Справа №463/3001/16-к
Провадження №1-кп/463/43/18
В И Р О К
іменем України
26 березня 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Західного міжрегіонального

управління з питань виконання кримінальних

покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4

представника служби у справах дітей

Личаківської районної адміністрації

Львівської міської ради ОСОБА_5

законних представників:

обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9

обвинученого ОСОБА_10 ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15

обвинувачених: ОСОБА_16

ОСОБА_10

ОСОБА_6

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001103 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.03.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвежа Дрогобицького району Львівської області, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Львова, одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5

за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України,-

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Стила Старобешівського району Донецької області, одруженого, має на утриманні малолітню дитину,з середньою освітою,непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7

за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.304 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_16 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_6 та неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з метою незаконного збагачення вчинили на території м.Львова майнові злочини.

Так обвинувачений ОСОБА_6 28 березня 2016 року біля 23:00 год., діючи умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 перебуваючи на АДРЕСА_8 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проникли у підвальне приміщення потерпілого ОСОБА_17 звідки викрали лабораторний автотрансформатор фірми «Тошіба» вартістю 800гривень та зарядний пристрій до акумулятора автомобіля вартістю 200гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 збитки на суму 1000гривень.

Своїми діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 30.03.2016 приблизно о 05.00год., перебуваючи біля будинку по вул. Пасічна, 47 в м.Львові, підійшовши до потерпілого ОСОБА_18 , який присів біля калюжі намагався помити обличчя, наніс останньому удар ногою в область голови, в результаті чого потерпілий ОСОБА_18 впав на тротуар та втратив свідомість. В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 підійшов до потерпілого ОСОБА_18 та витягнув із кишені мобільний телефон «Самсунг» вартістю 100 гривень, із сім карткою оператора «Київстар» із № НОМЕР_1 , на рахунку якої грошей не було, гроші у сумі 180 гривень та пенсійне посвідчення. Відкрито заволодівши майном потерпілого на загальну суму 280 гривень, ОСОБА_8 втік з місця події, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. В подальшому ОСОБА_8 передав дані кошти та мобільний телефон ОСОБА_16 .

Своїми діями, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив розбійний напад, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 30 березня 2016 року приблизно о 05:30 год. умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_9 , побачивши на балконах другого та третього поверхів даного будинку одяг та постільну білизну, яка належала потерпілій ОСОБА_19 , разом із ОСОБА_10 залізли на балкон, звідки викрали світло сірого кольору коротку в`язану кофту, вартістю 140 гривень, темно зелений короткий гольф, вартістю 200 гривень, кофту червоного кольору, на якій намальований новорічний олень та сніжинки та надпис «Let it snow» вартістю 50 гривень, піжамний комплект, а саме штани білого кольору з ведмедиками та темно синю кофту з надписом, вартістю 200 гривень, короткий рушник рожево-білого кольору, цінності для потерпілої не становить, великий махровий голубий рушник вартістю 200 гривень, джинси світло синього кольору марки «Колінс» вартістю 1000 гривень, футболку полосату в сіро-червоні смужки, вартістю 75 гривень, кофту на ґудзиках чорного кольору в білу смужку, вартістю 200 гривень, сукню чорну з білим візерунком в квіточки, вартістю 300 гривень, гольф в`язаний чорного кольору, вартістю 300 гривень, сорочку темно-синього кольору, на ґудзиках, вартістю 300 гривень, чорні стрейчеві джинси з високою талією, вартістю 500 гривень, простирадло (накидку) білого кольору з візерунками будинків, дерев, людей, вартістю 500 гривень, дані речі в подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_10 доставили по місцю проживання ОСОБА_6 . Чим спричинили потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 3965 гривень.

Своїми діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 30 березня 2016 року приблизно о 06:00 год. умисно за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_9 , побачивши через вікно сходової клітки велосипед, заліз через відчинене вікно сходової клітки в даний будинок, де в подальшому відчинив вхідні двері у під`їзд із середини, куди зайшли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , звідки вони викрали дитячу коляску фірми «Graco» вартістю 4000гривень, яка належала потерпілій ОСОБА_20 . В подальшому дану коляску доставили по місцю проживання ОСОБА_6 .

Своїми діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_8 , 30 березня 2016 року о 06:35 год. перебуваючи по АДРЕСА_9 , неподалік г уртожитку ЛНУ ім. Ів.Франка, побачили потерпілу ОСОБА_21 , яка приїхавши на таксі прямувала в сторону головного входу в гуртожиток. Коли потерпіла ОСОБА_21 піднімалась по сходах, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підбігли до останньої, де ОСОБА_6 схопив її за сумку, яка знаходилась в неї на плечі та почав її виривати, внаслідок чого, потерпіла впала на землю та випустила з рук свій мобільний телефон марки «Іphone 6». Побачивши це, обвинувачений ОСОБА_8 підбіг і підняв із землі належний потерпілій ОСОБА_21 мобільний телефон та діставши із кишені куртки, в яку був одягнений, попередньо заготовлений для цього електрошокер та увімкнувши його пригрозив останній, щоб не чинила спротив, після чого ОСОБА_6 вирвав з рук потерпілої сумку, в якій знаходились закордонний паспорт та студентський квиток, видані на ім`я ОСОБА_21 , 5 доларів США, 200 польських злотих та 95 гривень. Відкрито заволодівши майном потерпілої, останні втекли з місця події. В подальшому, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 згідно попередньої домовленості передали ОСОБА_16 та ОСОБА_10 викрадені в потерпілої ОСОБА_21 речі. Чим спричинили потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 гривень.

Своїми діями вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_16 30 березня 2016 року біля 08:00год. знаходячись по вул. вул. Пасічна в м.Львові, отримавши телефонний дзвінок від ОСОБА_22 на викрадений телефон «Айфон 6», який належав потерпілій ОСОБА_21 , в ході якого ОСОБА_22 просила повернути документи, які були викраденні у ОСОБА_21 , на що ОСОБА_16 з погрозою знищення документів вимагав отримання незаконної винагороди в сумі 500 гривень за повернення викрадених документів та отримання інформації про комбінацію цифр, що являється кодом розблокування телефону «Айфон6» що належить потерпілій ОСОБА_21 , вказав на обумовлене місце куди мала прийти ОСОБА_22 , в подальшому отримав від ОСОБА_22 грошові кошти в розмірі 500 гривень за повернення закордонного паспорту, виданого на ім`я ОСОБА_21 , студентського квитка, виданого на ім`я ОСОБА_21 .

Своїми діями вчинив вимагання чужого майна, потворно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України.
Крім того, ОСОБА_16 28.03.2016 року та 30.03.2016 року знаючи,що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є неповновнолітніми особами втягнув їх у злочинну діяльність, а саме спонукав їх для вчинення злочинів на території Личаківського району м.Львова.

Своїми діями вчинив втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність,тобто злочин передбачений ч.1 ст.304 КК України.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю, у вчиненому розкаялись, просили суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, їх вина підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами:

Епізод вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в частині таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_17 , з проникненням у приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб підтверджується наступними доказами:
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_17 показав, що проживає в будинку АДРЕСА_8 та в підвальному приміщенні зберігає своє майно. 28 березня 2016 року в нічний період доби шляхом пошкодження вхідних дверей було викрадено належні йому лабораторний автотрансформатор фірми «Тошіба» та зарядний пристрій до акумулятора автомобіля. З даного приводу він звернувся в поліцію. В подальшому йому стало відомо, що його майно вкрали обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Вказав, що жодних претензій до обвинувачених в нього немає, оскільки завдану матеріальну шкоду йому відшкодовано.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснили, що дійсно вони 28 березня 2016 року близько 23:00 год. проникли в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_8 , де шляхом взлому вхідних дверей викрали лабораторний автотрансформатор фірми «Тошіба» та зарядний пристрій до акумулятора автомобіля. У вчиненому розкаялись, просили суворо не карати.

Під час проведення слідчого експерименту 31 березня 2016 року(т.2,а.с.81-93) обвинувачений ОСОБА_6 вказав на дитячий майданчик, де він з ОСОБА_8 та ОСОБА_16 домовлялись про крадіжку з підвального приміщення по АДРЕСА_8 , також вказав на гаражне приміщення на АДРЕСА_10 , звідки ОСОБА_23 , брав інструменти для зламу дверей підвального приміщення. В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 вказав на підвальне приміщення по АДРЕСА_8 , з якого він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 викрали майно потерпілого ОСОБА_17 . Також обвинувачений ОСОБА_6 продемонстрував як ОСОБА_16 навчав його, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зламувати замки, в подальшому показав гараж в якому вони заховали викрадене майно.

Під час слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_8 20 квітня 2016 року (т.2, а.с. 113-114), останній вказав місце на дитячому майданчику, де він, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 зустрілись 28 березня 2016 року в вечірній час, та домовились про вчинення крадіжки, прослідували в гаражний кооператив до гаражу, який відчинив ОСОБА_16 звідки вони взяли інструменти. В подальшому ОСОБА_8 вказав під`їзд будинку АДРЕСА_8 , куди вони вчотирьох зайшли та спустившись в підвал взламали двері підвального приміщення, звідки викрали майно потерпілого ОСОБА_17 та вказав на місце де вони сховали викрадене майно та інструменти.

Обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту проведеного 20 квітня 2016 року (т.2,а.с.105-112) показав на місце на дитячому майданчику біля буд. АДРЕСА_11 , де він зустрівся з ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , де відбулась домовленість про крадіжку з підвального приміщення. Вказав на гаражний кооператив куди вони пішли у гараж, де ОСОБА_16 відчинив гараж, звідки вони взяли інструменти для взлому дверей у підвалі. Також обвинувачений ОСОБА_10 вказав на під`їзд будинку АДРЕСА_8 , в який вони зайшли. Спустились в підвальне приміщення та викрали майно потерпілого ОСОБА_17 та вказав на місце куди вони сховали викрадені речі.

Епізод вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України в частині нападу, поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_18 підтверджується наступними доказами:
Потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив,що 30 березня 2016 року близько 05:00 год. він йшов по вул. Пасічній в м.Львові, на зустріч йому йшли троє невідомих осіб, один з яких застосував до нього газовий балончик, тікаючи від даних осіб, навпроти будинку,47 на вул. Пасічній в м. Львові він присів біля калюжі щоб помити обличчя, після чого обвинувачений ОСОБА_8 наніс йому удар в голову, внаслідок якого він втратив свідомість. Вказав, що в нього було викрадено мобільний телефон марки «Самсунг» з сім картою оператора «Київстар», грошові кошти в сумі 180 грн. та пенсійне посвідчення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав та показав,що 30 березня 2016 року о 05:00 год. перебуваючи на вул. Пасічній в м.Львові, після того, як до потерпілого ОСОБА_18 було застосовано газовий балончик, він присів біля калюжі та намагався помити обличчя. В цей момент він, обвинувачений ОСОБА_8 підійшов до потерпілого та наніс удар ногою в область голови, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість та впав на тротуар, після чого він витягнув з кишені потерпілого мобільний телефон «Самсунг» з сім картою оператора «Київстар», гроші в сумі 180 гривень та пенсійне посвідчення. В подальшому він з місця події втік.

Під час слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_8 20 квітня 2016 року (т.2, а.с. 113-114), останній вказав на місце де він підійшов до потерпілого ОСОБА_18 та наніс йому удар ногою в голову, вказав на місце де впав потерпілий ОСОБА_18 та де ним було вкрадено речі потерпілого.

Згідно з висновку експерта №628 від 31 березня 2016 року (т.2,а.с.127-128) в гр. ОСОБА_18 виявлено струс головного мозку, рану на волосяній частині голови, садно на обличчі зліва, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 30 березня 2016 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Епізод вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в частині таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_19 вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб підтверджується наступними доказами:
Потерпіла ОСОБА_19 в судовому засіданні, показала,що проживає у гуртожитку по АДРЕСА_9 , виправши свій одяг та постільну білизну повісила сушитись на балконі загального користування на 2 та 3 поверсі. 30березня2016 р. в період часу з 03:00 по 15:00 год. вказані речі були викрадені. З даного приводу вона звернулась в поліцію, в подальшому дізналась, що її речі викрали обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 . Вказала, що жодних претензій до обвинувачених в неї немає, оскільки викрадені речі їй повернуто.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 в судовому засіданні вину у вчиненому визнали та пояснили, що дійсно вони в ніч на 30 березня 2016 року з балкону будинку на АДРЕСА_9 викрали одяг потерпілої ОСОБА_19 .У вчиненому розкаялись, просили їх суворо не карати.

В ході проведення слідчого експерименту 31 березня 2016 року (т.2,а.с.81-93) обвинувачений ОСОБА_6 вказав на балкон у гуртожитку на АДРЕСА_9 , з якого він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 викрали одяг в ніч з 30 березня 2016 року.

Під час слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_8 20 квітня 2016 року (т.2, а.с. 113-114), останній вказав на будинок на АДРЕСА_9 , де із балконів 2 та 3 поверху, він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 викрали одяг та вказав, де вони сховали викрадений одяг.

Обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту проведеного 20 квітня 2016 року (т.2,а.с.105-112) вказав на балкони другого та третього поверху будинку по АДРЕСА_9 та продемонстрував куди він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залізли, де в подальшому їх підсадив ОСОБА_8 і вони залізли на балкон на другому та третьому поверсі, звідки знімали одяг, який скидали на землю, де знаходились ОСОБА_16 та ОСОБА_8 .

В ході проведеного обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_24 , за адресою АДРЕСА_2 (т.2,а.с.68-71) було виявлено та вилучено жіночі речі, які в подальшому оглянуто відповідно до протоколу огляду предметів від 31.03.2016 року (т.2,а.с.72), а саме: світло сірого кольору коротку в`язану кофту, на якій із середньої сторони є бірка на якій ручкою синього кольору написано «140»,темно зелений короткий гольф,кофту червоного кольору на якій намальований новорічний олень та сніжинки та надпис «Let it snow»,піжамний комплект, а саме штани білого кольору з ведмедиками та темно синя кофта,короткий рушник рожево-білого кольору,великий махровий голубий рушник, джинси світло синього кольору марки «Колінс»,футболку полосату сіро-червоні смужки, кофту на ґудзиках чорного кольору в білу смужку,сукню чорну з білим візерунком в квіточки, гольф в`язаний чорного кольору, сорочку темно-синього кольору, на ґудзиках, чорні стрейчеві джинси з високою талією, простирадло (накидка) білого кольору з візерунками будинків, дерев, людей.

Епізод вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в частині таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_20 вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб підтверджується наступними доказами:
Потерпіла ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила,що проживає в квартирі АДРЕСА_12 . Вказала, що 30 березня 2016 року в період часу з 06:00 год. по 09:00 год. з сходової клітки будинку було викрадено дитячу коляску фірми «Graco» вартістю 4000 грн. З даного приводу вона звернулась в поліцію, в подальшому дізналась, що її речі викрали обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 . Вказала, що жодних претензій до обвинувачених в неї немає, оскільки викрадену дитячу коляску їй повернуто.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 в судовому засіданні вину у вчиненому визнали та пояснили, що дійсно вони в ніч на 30 березня 2016 року з сходової клітки будинку на АДРЕСА_9 викрали дитячу коляску фірми «Graco», належну потерпілій ОСОБА_20 . У вчиненому розкаялись, просили суворо не карати.

В ході проведення слідчого експерименту 31 березня 2016 року (т.2,а.с.81-93) обвинувачений ОСОБА_6 вказав на під`їзд на АДРЕСА_9 , з якого він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_25 та ОСОБА_16 вночі 30 березня 2016 року викрали дитячий візок.

Під час слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_8 20 квітня 2016 року (т.2, а.с. 113-114), останній вказав на під`їзд на АДРЕСА_9 ,вказав на вікно з якого ОСОБА_6 заліз у під`їзд даного будинку, та відкрив двері під`їзду з середини, куди вони зайшли та викрали дитячу коляску.

Обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту проведеного 20 квітня 2016 року (т.2,а.с.105-112) вказав на під`їзд на АДРЕСА_9 , з якого він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_16 в ночі 30 березня 2016 року викрали дитячий візок, вказав, що через вікно сходової клітки на другому поверсі проник ОСОБА_6 , який вподальшому відчинив із середини вхідні двері, куди зайшов ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , також вказав на місце на сходовій клітці звідки вони викрали дитячу коляску та вказав де знаходився ОСОБА_16 коли вони викрадали дитячу коляску.

В ході проведеного обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_24 , за адресою АДРЕСА_2 (т.2,а.с.68-71) було виявлено та вилучено дитячу коляку фірми «Graco», яку вподальшому оглянуто відповідно до протоколу огляду предметів від 31.03.2016 року (т.2,а.с.72),

Епізод вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в частині відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_21 вчиненого за попередньою змовою групою осіб підтверджується наступними доказами:
Потерпіла ОСОБА_21 в судовому засіданні показала,що 30 березня 2016 року прибувши з м.Чернігова в м.Львів близько 06:30 год. на таксі вона приїхала до своєї подруги ОСОБА_26 , яка проживає в гуртожитку, що на АДРЕСА_9 . Вийшовши з таксі вона неподалік побачила двох невідомих хлопців, як вона пізніше дізналась це були обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Коли вона підходила до входу в гуртожиток до неї з заду підбіг один з невідомих хлопців, як вона дізналась пізніше це був обвинувачений ОСОБА_6 , який почав виривати сумку з її плеча, внаслідок чого вона не відпускаючи сумку впала на землю та в неї випав мобільний телефон, після чого підбіг другий невідомий хлопець, як їй пізніше стало відомо це був обвинувачений ОСОБА_8 , який в руках тримав предмет схожий на електрошокер, яким погрожував їй, перелякавшись вона випустила з рук свою сумку, після чого забравши сумку та мобільний телефон обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 втекли. В подальшому вона викликала працівників поліції та повідомила про пограбування свою подругу ОСОБА_26 . Вказала, що внаслідок вчиненого злочину в неї було викрадено мобільний телефон марки «Іphone 6» та сумку, в якій знаходились її закордонний паспорт, студентський квиток, 5 доларів США, 200 польських злотих та 95 гривень. Коли ОСОБА_27 зателефонувала на її номер мобільного телефону, на телефонний дзвінок відповів невідомий чоловік, який розмовляв на українській мові з російським акцентом, на прохання повернути викрадені документи, вказаний чоловік з погрозою знищення документів вимагав незаконну вигоду в сумі 500 гривень за повернення документів та отримання коду для розблокування викраденого мобільного телефону. Також вказав обмовлене місце куди потрібно було прийти для отримання документів та куди покласти гроші за документи, де було проведено даний обмін.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 в судовому засіданні вину у вчиненому визнали та пояснили, що дійсно вони в ніч на 30 березня 2016 року о 06:35 год., за попередньою змовою вчинили відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_21 .У вчиненому розкаялись, просили суворо не карати.

Як вбачається з протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 30березня 2016 року (т.2,а.с.32-33, 50-51), потерпіла ОСОБА_21 по рисах обличчя, тілобудові та зросту впізнала обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , як осіб, які пограбували її 30 березня 2016 року о 06:35 год. на вул. Пасічній 62 в.

Згідно висновку експерта №613 від 30.03.2016 року (т.2,а.с.29), у ОСОБА_21 виявлені садно на правій руці в ділянці ліктьового суглобу і садно в ділянці зовнішньо-передньої поверхні правого колінного суглобу. Садна утворились від дії тупого предмета, у даному випадку очевидно внаслідок контакту з площиною тротуару 30 березня 2016 року, як вказує потерпіла і відносяться до легкого ступеня тяжкості.

В ході проведення слідчого експерименту 31 березня 2016 року (т.2,а.с.75-77) потерпіла ОСОБА_21 вказала на місце біля будинку АДРЕСА_9 , куди вона 30 березня 2016 року приблизно о 06:35 год. приїхала на таксі, вказала де знаходились особи, які в подальшому її пограбували, вказала як дані особи заволоділи її сумкою та мобільним телефоном. Також вказала куди особи які її пограбували втекли.

В ході проведення слідчого експерименту 31 березня 2016 року(т.2,а.с.81-93) обвинувачений ОСОБА_6 вказав на місце біля гуртожитку на АДРЕСА_9 , де ховались ОСОБА_16 та ОСОБА_10 під час пограбування потерпілої ОСОБА_21 , також вказав, де знаходився він разом з ОСОБА_8 , коли вони побачили потерпілу ОСОБА_21 , продемонстрував як він виривав сумку у потерпілої та вказав напрямок куди він разом ОСОБА_10 втекли після пограбування потерпілої. В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 вказав місце, де він сховав викрадені у потерпілої ОСОБА_21 документи.

Під час слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_8 20 квітня 2016 року (т.2, а.с. 113-114), останній вказав на місце біля будинку АДРЕСА_9 , де знаходився він, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 коли під`їжджало таксі з потерпілою ОСОБА_21 , на яку вказав ОСОБА_16 ,як на особу, яку вони повинні пограбувати. Також вказав в якому саме місці вони пограбували потерпілу,де забрали її сумку та мобільний телефон марки «Айфон 6», вказав куди вони побігли після пограбування та оглянули викрадену сумку і витягнули з неї речі та гроші. В подальшому вказав де вони зустрілись з ОСОБА_16 та ОСОБА_10 та передали частину грошей і мобільний телефон «Айфон 6» ОСОБА_16 .

Обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту проведеного 20 квітня 2016 року (т.2,а.с.105-112) вказав на місце біля будинку АДРЕСА_9 , де знаходились він, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 коли побачили як підїжджало таксі в якому була потерпіла ОСОБА_21 , та де ОСОБА_16 сказав ОСОБА_6 про пограбування потерпілої, вказав на місце куди він разом з ОСОБА_16 зайшов щоб їх не побачила потерпіла, яка виходила з таксі. Вказав на місце, де він та ОСОБА_16 зустрілись з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , де в подальшому ОСОБА_8 передав ОСОБА_16 мобільний телефон «Айфон» та гроші.

Як вбачається з протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 30.03.2016 року (т.2, а.с.34-36) при затриманні ОСОБА_16 було вилучено мобільний телефон марки «Іphone».

Епізод вчинення обвинуваченим ОСОБА_16 , кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.189 КК України в частині вимагання чужого майна вчиненого повторно підтверджується наступними доказами:
Обвинувачений ОСОБА_16 вину у вчиненому визнав, ствердив факт вчинення ним 30.03.2016 року біля 08:00 год. вимагання у ОСОБА_22 грошових коштів в сумі 500 гривень, за повернення викрадених у потерпілої ОСОБА_21 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала,що проживає в гуртожитку по АДРЕСА_9 , 30 березня 2016 року вранці до неї мала прихати її знайома ОСОБА_21 , яка повідомила, що їде до неї на таксі, зустрівши ОСОБА_21 , остання повідомила, що її пограбували невідомі особи, коли вона вийшла з таксі, викрали її сумку з документами та мобільний телефон. Вона зателефонувала на мобільний номер телефону ОСОБА_21 , на телефонний дзвінок відповів невідомий чоловік, який розмовляв на українській мові з російським акцентом, на її прохання повернути викрадені документи, вказаний чоловік з погрозою знищення документів вимагав гроші в сумі 500 гривень за повернення документів та отримання коду для розблокування викраденого у ОСОБА_21 мобільного телефону «Айфон 6». Також вказав обмовлене місце куди потрібно було прийти для отримання документів та куди покласти гроші за документи. Підійшовши в обумовлене місце, неподалік зверху на гаражі знаходилось двоє невідомих осіб, один з яких розмовляв з нею по телефону та вказав куди вона повинна покласти гроші в сумі 500 грн., поклавши гроші в обумовлене місце даний невідомий чоловік вказав де знаходяться викрадені документи, а саме на дереві в жовтому поліетиленовому пакеті, даний пакет з документами вона забрала. Вказала, що під час проведення впізнання вона по голосу впізнала ОСОБА_16 , як особу яка вимагала гроші за повернення документів та ОСОБА_10 , як особу,яка заходилась поруч з ОСОБА_16 .

Як вбачається з протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 30березня 2016 року (т.2,а.с.37-40) свідок ОСОБА_22 по голосу впізнала ОСОБА_16 за тембром голосу, дикцією, вимовою (суржик) як особу,яка вимагала гроші за повернення викрадених у потерпілої ОСОБА_21 документів.

Під час слідчого експерименту з свідком ОСОБА_22 проведеного 31березня 2016 року (т.2,а.с.78-80), остання вказала звідки вона йшла коли спілкувалась із особою чоловічої статі по мобільному телефону з приводу повернення документів за гроші, вказала що дана особа говорила їй йти на обумовлене місце обміну. В подальшому вказала якою дорогою вона йшла та зупинилась за вказівкою чоловіка, що розмовляв з нею по телефону, вказала де висів поліетиленовий пакет жовтого кольору із документами потерпілої, показала де вона залишила 500 гривень за повернення документів.

В ході проведення слідчого експерименту 31 березня 2016 року(т.2,а.с.81-93) обвинувачений ОСОБА_6 вказав на дерево, що напроти будинку №54 по вул. Пасічній в м.Львові, де ОСОБА_16 повісив пакет з документами викраденими у потерпілої ОСОБА_21 , вказав на гараж, де згідно домовленості мав знаходитись ОСОБА_16 при поверненні документів потерпілої.

Під час слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_8 20 квітня 2016 року (т.2, а.с. 113-114), останній показав де на дереві було залишено документи які було викрадено у потерпілої ОСОБА_21 , які мали повернути за гроші. Повідомив куди він, ОСОБА_16 та ОСОБА_10 пішли після обміну викрадених речей на гроші.

Обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту проведеного 20 квітня 2016 року (т.2,а.с.105-112) вказав на дерево на гілці якого було повішено жовтий поліетиленовий пакет із документами потерпілої ОСОБА_21 , з метою їх повернення за гроші, вказав на гараж, на якому знаходився він разом з ОСОБА_16 , коли останній розмовляв по телефону із дівчиною на рахунок повернення викрадених документів та звідки вони спостерігали за дівчиною, яка прийшла на обумовлену зустріч для обміну. Вказав куди він прийшов із ОСОБА_16 коли підійшла дівчина з якою ОСОБА_16 розмовляв по телефону, повідомляв де знаходяться викрадені речі та вказував де слід залишити гроші. Показав, як він за вказівкою ОСОБА_16 зійшов з гаража щоб забрати гроші за повернення документів та вказав на місце де знаходились гроші.

Епізод вчинення обвинуваченим ОСОБА_16 , кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.304 КК України в частині втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність підтверджується наступними доказами:
Обвинувачений ОСОБА_16 в судовому засіданні вину у учиненні даного кримінального правопорушення визнав, ствердив факт втягнення ним у злочинну діяльність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ,які на час вчинення злочинів були неповнолітніми. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердили, що ОСОБА_16 спонукав їх до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) з проникненням у приміщення за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб, відкритого викрадення чужого майна (грабежу), за попередньою змовою групою осіб, їх дії за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України кваліфіковано вірно.

Крім того, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні нападу, поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, його дії за ч.1 ст.187 КК України кваліфіковано вірно.

Крім того, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) з проникненням у приміщення за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб, відкритого викрадення чужого майна (грабежу), за попередньою змовою групою осіб, вимагання вчиненого повторно, втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність його дії за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.304 КК України кваліфіковано вірно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та до тяжких злочинів,дані про його особу, зокрема, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно (т.2,а.с. 153-157).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є його щире каяття,сприяння розкриттю вчинених злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не знаходить.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, а тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих йому статтей КК України.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно обрати засудженому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, та до тяжких злочинів,дані про його особу, зокрема, те, що він, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно (т2., а.с.164-177).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є його щире каяття,сприяння розкриттю вчинених злочинів, вчинення злочинів будучи неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 суд не знаходить.

Суд також враховує досудову доповідь органу пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_10 (т.3,а.с.7-10), з матеріалів якої вбачається, що за результатами оцінки ризику скоєння повторного правопорушення визначено середній рівень ризику, на основі зібраної інформації обвинувачений ОСОБА_10 власні помилки усвідомлює. Орган пробації вважає за можливе перевиховання підлітка без ізоляції від суспільства.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, а тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих йому статтей КК України.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно обрати засудженому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обираючи підсудному ОСОБА_8 покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, та до тяжких злочинів,дані про його особу, зокрема, те, що він, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно (т.2,а.с160-172).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є його щире каяття,сприяння розкриттю вчинених злочинів, вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд не знаходить.

Суд також враховує досудову доповідь органу пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_8 (т.3,а.с.3-6), згідно матеріалів якої вбачається за результатами оцінки ризику скоєння повторного правопорушення визначено середній рівень ризику. На основі зібраної інформації обвинувачений ОСОБА_8 власні помилки усвідомлює. Орган пробації вважає за можливе перевиховання підлітка без ізоляції від суспільства.
З огляду на викладене вище суд приходить до висновку про те,що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, а тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих йому статтей КК України.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно обрати засудженому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Обираючи підсудному ОСОБА_16 покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та до тяжких злочинів,дані про його особу, зокрема, те, що він, є раніше судимим, за місцем проживання характеризується позитивно (т.2,а.с.181,193).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_16 є наявність на утриманні малолітньої дитини (т.1, а.с.191), його щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 суд не знаходить.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те,що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_16 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Тому обвинуваченому ОСОБА_16 , слід обрати покарання в межах санкцій інкримінованих йому статтей КК України та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Крім того, у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 р., зарахувати ОСОБА_16 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.03.2016 року по час вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та обрати йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та обрати йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч1 ст.187 КК України та обрати йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

за ч.1 ст.187 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186,ч.2 ст.189, ч.1 ст.304 КК України та обрати йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

за ч.2 ст.189 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

за ч.1 ст.304 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_16 рахувати з часу його фактичного затримання з 30.03.2016 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_16 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_16 у виді тримання під вартою продовжити строком на 2 (два) місяці до 04 червня 2018 року включно.

У відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 р., зарахувати ОСОБА_16 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.03.2016 року по час вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

- паспорт громадянина України для виїзду закордон виданий на ім`я ОСОБА_21 , студентський квиток виданий гр. ОСОБА_21 , мобільний телефон марки «iPhone6» імеі НОМЕР_2 , зарядний пристрій до мобільного телефону «iPhone», грошові кошти в сумі 5 доларів США,100 польських злотих, 59 українських гривень, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_21 (т.2, а.с.74) повернути потерпілій ОСОБА_21

- мобільний телефон марки «Самсунг», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_18 (т.2,а.с.129) повернути потерпілому ОСОБА_18

- дитячу чотири колісну коляску марки «Graco», передану на зберігання потерпілій ОСОБА_20 (т.2,а.с.143) повернути потерпілій ОСОБА_20

-світло сірого кольору коротку в`язану кофту, темно зелений короткий гольф, кофту червоного кольору з написом «Let it snow», піжамний комплект, короткий рушник рожево-білого кольору, великий махровий голубий рушник, джинси світло синього кольору марки «Колінс», футболку полосату в сіро-червоні смужки, кофту на ґудзиках чорного кольору в білу смужку, сукню чорну з білим візерунком в квіточки, гольф в`язаний чорного кольору, сорочку темно-синього кольору, чорні стрейчеві джинси, простирадло (накидку) білого кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_19 (т.2,а.с.138) - повернути потерпілій ОСОБА_19

-дві квитанції із ломбарду «Чесний Ломбард» оформлені на ім`я ОСОБА_16 та ОСОБА_28 та дві квитанції договору добровільного страхування майна повернути гр. ОСОБА_28

-жіночу сумку світло коричневого (бежевого) кольору, із наплічним ремінцем, напівпрозорий поліетиленовий пакет жовтого кольору, вилучені під час огляду місця події 30.03.2017 р. (т.2,а.с.24-26) повернути законному володільцю.

-спортивні штани темно-синього кольору із значком «Найк», сірий спортивний светр з написом «SUI», які вилучені при затриманні ОСОБА_8 (т.2,а.с.30-31) повернути ОСОБА_8

-частину чорної колготки із трьома наскрізними отворами, вилучену при затриманні ОСОБА_16 (т.2,а.с.150) знищити.

-банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Самсунг» модель S3310, імеі89497, срібно-чорного кольору, з сім картою «Лайф» № НОМЕР_4 , вилучені при затриманні ОСОБА_10 (т.2,а.с.41-43) повернути законному володільцю.

-телевізор марки «LG» модель №22MN43D,309MATW6P817, три сім карти оператора «Лайф», одну сім карту оператора «Київстар», одну сім карту оператора «МТС», коробочку (шкатулку) темно синього кольору, в якій знаходяться 6 жовтих ланцюжків без проб, 5 чорних ланцюжків без проб, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 (т.2,а.с.63-66) повернути законному володільцю.

-куртку темно-синього кольору фірми «Shoffel», вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 (т.2,а.с.68-71) повернути законному володільцю.

-темно- коричневу куртку фірми «Fandy», чорну шапку із двома круглими прорізами виявляні під час проведення слідчого експерименту проведеного з участю ОСОБА_6 знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1