повсюди плями речовини бурого кольору; знайдено та вилучено сокиру.

Згідно висновків судових експертиз, ОСОБА_10 було заподіяно закриту черепно-мозкову травму, що супроводжувалася крововиливами під тверду мозкову оболонку та м`які мозкові оболонки головного мозку, причиною смерті потерпілої ОСОБА_10 є набряк головного мозку з вклиненням його стовбурового відділу у великий потиличний отвір, зумовлений закритою черепно-мозковою травмою - крововиливи під тверду та м`які мозкові оболонки головного мозку ліворуч, у м`які покриви голови, забійною раною голови, параорбітальними синцями з обох сторін; тілесні ушкодження утворилися незадовго до настання смерті-смерть за добу до моменту огляду, після заподіяння тілесних ушкоджень до моменту настання смерті ОСОБА_10 міг пройти досить тривалий проміжок часу, обчислюваний добами. Тілесне ушкодження ОСОБА_10 є забитою раною і заподіяно з великою силою одним ударом тупого твердого предмета, яким могла бути сокира, вилучена з місця події; сліди крові на кофті(светрі) ОСОБА_8 - могли бути від ОСОБА_10 .. Утворення тілесних ушкоджень могло бути за обставин, на які послалася потерпіла ОСОБА_11 . На двері ванної кімнати в будинку потерпілої ОСОБА_10 виявлено 13 пошкоджень, які могли бути утворені вилученою с місця події сокирою.. З наявним у ОСОБА_8 переламом лівої кисті він мав можливість тримати сокиру та завдавати удари по двері та голові потерпілої.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що судово-медичним експертом не було досліджено момент заподіяння тілесних ушкоджень не відповідає дійсності, оскільки у висновках експерта № 3621 від 18.01.2016 року та №3621,6 від 26.01.2016 року чітко встановлено, що смерть наступила більше, ніж за 1 добу до моменту огляду трупа на місці події. Після заподіяння тілесних ушкоджень до моменту настання смерті потерпілої міг пройти досить тривалий проміжок часу, обчислюваний добами. Ці висновки судом детально були перевірені, вони узгоджуються з іншими доказами у провадженні, в тому числі показаннями матері загиблої ОСОБА_11 про час та обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а тому зазначений судом у вироку час вчинення злочину є цілком доведеним. З врахуванням цього зазначені доводи захисту не є слушними.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не бив потерпілу та не спричиняв їй будь-яких тілесних ушкоджень сокирою, що він не мав фізичної можливості для цього у зв`язку з травмою руки, а також, що злочин вчинено іншою особою ОСОБА_16 , були ретельно перевірені під час судового розгляду та обґрунтовано визнані безпідставними і недостовірними, зумовленими позицією його захисту, із зазначенням мотивів їх неприйняття, в тому числі з огляду на висновки судово-медичної експертизи та показання свідка ОСОБА_16 , які стороною захисту не спростовані.

З матеріалів провадження та вироку видно, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для провадження, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину є належними, допустимими, достатніми та достовірними, а висновки суду щодо їх оцінки не містять протиріч та сумнівів.

А тому доводи обвинуваченого та його захисника в апеляційних скаргах про це є необґрунтованими.

За встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, виходячи із сукупності зазначених та інших досліджених у судовому засіданні доказів, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину за вказаних у вироку обставинах, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд належним чином врахував самі обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисне вбивство, за місцем мешкання характеризується негативно, суспільно-корисною працею не займається, вчинив тяжкий злочин, за наявності обставин, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність з наведенням у вироку відповідного мотивування цього рішення. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, цілком відповідає вимогам та цілям, передбаченим ст.ст.50,65 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції зарахував в строк відбування покарання строк перебування його під вартою відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з моменту затримання по день набрання вироком законної сили.

Проте, закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року втратив чинність 20 червня 2017 року, тому застосування цієї норми можливо тільки до зазначеної дати.

Порушень органом досудового слідства або судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни вироку у даній справі не встановлено.

Вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 13 листопада 2015 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області