Справа №345/571/17
Провадження № 1-кп/345/27/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2018 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 календарних днів, так як о 14год. 30хв. 17.03.2018 року закінчується строк відбуття ним покарання у виді тримання під вартою за вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2017 року. Також прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше він вже притягувалися до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення заявленого прокурором клопотання..
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При обранні запобіжного заходу обвинуваченим судом враховано зокрема те, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а також ризики що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що обвинувачений є раніше судимою особою.
Оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі доведення його вини за ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; наявність в обвинуваченого не погашеної та не знятої судимості.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
У відповідності до п.«с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що клопотання слід задоволити і обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Заставу слід визначити відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків.
У разі внесення застави, слід зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198, КПК України, суд -
Клопотання прокурора задоволити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виглядітримання під вартою на 60 календарних днів, починаючи з 14год. 30хв. 17.03.2018 року по 14год. 30хв. 16.05.2018 року.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 14год. 30хв. 17.03.2018 року.
Заставу ОСОБА_4 визначити у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 000,00 гривень,яку може бути внесено у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвалу допустити до виконання з 14год. 30хв. 17.03.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя