АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1093/17 Справа № 178/1041/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі матеріали кримінального провадження №0000551 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2017 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить змінити ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_7 більш м`яку міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов `язання, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Свої вимоги захисник мотивує тим, що підозрюваний ОСОБА_7 не переховується та сам з`явився до органів поліції, надав для огляду пістолет, з якого здійснював постріли. Також з матеріалів справи вбачається, що не мало місце грубе порушення громадського порядку, а умисел був направлений на завдання тілесних пошкоджень в результаті неправомірних дій потерпілої сторони, які потерпілими по справі не визнані. При обранні запобіжного заходу підозрюваному суд не врахував, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання, батьків пенсіонерів, виключно позитивно характеризується як за місцем роботи та за місцем проживання. Судом також не враховано, що ніяких тяжких наслідків в результаті протиправних дій не настало, майнової шкоди не завдано.
Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за скоєння якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. У судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України - підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця події зник із знаряддям злочину, що свідчить про можливість ухилення його від слідства та суду, що дає суду підстави для висновку про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, що обумовлює необхідність задоволення клопотання. При цьому суд прийшов до висновку у відповідності із ч.4 ст.183 КПК України не визначати ОСОБА_7 розмір застави, оскільки він підозрюється в скоєнні злочину з застосуванням насильства.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що існує ризик, що перебуваючи на свободі підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПА у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчиненою групою осіб, що супроводжувало особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що кваліфікується за ч. 4 ст. 296 КК України.
07 серпня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
З фактичних обставин цього кримінального правопорушення вбачається, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у тому, що ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, діючи умисно групою осіб з ОСОБА_11 та висловлюючи своїми протиправними діями явну неповагу до оточуючих, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особистою зухвалістю, яка мала на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, застосовуючи пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими метальними снарядами несмертельної дії - пістолет «ПМРП 9мм ХКЛУ 5944», умисно здійснив постріл у гр-на ОСОБА_12 , від якого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_7 повернувся у бік гр-н ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і також здійснив у них постріли із пістолета «ПМРП 9мм ХКЛУ 5944».
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколами допитів потерпілих та свідків, речовим доказом.

Що стосується доводів захисника підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у
вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також
була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
При розгляді клопотання слідчим суддею з додержанням правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі Харченко проти України, розглянуто можливість застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено вмотивовано з урахуванням дійсних обставин вчиненого правопорушення та положень ч. 4 ст. 182 КПК України.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2017 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4