Справа № 627/1369/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2017смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000641 по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Китченківка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , військовозобов`язаного, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, обіймаючого посаду начальника СДІМ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , військовозобов`язаного, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, обіймаючого посаду дільничного інспектора міліції СДІМ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області, зареєстрованого по АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , військовозобов`язаного, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, обіймаючого посаду помічника дільничного інспектора міліції СДІМ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в :
07 грудня 2014 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_8 , знаходячись на вулиці біля кафе «Міраж», розташованого за адресою: вул.Перемоги,11а/38б, смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, бажаючи показати свою вищість над оточуючими, безпідставно розв`язав конфлікт з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , у ході якого зневажливо та нецензурно висловлювався на їх адресу, безпричинно застосував до них фізичну силу, утримуючи останніх за одяг, зіштовхував один з одним.

Продовжуючи злочин, ОСОБА_8 , діючи разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які приєднались до нього у ході скоєння злочинних дій, діючи з хуліганських мотивів, використовуючи нікчемний привід, здійснили переслідування ОСОБА_11 і ОСОБА_4 , які намагалися уникнути злочинних посягань з їх боку, наздогнавши їх за межами населеного пункту смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області на ділянці дороги Краснокутськ-Любівка, , після чого, діючи з особливою зухвалістю, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому спільно стали наносити численні удари взутими ногами у голову, обличчя, по тулубу ОСОБА_4 , завдавши йому своїми діями тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Крім того, ОСОБА_8 , цього ж дня, після 01 год. 30 хв., знаходячись за межами населеного пункту смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області на ділянці дороги Краснокутськ-Любівка, під час вчинення хуліганських дій стосовно ОСОБА_4 , безпричинно, діючи спільно і злагоджено з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , маючи спільний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, нанесли численні удари взутими ногами у голову, обличчя, по тулубу ОСОБА_4 , в результаті чого, відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 1197-А/14 від 04.02.2015 року та № 213-А/15 від 24.03.2015 року, ОСОБА_4 отримані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забій головного мозку середнього ступеню тяжкості, травматичний субарахноїдальний крововилив з лікворно-гипертензійним, атактичним та астенічним синдромами, лівобічною пірамідною недостатністю, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я; перелому кісток носу із зсувом, які являються легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я, синці та садна голови та обличчя легкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні хуліганства та спричиненні умисного середньої тяжкості тілесних ушкоджень не визнав, пояснивши, що в ночі 7 грудня 2014 р. , о 2 годині , він пішов до кафе» Міраж» зустрічати свою дружину . Прийшовши, до приміщення кафе не заходив. Побачивши на вулиці раніше знайомого йому ОСОБА_11 , що стояв з невідомим на той час ОСОБА_4 у якого була кров на обличчі, вирішив підійти та запитати, що сталося. Після цього ОСОБА_4 наніс йому один удар по обличчю від якого він упав, та потерпілий разом з ОСОБА_11 почали бити його ногами. Піднявшись, ОСОБА_8 почав витиратися снігом, в цей час до нього підійшов ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 , хто саме він точно не пам`ятає, та запитав, що сталося, на що він повідомив, що його побили. ОСОБА_8 намагався поспілкуватися з кривдниками, але ті почали від нього тікати. Дізнавшись, що ОСОБА_9 приїхав на автомобілі, обвинувачений попросив останнього відвезти його додому, на що той погодився, однак зауважив, що автомобіль необхідно заправити. До АГЗС вони поїхали не по дорозі, а по вулиці, що виходе на окружну дорогу, оскільки такий шлях коротший. Після чого , ОСОБА_9 відвіз ОСОБА_8 додому. По факту його побиття звернувся до органів міліції. Цивільний позов не визнав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у вчиненні хуліганства та спричиненні умисного середньої тяжкості тілесних ушкоджень не визнав, пояснивши, що вночі з 6 на 7 грудня 2014 р. він зустрів біля кафе « Міраж Зосима на одежі якого він бачив сліди бурого кольору , схожі на кров. На його запитання, останній відповів , що побився. Після чого , він зустрів ОСОБА_10 , який попрохав пізніше забрати його з кафе та підвезти додому. Через деякий час ОСОБА_9 приїхав до кафе та побачив ОСОБА_8 , який витирався снігом , при цьому повідомив, що його хтось вдарив з відвідувачів кафе. Повідомив , що його били двоє , один з яких був ОСОБА_11 , а іншого він не знає. Після чого, він повіз ОСОБА_8 та ОСОБА_10 додому , заїхавши по дорозі на АГЗС. Цивільний позов не визнав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні хуліганства та спричиненні умисного середньої тяжкості тілесних ушкоджень , не визнав, пояснивши, що в ніч з 6 на 7 грудня 2014 року він відпочивав в кафе « Міраж « з дружиною . Бачив як ОСОБА_12 бився з раніше йому невідомим потерпілим ОСОБА_4 . В той же вечір біля кафе побачив ОСОБА_9 та попрохав відвезти його додому . Від останнього йому відомо , що ОСОБА_8 хтось з відпочиваючих кафе побив та в нього було червоне обличчя. Цивільний позов не визнав.

Не зважаючи на це, вина обвинувачених у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

заявою ОСОБА_13 від 07.12.2014 року, згідно якої остання повідомила про нанесення її чоловіку ОСОБА_4 тілесних ушкоджень невідомими особами;

довідкою Краснокутської центральної районної лікарні від 08.12.2014 року, згідно якої 07.12.2014 року, о 02 год. 40 хв., до приймального відділення Краснокутської ЦРЛ звернувся ОСОБА_4 з діагнозом: струс головного мозку, синці обличчя, тулуба, алкогольне сп`яніння;

журналом травм невиробничого характеру приймального відділення Краснокутської ЦРЛ, згідно якого під № 576 зафіксоване звернення ОСОБА_4 від 07.12.2014 року про те, що дві невідомі особи побили його на окружній дорозі;

амбулаторним журналом приймального відділення КЗОЗ «Краснокутська ЦРЛ», згідно якого під № 295 зафіксоване звернення ОСОБА_4 від 07.12.2014 року, його відмову від госпіталізації, та йому встановлено діагноз забій волосяної частини голови;

журналом реєстрації заяв і повідомлень Краснокутського РВ, згідно якого під № 1490, 07.12.2014 року, о 07 год. 30 хв., зафіксовано телефонне повідомлення оператора «103» про те, що в обласну лікарню звернувся ОСОБА_4 з діагнозом політравма; під № 1491, 07.12.2014 року, о 10 год. 30 хв., зафіксована заява ОСОБА_13 про спричинення її чоловіку тілесних ушкоджень невідомими особами в смт.Краснокутськ;

рапортом помічника начальника-оперативного чергового Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_14 від 07.12.2014 року; (до № 1490 журналу)

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_13 повідомила про нанесення її чоловіку ОСОБА_4 тілесних ушкоджень невідомими особами;

заявою ОСОБА_4 від 11.12.2014 року до Управління внутрішньої безпеки в Харківській області ДВБ МВС України, в якій останній повідомив про те, що в ніч з 6 на 7 грудня 2014 року працівники Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нанесли йому тілесні ушкодження;

висновком експерта № 1197-А/14 від 04.02.2015 року, згідно якого у ОСОБА_4 було виявлено такі тілесні ушкодження, як: закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку середнього ступеню важкості, травматичний субарахноїдальний крововилив з лікворно-гипертензійним, атактичним та астенічним синдромами, лівобічною пірамідною недостатністю, що відноситься до ушкодження середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я; перелом кісток носу із зсувом, що являється легким тілесним ушкодженням по критерію короткочасного розладу здоров`я; синці та садна голови та обличчя, які являються легкими тілесними ушкодженнями. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, за тих обставин, на які вказував потерпілий ОСОБА_4 під час його допиту;

протоколом проведення слідчого експерименту від 10.03.2015 року, під час якого потерпілий показав яким чином йому були нанесені тілесні ушкодження, та DVD диском до нього;

висновком експерта № 213-А/15 від 24.03.2015 року, згідно якого у зв`язку з подіями в ніч з 06.12.2014 року на 07.12.2014 року у ОСОБА_4 було виявлено такі тілесні ушкодження, як: закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку середнього ступеню важкості, травматичний субарахноїдальний крововилив з лікворно-гипертензійним, атактичним та астенічним синдромами, лівобічною пірамідною недостатністю, перелом кісток носу із зсувом, синці та садна голови та обличчя. Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів. Механізм утворення ушкоджень, не суперечить засобу їх спричинення, на який вказав потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю;

медичною картою стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 34891;

протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2015 року за участю потерпілого та відеозаписом до нього;

фактичними витратами КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 , який знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні № 1 з 07.12.2014 року по 30.12.2014 року, в сумі 5 733,44 грн.;

протоколом огляду предметів від 01.04.2015 року;

На підставі заяви ОСОБА_4 від 11.12.2014 співробітниками УВБ проведена службова перевірка, результати якої викладені у висновку від 29.01.2015 р.

Відповідно до встановлених службовою перевіркою обставин ОСОБА_8 з 06.12.2014 на 07.12.2014 відпочивав у кафе «Міраж», близько 3 години вийшов із кафе і побачив, що біля входу в приміщення відбувається бійка між двома громадянами, яку він намагався припинити, але ті накинулись на нього та спричинили тілесні ушкодження, а після втручання місцевих мешканців, втекли. За результатами перевірки було встановлено, що зазначеними особами являються ОСОБА_4 та ОСОБА_12 . Також з пояснень ОСОБА_8 було встановлено, що 07.12.2014 близько 01-30, тілесні ушкодження отримав біля кафе «Міраж» від ОСОБА_4 , який наніс йому удар рукою в обличчя, від чого він упав, та від ОСОБА_11 , який спільно з ОСОБА_4 наносив удари по тулубу, після чого вони втекли. На його прохання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 погодились наздогнати ОСОБА_11 та ОСОБА_4 для з`ясування причин побиття, для чого поїхали на автомобілі під керуванням ОСОБА_9 . Проте особи, побачивши їх, розбіглись у різні боки. Опитані ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтвердили пояснення ОСОБА_8 , додавши, що у ОСОБА_8 був розбитий ніс. 08.12.2014 ОСОБА_8 звернувся до Краснокутської ЦРЛ. За вказаним фактом 09.12.2014 внесені відомості до ЄРДР за №0000642 за ч.1 ст.125 КК України.

Вивченням та аналізом зібраних під час службової перевірки фактів, більшість з яких надана співробітниками Краснокутського РВ встановлено, що за цими висновками тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримав під час бійки з ОСОБА_12 , про що вказував свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні як про намагання, в тому числі з боку обвинувачених, перекласти на нього винуватість та відповідальність за свої дії за фактом спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Встановлений службовою перевіркою вказаний факт не знайшов підтвердження ні під час досудового розслідування, здійсненого прокуратурою області, ні у судовому засіданні.

Разом з тим, не дивлячись на суперечливі версії учасників подій, службовою перевіркою в діях правоохоронців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 були встановлені ознаки дисциплінарного проступку, за скоєння якого наказом начальника ГУМВС України в області №65 від 30.01.2015 ОСОБА_8 було звільнено з органів внутрішніх справ, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 попереджено про неповну посадову відповідність. В подальшому, за рапортом ОСОБА_8 , дисциплінарне стягнення йому пом`якшене та наказом начальника ГУМВС України в області №131 від 27.02.2015 змінено міру реагування на неповну посадову відповідність.

висновком комісійної судово-медичної експертизи № 460-КЕ/2016 від 14.02.2017 року, відповідно до якого:

згідно даним медичної документації (медичної карти № 34891 стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення ХМКЛШНМД), у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку з травматичним субарахноідальним крововиливом та тривалою неврологічною симптоматикою у вигляді лікворно-гіпертензійного, атактичного і астенічного синдромів з лівобічною пірамідною недостатністю;

- закритий перелом кісток носу із зсувом кісткових уламків; синці та садна волосистої частини голови та обличчя.

07.12.2014 року у зв`язку із станом ОСОБА_4 був госпіталізований в спеціалізований стаціонар, де після його клінічного обстеження, спостерігання у динаміці, клініко-лабораторних та інструментальних досліджень були підтверджені характер і об`єм травми голови, а також травми носу. Згідно до записів спостереження хворого, у ОСОБА_4 на тлі комплексної медикаментозної терапії мали місце тривалі неврологічні розлади, підґрунтям до яких з`явився травматичний субарахноідальний крововилив (підтверджено результатами дослідження спино-мозкової рідини у динаміці), що і обумовило загальний час його перебування в стаціонарі.

Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дій тупих предметів, які не відобразили в даних ушкодженнях своїх індивідуальних ознак; при цьому не можливо виключити можливість їх утворення від множених ударів кулаком (кулаками) або взутою ногою (ногами): черепно-мозкова травма за механізмом удару-струсу, перелам кісток носу від прямої ударної дії, синці за механізмом удару або удару-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання. Враховуючи клінічні прояви травми голови і носу у ОСОБА_4 , всі встановлені у нього тілесні ушкодження могли утворитися за обмежений період часу та незадовго до госпіталізації ОСОБА_4 в лікувальний заклад, можливо і під час подій 06.12-07.12.2014 року.

За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку у вигляді травматичного субарахноідального крововиливу, який супроводжувався тривалою неврологічною симптоматикою, відноситься до ушкоджень середнього степеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, що перевищує 21 день; закритий перелом кісток носу із зсувом, враховуючи звичайний клінічний перебіг травми це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; інші тілесні ушкодження це легкі тілесні ушкодження.

Висловити думку щодо конкретного предмету (знаряддя травми), яким були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_4 , за наявними даними не є можливим.

Імовірність утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 внаслідок його одноразового падіння на площину, можна виключити.

В момент заподіяння тілесних ушкоджень взаємне розташування ОСОБА_4 та нападника (нападників) могло бути різним, змінюватись та забезпечувати вільний доступ предметів, що травмували, до ділянок голови потерпілого, що ушкоджувались.

Будь-яких об`єктивних медичних даних щодо можливого застосування до потерпілого газу сльозогінної або дратівної дії під час подій 06.12.-07.12.2014 року в наданій медичній документації не існує. Наявність рожевого кольору обличчя у потерпілого під час його первинного огляду не може бути підставою для позитивної відповіді на дане питання постанови.

Об`єм медикаментозного лікування (курс судинної, дегідраційної, ноотропної, антибактеріальної терапії і вітамінотерапії) та обстеження, які були проведені ОСОБА_4 в лікувальному закладі, повністю відповідали характеру і тяжкості виявлених у нього тілесних ушкоджень, а також вимогам відповідних медичних протоколів.

Обгрунтування часу перебування ОСОБА_4 в лікувальному закладі залежало від загальної діагностичної концепції та клінічної динаміки хворого на тлі медикаментозної терапії. Експертна комісія вважає, що важкість і характер змін стану потерпілого за весь час його перебування в стаціонарі з 07.12 по 30.12.2014 року, коливання прояв загальної неврологічної симптоматики (ще 29.02. був послаблений акт конвергенції, згладженість правої носо-губної складки, асиметрія сухожильних рефлексів, наявність патологічного симптому Баре), наявність пірамідної недостатності на тлі травматичного субарахноїдального крововиливу, який був підтверджений результатами дослідження спино-мозкової рідини в динаміці, в цілому явилися об`єктивним обґрунтуванням щодо загального часу перебування та лікування ОСОБА_4 в нейрохірургічному відділенні ХМКЛШНМД.

Потерпілий ОСОБА_4 у суді пояснив: 06.12.2014 року, близько 21 год. 00 хв., він разом з товаришем ОСОБА_15 приїхали до кафе «Міраж», де разом з іншими знайомими відпочивали. Знаходячись в приміщенні кафе, він побачив, що між його товаришем ОСОБА_16 та невідомим потерпілому чоловіком виникла сутичка, а тому вирішив втрутитись, однак не встиг, оскільки в цей час між ним самим та присутнім там ОСОБА_12 почалася штовханина (тривала 3-5 хв.), в результаті якої вони опинилися на подвір», де потім примирилися, потиснувши один одному руки. При цьому ударів один одному не наносили. Після вказаних подій, потерпілий разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 відійшли від кафе (приблизно на 15 м.), де стояли та курили біля якогось автомобіля. Через 10-15 хв. ОСОБА_4 побачив як до них швидко наближається якийсь чоловік (як потім стало відомо, це був ОСОБА_8 ). Підійшовши, він схопив потерпілого та ОСОБА_11 за куртку намагаючись зіштовхнути лобами, при цьому нічого не пояснював, а тільки ображав. В цей час ОСОБА_4 вирвався у нього з рук та побіг у напрямку поля, метрів за 50. Зупинившись, він почув, як присутні, що стояли біля кафе, почали говорити: «Це міліція, тікай, бо зараз буде не солодко». Після цього потерпілий почав бігти в напрямку поля та побачив, що за ним хтось біжить. Добігши до середини поля, ОСОБА_4 присів та почув, як його товариш ОСОБА_11 кричить: «Колян, зачекай!». Разом вони не поспішаючи пішли до окружної дороги, що знаходилася вкінці поля, де їх на автомобілі мав чекати товариш ОСОБА_11 , якому той зателефонував. Підійшовши до дороги, чоловіки побачили як до них наближається автомобіль та вважали, що це за ними. При найближчому розгляді вони побачили автомобіль ВАЗ 21099, сірого кольору, з якого вибіг ОСОБА_8 (з переднього пасажирського сидіння), який тримаючи у руці газовий балончик направив його на ОСОБА_11 , (який на відстані 3-5 м. йшов попереду ОСОБА_4 ), однак той зміг утекти. Після цього ОСОБА_8 побіг за потерпілим, який почав тікати назад у поле. Наздогнавши останнього, обвинувачені повалили його на землю та забризкали йому обличчя газовим балончиком (після чого той не міг уже ні дивитися, ні дихати), після чого, взявши за ноги, почали тягнути до автомобіля (метрів 50), під час чого порвали ОСОБА_4 куртку та побили телефон. Притягнувши до автомобіля, обвинувачені почали запитувати у нього прізвище, на що той відповів « ОСОБА_17 », Ти звідки? «Городнє», репліка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 «Так це ми у нього в лазні були», після чого почали бити потерпілого ногами, хоч той і просив їх цього не робити, хто з тобою був? « ОСОБА_11 », де проживає? «На кордоні між смт.Краснокутськ та с.Чернещина». Хвилин через 5-7 сіли в автомобіль та поїхали, покинувши потерпілого на дорозі. Через 15-20 хв. потерпілий прийшов до тями та зателефонував своєму товаришу ОСОБА_15 , який забравши його відвіз до Краснокутської лікарні, де йому так і не надали першу медичну допомогу. Після цього потерпілий поїхав до лікарні в м.Харків.

Свідок ОСОБА_11 пояснив , що ОСОБА_8 знав візуально як співробітника міліції, з ОСОБА_4 стосунків не підтримує, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взагалі не знав. 06.12.2014 у вечірній час, перебуваючи у кафе «Міраж», на вулиці бачив як ОСОБА_12 та ОСОБА_4 пожали руки і розійшлись. До цього, у кафе бачив ОСОБА_4 , який був у стані алкогольного сп`яніння, але ніяких конфліктів не провокував. У ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень не було. Підтвердив, що коли розмовляли з ОСОБА_4 на вулиці, до них підбіг ОСОБА_8 , який безпричинно кричав нецензурні, образливі слова, схватив їх за куртки, намагався зіштовхнути лобами. ОСОБА_8 відштовхнули, але не знає від чого він упав. Тілесних ушкоджень у нього не бачив. Після подій з ОСОБА_8 ОСОБА_4 побіг в сторону поля, де він його наздогнав та сказав, що їх забере ОСОБА_18 . Підійшовши до дороги, побачили автомобіль ВАЗ-99, а у ОСОБА_18 ВАЗ-09. Оскільки засліпили фари, думали, що приїхав ОСОБА_18 . До машини йшли з ОСОБА_4 . З переднього правого сидіння вискочив ОСОБА_8 , який крикнув, що вони «попали» та застосував газовий балончик, від дії якого він увернувся та сподівався, що ОСОБА_4 також увернувся оскільки він йшов дещо позаду нього. Свідок наполягає, що коли вискочив ОСОБА_8 , бачив як відкрились дверцята водія і пасажирські задні. Відчувши небезпеку, він побіг до житлового сектору смт.Краснокутськ, назву вулиці не знає. Коли втікав, озирався і бачив, як за ним женеться ОСОБА_8 , який переслідував його близько 300 метрів, відстань між ними була близько 20 метрів та бачив як ОСОБА_8 підслизнувся і впав, що дозволило йому сховатись у нежилому будинку та перечекати. Оскільки знаходився далеко, що відбувалось з ОСОБА_4 не чув. Пізніше зателефонував ОСОБА_4 та від його дружини дізнався, що його побили. Після подій до нього приїжджав ОСОБА_8 , який причиною своїх дій назвав перебування в алкогольному сп`янінні, пропонував «зам`яти справу» та пропонував «зелене світло», тобто не притягнення до відповідальності при вчиненні майбутніх правопорушень, на що він не погодився. ОСОБА_8 приїжджав до нього декілька разів. Також до нього на роботу приїжджали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знайшли його у лісі, наполягали, що це вони з ОСОБА_4 побили ОСОБА_8 за що будуть покарані.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 06.12.2014 року, він, перебуваючи у відпустці, відпочивав у кафе «Міраж», де було багато людей. Близько 1 години у приміщенні включили світло, побачив бійку між ОСОБА_19 і ОСОБА_16 . Під час спроб їх розняти, виник нетривалий конфлікт з ОСОБА_4 , який як з`ясувалось також намагався їх розняти. З ОСОБА_4 порозумілись на вулиці, потиснувши руки, розійшлись. З ОСОБА_4 один одному ударів не наносили, тілесних ушкоджень йому не спричиняв. Зазначив, що займався тривалий час карате, але свої навички стосовно ОСОБА_4 не застосовував, хоча мав таку можливість. Після порозуміння ОСОБА_4 залишився на вулиці, а він повернувся в кафе. Перед входом в кафе зустрів ОСОБА_9 , який застеріг, що зараз розпочнеться велика бійка і що необхідно уникати відеокамер, розташованих в кафе. Повідомивши ОСОБА_9 що ні в яких бійках участі брати не збирається, зайшов в кафе. Свідок уточнив, що в цей вечір у кафе бачив ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Не бачив ОСОБА_8 , але зі слів знайомих відомо, що він був біля кафе. В кафе перебував до кінця, коли йшов з кафе ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не бачив. Зазначив, що з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ніяких стосунків не підтримував. З обвинуваченими знайомий з дитинства, підтримували дружні стосунки, які зіпсувались після побиття ними ОСОБА_4 , оскільки обвинувачені, уникаючи відповідальності за свої діяння, намагались перекласти свою провину на нього. Такі факти йому відомі від своїх знайомих, яких приводив ОСОБА_8 у прокуратуру району де змушували вказати на спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , про що йому розповіли ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Також йому відомо про службову перевірку, що проводилась співробітниками УВБ і про те, що деякі особи вказували, що саме він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 Пов`язує такі показання з тиском обвинувачених на свідків.

Під час допиту свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 однозначно заперечив його причетність до злочину, вказавши, що ОСОБА_12 йому тілесні ушкодження не спричиняв та що під час нетривалого конфлікту з ним вони лише штовхались.

Свідок ОСОБА_15 пояснив: 06.12.2014 року, він разом з потерпілим приїхали до кафе «Міраж», де відпочивали нарізно . У ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень не було, конфліктів не провокував. У приміщенні кафе було багато людей, між кимось відбулась бійка, та в кафе включили світло. Через деякий час, пізно вночі, йому зателефонував ОСОБА_4 , сказав, що його побили в районі окружної дороги, що йому важко йти, просив забрати. Приїхавши, побачив у ОСОБА_4 тілесні ушкодження: гематоми, запливші очі, розбитий ніс, також скаржився на біль у ребрах. ОСОБА_4 відразу розказав, що його побили 3 чи 4 чоловіки, але свідок точно пам`ятає, що потерпілий відразу розказав за участь ОСОБА_8 та про застосування газового балончика. Він відвіз потерпілого до Краснокутської ЦРЛ, де перебував з ним близько години, потім відвіз його додому, а на ранок від його дружини дізнався, що ОСОБА_4 госпіталізували в м.Харків. Про те, що ОСОБА_4 побили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дізнався від дружини потерпілого, а потім від знайомих, оскільки подія набула резонансу та обговорювалась у смт.Краснокутськ.

Свідок ОСОБА_20 пояснив: що з 6 на 7 грудня 2014 року він відпочивав у кафе «Міраж». Близько 00 год. 30 хв., у приміщенні кафе увімкнули світло та свідок побачив, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відбувається сварка, під час якої вони штовхали один одного, бійки між вказаними особами не було . Факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ОСОБА_4 ,про який він вказував на досудовому розслідуванні у Краснокутському РВ та під час службової перевірки, не підтвердив у суді. Вказав, що надати показання в Краснокутському РВ його просив ОСОБА_10 , а також телефонували інші місцеві міліціонери. Розказав ОСОБА_12 про надані ним показання щодо спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , вважаючи що на нього здійснюється тиск, запропонував написати заяву. Свідок переконує, що тиск на нього ніким не здійснювався. Разом з тим зрозуміло та однозначно пояснити в суді свої дії щодо надання неодноразових показань на досудовому розслідуванні про бійку між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , яку він нібито бачив, не зміг.

Свідок ОСОБА_23 пояснив: 06.12.2014 року, він перебував у кафе «Міраж», де працював діджеєм. Через деякий час у приміщенні кафе увімкнули світло та свідок побачив, що між присутніми там ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відбувається сварка під час якої ОСОБА_12 відштовхнув від себе останнього. Майже одразу до кафе зайшов власник та вивів останніх на вулицю. Також свідок зазначив, що до подій, в кафе бачив ОСОБА_9 .

Допитаний свідок ОСОБА_16 пояснив, що він перебував у кафе «Міраж», де у нього з ОСОБА_19 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_24 наніс йому тілесні ушкодження, від яких упав. В бійку втрутились інші особи, та його відтягнули . Коли він з вулиці повернувся в кафе за курткою, будь-яких інших конфліктів не було. Також свідок повідомив, що на наступний день від ОСОБА_11 дізнався, що в цю ж ніч їх з ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ-099, не на міліцейській, наздогнали три працівники міліції, застосували газовий балончик, ОСОБА_11 втік, а ОСОБА_4 побили.

Свідок ОСОБА_25 пояснив: 06.12.2014 року він знаходився у кафе «Міраж», де приблизно о 01:00 год. розпочався конфлікт , включили світло та він бачив, що на полу лежав якийсь незнайомий йому хлопець. Конфлікту з участю ОСОБА_12 і ОСОБА_4 не бачив. Також зазначив, що до вказаних подій у кафе бачив ОСОБА_10 і ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_26 пояснив: він є власником кафе «Міраж». 06.12.2014 року у його кафе прийшов відпочивати потерпілий, який був у стані алкогольного сп`яніння, розмовляв з ним без поваги, із застосуванням нецензурної лексики, після зробленого зауваження , перестав себе так вести. Вказав, що у кафе загорілось світло, бачив як ОСОБА_4 штовхався із ОСОБА_12 , він попрохав останніх вийти з залу. На вулиці бачив, що вони потиснули руки. Тілесних ушкоджень ні у кого не бачив та тілесні ушкодження ніхто нікому не наносив. Також зазначив, що в кафе бачив трьох обвинувачених, але не знає чи разом вони відпочивали та чи вживали алкоголь.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що товаришує зі ОСОБА_9 пояснив, що на прохання останнього взимку 2014 дав свій автомобіль ВАЗ-21099 сірого кольору, н/ НОМЕР_4 , який ОСОБА_9 забрав вдень та повернув наступного дня. Обстановка у машині не була порушена, про нічні події ОСОБА_9 нічого не розказував, тілесних ушкоджень у нього не бачив. Зазначив, що автомобіль має добре освітлення, тоновані пасажирські та лобове скло із-за чого не можливо розгледіти хто у ньому знаходиться навіть вдень.

Свідок ОСОБА_13 , дружина потерпілого, пояснила, що 07.12.2014 близько 4-5 години ОСОБА_28 привіз її чоловіка додому, який був побитий, повідомив, що був у лікарні, але йому не надали належної медичної допомоги. Також відразу сказав, що його побили 3 співробітники міліції, серед яких ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 , яких впізнав по голосу. Зі слів чоловіка їй відомо, що вони застосували газовий балончик, засліпивши його, звалили, били ногами. Коли чоловіка повезли в лікарню до м.Харкова, вона з його матір`ю звернулись спочатку до Краснокутського РВ, де розказали, що били співробітники міліції. Проте в РВ сказали, що у заяві ці відомості непотрібно вказувати. Також написала заяву у прокуратуру району та повідомила про події зі слів чоловіка.

Свідок ОСОБА_18 пояснив: 07.12.2014 року він відпочивав у кафе «Міраж». Бачив як на вулиці сварилися ОСОБА_12 з ОСОБА_4 , при цьому ударів останні один одному не наносили, чим закінчилася сварка він не бачив. Пізніше, він бачив як до ОСОБА_4 з ОСОБА_11 , які стояли за воротами, підійшов ОСОБА_8 та між ними почалася сварка. Свідок намагався припинити сварку попрохавши хлопців заспокоїтися, а ОСОБА_4 з ОСОБА_11 порадив йти на окружну дорогу, де він через 10-15 хв. забере їх на автомобілі ВАЗ 2109 та відвезе додому. Після цього він зайшов на територію кафе, а через 15 хв. йому зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що обвинувачені побили ОСОБА_4 і сказав їхати в лікарню. На виході з кафе він зустрів ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_30 пояснив: 07.12.2014 року, о 03 год. 00 хв., йому зателефонував брат ОСОБА_4 та повідомив, що його побили і він знаходиться в лікарні, де годину чекає лікаря. На його пропозицію брат зі знайомими виїхав у Харків, він зустрів їх у ОСОБА_31 , відвіз до 4-ї лікарні невідкладної допомоги. У брата були видимі тілесні ушкодження на голові, обличчі, сказав, що побили на окружній дорозі троє, серед них ОСОБА_8 . Брата відразу госпіталізували. Приблизно на четвертий день до нього приїхав ОСОБА_8 домовлятись залагодити справу. При цьому ОСОБА_8 причиною своїх дій називав своє алкогольне сп`яніння. ОСОБА_8 вказував, що він також побитий, при цьому свідок наполягає, що звернув увагу, що у нього не було ніяких тілесних ушкоджень на відміну від його брата, який був побитий. ОСОБА_8 грошей не пропонував, але хотів, щоб ОСОБА_4 забрав заяву, вказуючи, що подальше розбирання ситуації ні їм, ні потерпілому не потрібні, а вирішення через суд буде тривалим.

Свідок ОСОБА_32 пояснила, що під час досудового розслідування особисто проводила слідчі дії, із показань потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що тілесні ушкодження йому спричинили ОСОБА_8 , ОСОБА_10 чи вказував потерпілий на ОСОБА_9 , свідок не пам`ятає. Також свідок не пам`ятає як встановлювали свідків у кримінальному провадженні, але зазначила, що не доручала службі дільничних інспекторів Краснокутського РВ, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проводити допит ОСОБА_11 та в оперативне супроводження вони їй не передавались. Також стверджує, що з матеріалами цього кримінального провадження обвинувачених ніяким чином не знайомила, але допускає, що зібрані докази могли бути їм відомі коли кримінальне провадження було витребуване прокуратурою району. Зазначила, що ніякого тиску на свідків, у тому числі ОСОБА_20 не здійснювала. Факти здійснення тиску на свідків службою дільничних інспекторів Краснокутського РВ їй не відомі, але допускає, що він міг бути. Підстави зміни свідком ОСОБА_20 показань у суді їй достовірно не відомі. Також зазначила, що у кримінальному провадженні №0000642 потерпілий ОСОБА_8 заявив про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .. Судово-медичною експертизою у ОСОБА_8 встановлені легкі тілесні ушкодження та експерт вказав, що тілесні ушкодження потерпілий міг отримати і при падінні з висоти власного зросту. 07.09.2015 року призначила комісійну судово-медичну експертизу, яка не закінчена та жодній особі у провадженні про підозру не повідомлено. Вказала, що заява ОСОБА_8 про спричинення йому тілесних ушкоджень надійшла приблизно через добу після заяви ОСОБА_4 про його побиття.

Свідок ОСОБА_22 повідомила: 07.12.2014 року вона відпочивала у кафе «Міраж». Перебуваючи на вулиці біля кафе «Міраж» бачила сутичку між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , під час якої вони впали, їх розтягнули інші хлопці, яких вона не бачила. При цьому зазначила, що не бачила, щоб ОСОБА_4 упав від удару ОСОБА_12 , заперечила свої показання у прокуратурі району під час досудового розслідування про нанесення ОСОБА_12 ударів ОСОБА_4 . Свідок вказала, що після сутички ОСОБА_12 з ОСОБА_4 потисли один одному руки та зайшли у двір кафе. Тілесних ушкоджень, забруднення не бачила.

При цьому потерпілий підтвердив, що вони з ОСОБА_12 лише штовхались, у зв`язку з давністю подій не пам`ятає чи падали з ОСОБА_12 та чи хтось інший розтягував їх.

Допитана у судовому засіданні лікар судово-медичний експерт ОСОБА_33 , яка має 25-річний стаж роботи пояснила, що на час проведення судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 не оглядала, оскільки він прибув у стаціонар 07.12.2014 року, а постанова про призначення судової медичної експертизи від 16.12.2014 року, тому досліджувала історію хвороби, спілкувалась з потерпілим, лікарем-невропатологом. Зазначила, що садно, зазначене як діагноз Краснокутською ЦРЛ, не вважається тілесним ушкодженням. Але при надходженні хворого лікарі його оглядають та роблять записи. Встановлено, що ОСОБА_4 потрапив до МКЛШМД через 6 годин після подій. Така госпіталізація своєчасна. На час подій перебував у легкому ступені алкогольного сп`яніння. Лікарями зазначено, що при пальпації відзначається різкий біль в області грудної клітини. Крововиливів у цій частині не описують, але необхідно враховувати індивідуальні особливості організму, а також, що на момент побиття потерпілий був одягнений у зимовий одяг, тому на тулубі крововиливів могло і не залишитись. Крім того на обличчі скоріше проявляються всі ушкодження. Зазначила, що при огляді у Краснокутській ЦРЛ перелом кісток носу лікар повинен був побачити. Про застосування газового балончика до ОСОБА_4 із медичних документів їй нічого не відомо. Проте зазначила, що потерпілий міг погано себе почувати, тому не акцентувати на цьому увагу. За медичною документацією відомості про серйозні травми очей, пов`язані з застосуванням газового балончика, відсутні. Також зазначила, що враховуючи серйозність спричинених ОСОБА_4 травм, він міг не помітити короткотривалу втрату свідомості, а також міг якийсь час рухатись, кричати, але це не тривалий час та не швидкі рухи, оскільки рефлекси були знижені. При ЧМТ у особи деякий час свідомість ясна, але в подальшому наростають симптоми та людина погано почувається. На серйозність спричинених травм ОСОБА_4 також вказує той факт, що спочатку йому виставлявся під питанням діагноз забій серця, який у випадку підтвердження кваліфікувався б як тяжке тілесне ушкодження. Більше всього ударів у грудну клітину ОСОБА_4 спричинено зліва, на що вказують дані медичної документації. При проведенні слідчого експерименту з її участю потерпілий вказував, що не бачив хто та куди його бив, тому їх розмежувати не можливо. Відповідно до медичної документації ОСОБА_4 виписаний 30.12.2014 року у задовільному стані на амбулаторне лікування, де перебував до 06.01.2015 року. Встановлені у потерпілого тілесні ушкодження кваліфіковані як середньої тяжкості відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року за тривалістю лікування, яке визначається лікарем, консиліумом виходячи із стану хворого. ОСОБА_4 зроблена люмбальна пункція та підтверджено субарахноідальний крововилив. У сукупності тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ кваліфіковані як середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Також експерт вказала, що показання потерпілого відповідають об`єктивно встановленим у нього тілесним ушкодженням.
Свідок ОСОБА_34 пояснила: 06.12.2017 року вона була не чергуванні в приймальному відділенні Краснокутської ЦРЛ. 07.12.2017 року, о 02 год. 00 хв., до лікарні привезли ОСОБА_4 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння, який прохав зафіксувати факт його побиття працівниками міліції. Його оглянув черговий лікар та призначив зробити йому рентгензнімок голови, який нічого не показав та ніяких травм виявлено не було. Потерпілому запропонували госпіталізацію від якої він письмово відмовився та просив не викликати працівників міліції.

В судовому засіданні встановлено, що конфлікт між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 не супроводжувався спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому та після нього у ОСОБА_4 ніяких ушкоджень не було. На це вказали не лише свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_12 , а й допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 .

Показання потерпілого про участь у злочині всіх трьох осіб та безпричинність вчинених дій підтвердив свідок ОСОБА_11 , який перебував з ОСОБА_4 на окружній дорозі до того моменту, поки з автомобіля не вискочив ОСОБА_8 , та дві інші особи, яких свідок розгледіти не встиг, але їх як ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за голосами впізнав потерпілий.

Показання потерпілого та свідка ОСОБА_11 про дії ОСОБА_8 біля кафе також підтвердив свідок ОСОБА_18 .

З місця події потерпілого з тілесними ушкодженнями забрав свідок ОСОБА_28 , який в судовому засіданні підтвердив відомі йому зі слів ОСОБА_4 обставини події та їх учасників.

Відомості про поведінку обвинувачених після інкримінованих подій надали свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_30 , потерпілий ОСОБА_4 , а свідок ОСОБА_32 заперечила офіційну участь під час здійснення нею досудового розслідування у цьому провадженні обвинувачених.

Проаналізувавши показання потерпілого та свідків суд вважає, що вони узгоджуються не лише між собою, а й з письмовими доказами.

Відповідно до рапорту прокурора прокуратури Краснокутського району ОСОБА_35 від 08.12.2014 останній, з метою перевірки заяви ОСОБА_13 провів опитування у телефонному режимі за номером НОМЕР_5 ОСОБА_4 , який повідомив, що 06.12.2014 близько 23 години біля кафе «Міраж» 3 працівники Краснокутського РВ ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та працівник на прізвисько « ОСОБА_38 » спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді струсу мозку, перелому носу, гематом по всьому обличчю та тілу. 07.12.2014 близько 06-00 звернувся до Харківської 4-ої міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги, перебуває на лікуванні у відділенні політравми. У судовому засіданні потерпілий уточнив, що ОСОБА_10 йому відомий на прізвисько не « ОСОБА_38 », а « ОСОБА_39 ».

Також прокурором прокуратури Краснокутського району ОСОБА_40 складено рапорт від 08.12.2014 про проведення телефонної конференції з диспетчером Харківської 4-ої міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги за номером НОМЕР_6 , під час якої встановлено, що зранку 07.12.2014 до медичної установи звернувся ОСОБА_4 з приводу отримання тілесних ушкоджень, який госпіталізований та перебуває на лікуванні у відділенні політравми.

Показання обвинувачених про їх непричетність до спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень спростовується також результатами слідчих експериментів на місці події від 10.03.2015 з участю судово-медичного експерта ОСОБА_33 , та від 22.05.2015,зафіксованих на DVD-R диск, де потерпілий вказав про обставини злочину, участь у ньому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Аналізом роздруківки вхідних та вихідних дзвінків встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 телефонували один одному 07.12.2014 о 00-30, тобто напередодні подій з ОСОБА_4 , та в подальшому 07.12.2014 з 01-57 після подій, а в подальшому протягом ночі та ранку та маються дзвінки з ОСОБА_8 . Абоненти перебували на час подій в смт.Краснокутськ.

Аналізом належним чином завіреної копії Журналу травм невиробничого характеру приймального відділення Краснокутської ЦРЛ встановлено, що під №580 від 08.12.2014 р., о 22-00 год., зареєстроване звернення ОСОБА_8 про його побиття невідомим 07.12.2014 о 02-00 та йому встановлено діагноз гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 до Краснокутського РВ від 08.12.2014 в ніч із 06.12.2014 на 07.12.2014 ,близько 02-00 год., ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження біля кафе «Міраж».

За вказаним фактом 09.12.2014 внесені відомості до ЄРДР за №0000642 за ч.1 ст.125 КК України. Відповідно до показань ОСОБА_8 , наданих ним 23.12.2014 у якості потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_11 безпричинно побили його біля кафе «Міраж» та втекли, а він зі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі намагались їх наздогнати для з`ясування причин побиття. При цьому ОСОБА_8 вказав на численні удари, що були йому нанесені в обличчя, по голові та тулубу, внаслідок чого 08.12.2014 його стан здоров`я погіршився та його було госпіталізовано. Таким чином, ОСОБА_8 пояснює свої дії, а також дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 безпричинним побиттям його ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

Суд вважає таку версію неспроможною, оскільки вона спростовується висновком СМЕ №10-КК/15 від 03.02.2015, відповідно до якого у ОСОБА_8 дійсно встановлені тілесні ушкодження, але тільки 2: гематома в потиличній області голови та в області правої ключиці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Гематоми утворились від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути як кулаки рук людини, так і взуті ноги. Гематома в потиличній області голови також могла виникнути і внаслідок падіння з висоти власного росту, на що вказали в судовому засіданні потерпілий та свідок ОСОБА_11 . Також експертом зазначено, що вказаний у медичній документації діагноз струс головного мозку не підтверджений об`єктивними даними та даними об`єктивного дослідження, внаслідок чого не враховувався при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Вказані в медичній документації забої кінцівок не підтверджені додатковими об`єктивними даними внаслідок чого також не враховувались при оцінці ступеню тяжкості. Пошкоджень в області обличчя експертом взагалі не констатовано, тобто ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_10 не могли бачити тілесні ушкодження у ОСОБА_8 , особливо розбитий ніс, що, як вказують обвинувачені, явилось причиною з`ясування обставин події, оскільки таких тілесних ушкоджень взагалі не було, а наявні гематома потиличної області та ключиці знаходяться в місцях, які не відносяться до видимих та без спеціального огляду не можуть бути встановлені.

Відповідно до інформації керівника Дергачівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №0000642 жодній особі про підозру не повідомлено та з 07.09.2015 проводиться судово-комісійна експертиза.

Варто зазначити, що показання свідка ОСОБА_22 в частині падіння ОСОБА_12 і ОСОБА_4 під час сутички між ними та втручання інших осіб у їх конфлікт у судовому засіданні об`єктивно нічим не підтверджені, жоден з допитаних свідків, який перебував на місці події, не підтвердив зазначені факти, а тому у цій частині суд критично розцінює показання свідка ОСОБА_22 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України , а саме що 07 грудня 2014 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_8 , знаходячись на вулиці біля кафе «Міраж», розташованого за адресою: вул.Перемоги,11а/38б, смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, бажаючи показати свою вищість над оточуючими, безпідставно розв`язав конфлікт з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , у ході якого зневажливо та нецензурно висловлювався на їх адресу, безпричинно застосував до них фізичну силу, утримуючи останніх за одяг, зіштовхував один з одним.

Продовжуючи злочин, ОСОБА_8 , діючи разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які приєднались до нього у ході скоєння злочинних дій, діючи з хуліганських мотивів, використовуючи нікчемний привід, здійснили переслідування ОСОБА_11 і ОСОБА_4 , які намагалися уникнути злочинних посягань з їх боку, наздогнавши їх за межами населеного пункту смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області на ділянці дороги Краснокутськ-Любівка, використали газовий балончик предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, чим тимчасово позбавили потерпілого ОСОБА_4 можливості чинити опір їх протиправним діям, після чого, діючи з особливою зухвалістю, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому спільно стали наносити численні удари взутими ногами у голову, обличчя, по тулубу ОСОБА_4 , завдавши йому своїми діями тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином , на думку досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення , передбачене ст. 296 ч.4 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, скоєне групою осіб, із застосуванням предмета спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень .

Відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пред`явлене органом досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, суд визнає недоведеним, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що обвинувачені застосували для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 газовий балончик.

Однією із обов`язкових умов наявності застосування зброї чи інших предметів як ознаки цього виду хуліганства є спрямованість їх на спричинення шкоди здоров`ю людей.

Будь-яких об`єктивних медичних даних щодо можливого застосування до потерпілого газу сльозогінної або дратівної дії під час подій 06.12.-07.12.2014 року в медичній документації не існує , такі дані не підтверджені висновками експертів.

Показання потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 щодо застосування до них газового балончику недостатні для кваліфікації дій обвинувачених по ст.294 ч.4 КК України. Матеріалами справи не доведено , що газовим балончиком були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

На думку суду, дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 необхідно перекваліфікувати зі ст.296 ч.4 на ст.296 ч.2 КК України .

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю доведена та їх дії необхідно кваліфікувати:

за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

та за ч.2 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб,

Визначаючи міру покарання для обвинувачених, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченими, відносяться до категорій злочинів середньої тяжкості - ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_8 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, на момент вчинення кримінальних правопорушень обіймав посаду начальника СДІМ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області, був одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем колишньої роботи та реєстрації характеризується позитивно.

Вивченням особи ОСОБА_9 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, на момент вчинення кримінальних правопорушень обіймав посаду дільничного інспектора міліції СДІМ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем колишньої роботи характеризується позитивно.

Вивченням особи ОСОБА_10 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, на момент вчинення кримінальних правопорушень обіймав посаду помічника дільничного інспектора міліції СДІМ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області, був не одружений та не мав на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем колишньої роботи характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_8 , згідно ст. ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_9 , згідно ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_10 , згідно ст.ст. 66 ,67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов заявлений прокуратурою Харківської області , в інтересах держави в особі КЗОЗ « Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди , а саме відшкодування коштів ,витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення на суму 5 733,44 грн. підлягає задоволенню та стягненню з обвинувачених, оскільки підтверджено відповідним розрахунком.

Цивільний позов заявленим потерпілим ОСОБА_4 до обвинувачених про відшкодування моральної шкоди на суму 300 000,00 грн. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

ОСОБА_4 обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження легкого та середнього ступеню тяжкості , що спричинили тривалий розлад здоров`я, та внаслідок його злочинних дій, на певний час, були порушені звичні для нього життєві зв`язки, у тому числі й через неможливість продовження активного громадського життя, звичного для нього спілкування з оточуючими людьми. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволенню позову та солідарному стягненню з обвинувачених моральної шкоди в сумі 30 000 грн.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 , ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання за :

ч.2 ст.296 КК України у вигляді 4 ( чотири) роки позбавлення волі,

ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі,

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_8 залишити без змін.

ОСОБА_10 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 , ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання за :

ч.2 ст.296 КК України у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі,

ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі,

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання , до вступу вироку в законну силу , ОСОБА_10 залишити без змін.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 , ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання за :

ч.2 ст.296 КК України у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі,

за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі,

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання ,до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_41 залишити без змін.

Речові докази:

- копії документів матеріалів кримінального провадження №№ 0000641 та 0000642, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в останньому;

- заяву ОСОБА_4 на ім`я начальника УВБ в Харківській області ДВБ МВС України від 11.12.2014 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в останньому;

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 34891, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - повернути потерпілому.

- компакт-диск TDK CD R-80 A3115SB12053, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в останньому.

Цивільний позов заявлений прокуратурою Харківської області , в інтересах держави в особі КЗОЗ « Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на користь держави , в особі КЗОЗ « Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова», кошти ,витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 5 733 ( п`ять тисяч сімсот тридцять три) грн. 44 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково .

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1