Справа № 153/652/17
Провадження №11-сс/772/109/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000158 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2018, згідно якої відносно

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше згідно ст.89 КК України не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, задоволено клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання.
за участю прокурора: ОСОБА_8

в с т а н о в и в:
До слідчого судді надійшло клопотання від слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме в тому, що 31 травня 2017 року близько 21 год. ОСОБА_7 знаходився у себе вдома, де у нього в гостях в цей час знаходився ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_7 , керуючись жагою наживи, під час розмови повідомив ОСОБА_9 про можливість вчинення нападу на раніше незнайому їм жінку похилого віку, що мешкає одиноко з метою заволодіння грошима останньої та запропонував спільно вчинити вказаний напад, на що ОСОБА_9 погодився. Реалізовуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , залучили до вчинення вказаного злочину невстановленого слідством чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , автомобілем якого, марки «ВАЗ», ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Федір прибули до с. Писарівка Ямпільського р-ну Вінницької обл. Залишивши автомобіль на проїжджій частині, вказані особи попрямували до домоволодіння ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_1 . Прибувши на місце близько 02:30год 01.06.2017 та реалізовуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_9 залишився на вулиці, з метою спостереження за тим, щоб вчиненню злочину не завадили сторонні особи та повідомлення інших співучасників у разі небезпеки викриття, а ОСОБА_7 та Федір, підійшовши до приміщення літньої кухні, в якому мешкала ОСОБА_11 , одягнувши попередньо на обличчя маски, вийняли віконну раму одного з вікон та через віконний проєм проникли в середину приміщення. Знаходячись в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_7 та Федір застосувавши до ОСОБА_11 насильство у вигляді здавлювання шиї, нанесення численних ударів по обличчю та іншим частинам тіла, а також погрожуючи їй вбивством, поставили вимогу про передачу їм грошей. Вказані погрози ОСОБА_11 сприймала як правдиві та усвідомлювала реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, однак відмовилась передати даним особам гроші. У результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №46 від 02.06.2017 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У зв`язку з відмовою видати гроші, ОСОБА_7 та Федір, оглянувши помешкання, знайшли та викрали гроші в сумі 12 000грн та електрочайник. Після цього, ОСОБА_7 та Федір покинули приміщення літньої кухні та спільно із ОСОБА_9 , сівши до вищевказаного автомобіля, з місця вчинення злочину зникли.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 26.06.2017 близько 22-23год керуючись жагою наживи, під час розмови повідомив ОСОБА_9 про можливість вчинення нападу на раніше незнайому їм жінку похилого віку, що мешкає одиноко в с. Писарівка Ямпільського р-ну Вінницької обл., з метою заволодіння грошима останньої та запропонував спільно вчинити вказаний напад, на що ОСОБА_9 погодився. Реалізовуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , залучили до вчинення вказаного злочину невстановленого слідством чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , автомобілем якого марки «ВАЗ», ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та Федір прибули до с. Писарівка Ямпільського р-ну Вінницької обл. Залишивши автомобіль на проїжджій частині, вказані особи попрямували до домоволодіння ОСОБА_13 , по АДРЕСА_2 . Прибувши на місце близько 02год 00хв 27.06.2017 ОСОБА_9 залишився на вулиці, з метою спостереження за тим, щоб вчиненню злочину не завадили сторонні особи та повідомлення інших співучасників у разі небезпеки викриття, а ОСОБА_7 та Федір, підійшовши до будинку, в якому мешкала ОСОБА_13 , одягнувши попередньо на обличчя маски, вийняли віконну раму одного з вікон та через вікно проникли в середину приміщення. Знаходячись в будинку, ОСОБА_7 та Федір застосувавши до ОСОБА_13 насильство у вигляді стискування носа, нанесення ударів по обличчю, а також погрожуючи їй вбивством, поставили вимогу про передачу їм грошей. ОСОБА_13 сприймаючи вказані погрози як правдиві та усвідомлювала реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, вказала на місце зберігання та видала нападникам гроші в сумі 10 000грн. У результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №58 від 06.07.2017 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім цього, ОСОБА_7 та Федір, викрали золоті сережки, які були в вухах ОСОБА_13 та оглянувши помешкання викрали мобільний телефон «Nokia» з сім-картою «Київстар», золоту обручку, золотий ланцюжок з хрестиком, праску та одіяло. Після цього, ОСОБА_7 та Федір покинули будинок та спільно із ОСОБА_9 , сівши до вищевказаного автомобіля, з місця вчинення злочину зникли.

Слідчий зазначив докази на яких ґрунтується клопотання, ризики за яких застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 неможливе.

Слідчий суддя визнав обґрунтованим клопотання слідчого та задовольнив його, посилаючись, що клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 Кримінального процесуального кодексу України, а тримання під вартою є виправданим запобіжним заходом, який забезпечує належне і своєчасне здійснення досудового слідства.

Адвокат в своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, посилаючись на відсутність складу злочину та обґрунтованої підозри оголошеної ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення і виступ в судових дебатах захисника підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги; доводи прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги; дослідивши її доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

Будь-який запобіжний захід застосовується лише в разі, якщо особа обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях її застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і вищенаведених ризиків.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обгрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Тому суд не оцінює доводи сторони захисту щодо не доведення винуватості обвинувачених та виходить з наявності обґрунтованої підозри, що знайшла своє відображення та викладена в клопотанні слідчого.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд враховує, що ОСОБА_7 непрацюючий, не має постійного джерела доходів, неодружений, зареєстрований за однією адресою, проживає за іншою, тобто не має стійких соціальних зв`язків. Дані обставини, а також загроза покарання від 7 до 12 років позбавлення волі дає суду підстави вважати про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Потерпілими від злочинів є одинокі особи похилого віку, які є одними з найменш захищених верств населення, в зв`язку з чим, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних. Слідством не встановлений та не затриманий ще один співучасник вказаних злочинів, а саме чоловік на ім`я ОСОБА_10 , таким чином ОСОБА_7 перебуваючи на волі зможе вступити із останнім в змову, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачає можливість застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34. передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.

Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Тому, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2018 про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу строком на 60 днів підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: