Справа № 692/665/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 січня 2018 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000247, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, народився в с. Павлинка Іванівського району Одеської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

24 травня 2000 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 81, ст. 17,

ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, 15 квітня 2003 року звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий термін 11 місяців 18 днів;

8 вересня 2006 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 8 вересня 2007 року звільненого від покарання за закінченням іспитового строку;

27 березня 2008 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, 23 липня 2013 року звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 2 роки 4 місяці 27 днів,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 24 травня 2000 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, 15 квітня 2003 року звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий термін 11 місяців 18 днів; 8 вересня 2006 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 8 вересня 2007 року звільненого від покарання за закінченням іспитового строку; 27 березня 2008 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, 23 липня

2013 року звільненого умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 2 роки 4 місяці 27 днів,на шлях виправлення та перевиховання не став і вчинив новий злочин.

Так, він 18 червня 2017 року близько 14:30 по АДРЕСА_1 з під воріт домоволодіння ОСОБА_5 умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, вчинив крадіжку велосипеда «ММВЗ» зеленого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи від 22 червня 2017 року № 4/1258 становить 983,33 гривень, чим спричинив його власнику - потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 додатково просив врахувати наявність пом`якшуючих обставин, таких як активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Крім того, зазначав про відсутність вказаної в обвинувальному акті обтяжуючої обставини - вчинення злочину повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності, оскільки претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 в нього немає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено. Зокрема, така обставина як вчинення злочину повторно, про що вказано в обвинувальному акті відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, не може бути врахована судом як обтяжуюча в силу вимог ч. 4 цієї ж статті Кодексу, оскільки вже передбачена у ч. 2
ст. 185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває; наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.
При цьому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 296,61 гривень.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк
3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази, а саме велосипед «ММВЗ», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 296,61 гривень.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1