Справа № 372/957/17
Провадження № 1-кп-84/17
В И Р О К
іменем України
15 грудня 2017 року м. Обухів
Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000404 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трипілля Обухівського району Київської області, громадянина України, одруженого, працюючого оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Обухівського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Київській області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи, старшим оперуповноваженим СКП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, 08.07.2016 року склав ініційований рапорт про те, що на території міста Обухів та Обухівського району перебувають особи, які вживають та розповсюджують наркотичні речовини, який був зареєстрований в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень Обухівського ВП ГУ НП в Київській області 08.07.2016 року № 7639, час реєстрації 18 год. 40 хв.

На зазначений рапорт начальником слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 була накладена резолюція та вказаний рапорт передано для виконання слідчому слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 для прийняття рішення відповідно до законодавства (ст..214 КПК України).

За результатами розгляду доручення начальника слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 ,09.07.2016 року слідчим слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000927 від 09.07.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за фактом незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів на території м. Обухів та Обухівського району.

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000927 від 09.07.2016 слідчим слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , в порядку ст. 40 КПК України надано доручення т.в.о. начальника Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 про проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення свідків та очевидців зазначеної події, а також встановлення осіб, які незаконно виготовляють наркотичні засоби.

Виконання вказаного доручення доручено старшому оперуповноваженому СКП Обухівського ВП ГУ НП ОСОБА_7 .

Під час виконання вказаного доручення у ОСОБА_7 виник умисел на вжиття заходів щодо притягнення до кримінальної відповідальності особи на ім`я ОСОБА_11 за вживання наркотичних речовин та причетності його до їх розповсюдження в Обухівському районі.

Тобто, у ОСОБА_7 , сформувався мотив і мета вчинення злочину притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення та створення штучних доказів для забезпечення звернення слідчим з клопотанням до суду щодо проведення обшуку за місцем мешкання особи.

Після чого реалізуючи свій злочинний умисел оперуповноважений СКП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , з мотивів якнайшвидшого притягнення особи на ім`я ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за вживання наркотичних речовин та причетності його до їх розповсюдження в Обухівському районі, з метою штучного створення доказів для подальшого звернення слідчим Обухівського ВП ГУ НП в Київській області з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 в якому проживає особа на ім`я ОСОБА_11 , у період часу з 08.07.2016 року по 09.07.2016 у невстановленому досудовим слідством місці власноручно вніс недостовірні дані до протоколів допиту свідка від 09.07.2016 року (09:30 год. 09:45 год.) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 09.07.2016 року (09:50 год. 10:05 год.) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З протоколів вбачалось, що особа на ім`я ОСОБА_11 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , вживає наркотичні речовини та на їх думку причетний до їх розповсюдження.

Після чого, старшим оперуповноваженим СКП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_7 09.07.2016 року на ім`я т.в.о. начальника Обухівського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_10 направлено ініціативний рапорт про необхідність звернення до Обухівського районного суду Київської області для отримання дозволу на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою документування його злочинної діяльності.

В подальшому т.в.о. начальника Обухівського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_10 наклав резолюцію та доручив виконання вказаного рапорту начальнику слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , який в свою чергу своєю резолюцією доручив виконання вказаного рапорту слідчому слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 .

При цьому досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 жодних свідчень у кримінальному провадженні №0000927від 09.07.2016 старшому оперуповноваженому Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітану поліції ОСОБА_7 не надавали та участі у слідчих діях (зокрема у допиті свідка) від 09.07.2016 року, які проводив старший уповноважений Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_7 не приймали.

Перебуваючи на посаді оперуповноважений СКП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області будучи службовою особою правоохоронного органу у невстановлений досудовим розслідуванням місці в період часу з 08.07 2016 по 09.07.2016, з 09:30 год. до 10:05 год. діючи умисно власноручно вніс до офіційних документів протоколу допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 завідомо неправдиві відомості щодо допиту зазначених осіб.

Дії ОСОБА_7 , прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину в інкримінованому злочині не визнав повністю, підтвердив свої анкетні дані, та вказав, що в кримінальному провадженні за №0000927 від 09.07.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за фактом незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів на території м. Обухів та Обухівського району ніяких доручень слідчого ні від кого не отримував. Протоколів допитів в рамках кримінального провадження за №0000927 від 09.07.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за фактом незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів на території м. Обухів та Обухівського району не складав та нікому не передавав. Підписів за ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , не ставив.

Також повідомив суду, що 03.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості та розпочате досудове розслідування в рамках кримінального провадження за №0000961 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України відносно ОСОБА_15 , яка являється співмешканкою ОСОБА_14 , та проживає за адресою, яка вказана в його ініціативному рапорті: АДРЕСА_3 , а тому просив його виправдати.

Захисник просив виправдати ОСОБА_7 оскільки стороною обвинувачення не доведено: що у ОСОБА_7 , були повноваження та він міг діяти як уповноважена особа, в рамках кримінального провадження за №0000927 від 09.07.2016, що ОСОБА_7 , підписав протоколи в невідомих провадженнях і невідомий час внесення, за свідків, тобто підробив підписи. Також вказав, що висновки експертів які були досліджені судом, не вказують категорично, що ОСОБА_7 , підробив за когось із свідків, почерк чи підпис. Також зауважив, на те, що час внесення відомостей до ЄРДР за №0000927 від 09.07.2016 09 год. 58 хв. 33 сек., а в протоколах допитів з 08.07.2016 по 09.07.2016, з 09:30 год. до 10:05 год.

Під час судового розгляду досліджено всі заявлені сторонами докази: як ті, що були зібрані на досудовому слідстві, так і надані в судових засіданнях. При ухваленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, і дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення не знайшло свого підтвердження.

Так, державним обвинуваченням винуватість ОСОБА_7 обґрунтовувалась показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків, дорученням, рапортами, висновками експертів, протоколами огляду документів, тимчасового доступу до речей та документів.

Згідно показів свідка ОСОБА_13 встапновлено, що ОСОБА_16 наркоман, чи особа яка займається збутом не знає. Понятим раніше ніколи не був, ОСОБА_7 його не допитував, протоколи не підписував, що робив 09.08.2016 року не пригадує, оскільки вживав алкогольні напої, а тому пригадати в цілому 2016 рік йому тяжко. ОСОБА_7 знає, як порядну людину, хто підписав протоколи допиту за нього йому не відомо.

Свідок ОСОБА_12 , в цілому дав аналогічні покази ОСОБА_13 , та повідомив, що сам неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності по крадіжкам та перебував в центрах реабілітації, а тому пригадати події за вказаний 2016 рік не зможе.

Згідно показів свідка ОСОБА_9 , вбачається, що він був слідчим у кримінальному провадженні слідчим, жодних доручень ОСОБА_7 не надавав. Через декілька днів після внесення відомостей за №0000927 від 09.07.2016, йому передали протоколи допитів ОСОБА_7 хто їх передав не пам`ятає, але точно не ОСОБА_7 у протоколі містилась інформація відносно особи на ім`я ОСОБА_11 . Хто підписав протоколи допитів не знає. Не зміг пояснити чому на його рапорті про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0000927 від 09.07.2016 відсутня резолюція виконавця цього доручення та дата складання доручення.

З висновку експерта № 19/4-05/628 від 28.12.2016 року встановлено, що підписи, від імені ОСОБА_13 в графах «підписи» виконані не ОСОБА_13 , рукописний текст «З моїх слів записано вірно мною прочитано ОСОБА_13 виконані не ОСОБА_13 , ознак навмисної зміни підписів виконаних від імені ОСОБА_13 оперуповноваженим ОСОБА_7 не встановлено, можливо ОСОБА_7 , з навмисною зміною почерку виконано текст «З моїх слів записано вірно, мною прочитано ОСОБА_13 (т. 1, а.п. 110-116).

З висновку експерта № 19/4-05/682 від 30.12.2016 року підписи, від імені ОСОБА_7 в графі «допитав» виконані ОСОБА_7 текст викладений у протоколі виконаний ОСОБА_7 (т. 1, а.п. 119-123).

Згідно висновку експерта № 5630/5631/17-32 від 24.03.2017 року підписи, від імені ОСОБА_12 в графах «підписи» виконані не ОСОБА_12 , рукописний текст «З моїх слів записано вірно мною прочитано ОСОБА_12 виконані не ОСОБА_12 , ознак навмисної зміни підписів виконаних від імені ОСОБА_12 оперуповноваженим ОСОБА_7 не встановлено, можливо ОСОБА_7 , з навмисною зміною почерку виконано текст «З моїх слів записано вірно, мною прочитано ОСОБА_13 (т. 1, а.п. 203-219).
З досліджених рапортів старшого оперуповноваженого СКР Обухівського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 вбачається необхідність звернення до Обухівського районного суду Київської області для отримання дозволу на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою документування його злочинної діяльності. Додатків до рапорту у виді протоколів допитів ОСОБА_7 не надавалось.

Крім того з дослідженого доручення ОСОБА_9 , не встановлюється резолюції керівництва про яку йдеться у обвинувальному аті, а саме, «Виконання вказаного доручення доручено старшому оперуповноваженому СКП Обухівського ВП ГУ НП ОСОБА_7 »

З протоколів допитів свідків ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , не вбачається в рамках якого кримінального провадження здійснювались дані слідчі дії. Крім того вбачається, що обидві слідчі дії проводились до внесення відомостей до ЄРДР в рамках кримінального провадження за №0000927 від 09.07.2016 року .

Інформація щодо часу внесення відомостей до ЄРДР: вказує. що реєстрація провадження за №0000927 в ЄРДР відбулась 09.07.2016 о 09:58:33, справу закрито 27.10.2016 року. Відповіддю з Обухівського ВП НП ГУ НП в Київській області встановлено відсутність в журналі доручень - отриманих доручень від слідчих за 08.07.2016 по 10.08.2016 року в рамках кримінального провадження за №0000927.
Копію з Журналу обліку доручень слідчих за 2015,16,17 р.

Суд визнає, що допитані в судовому засіданні обвинувачений та свідки давали правдиві, послідовні, логічні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи, але будь-яких фактичних даних, які підтверджують наявність повноважень у ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження за №0000927 від 09.07.2016 не надано. Суду не надано жодного доказу того, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , чи ОСОБА_8 , доручали ОСОБА_7 провести слідчі дії, а саме, допит свідків в рамках вищевказаного провадження.

З наданих, та досліджених доказів не вбачається, що ОСОБА_7 , було надане доручення в порядку ст. 40 КПК України, чи того, що ОСОБА_7 , був ознайомлений з даним дорученням.

Відсутність, у протоколах допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , інформації, яка обов`язково повинна бути зазначена, а саме № кримінального провадження та дати його внесення до ЄРДР, унеможливлює підтвердити те, що ця інформація зібрана в рамках кримінального провадження за №0000927 від 09.07.2016.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 5 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до статі 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.

Судом встановлено, що часом внесення відомостей за кримінальним провадженням №0000927 від 09.07.2016 в ЄРДР є 09 год. 58 хв. 33 сек., отже офіційні документи, протоколи допиту свідків були отримані в ході слідчої дії допиту до початку внесення відомостей до ЄРДР, крім того були складені не уповноваженою особою, у невідомому кримінальному провадженні, без дати реєстрації, що унеможливлює їх сприйняття як офіційних.

При встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У зв`язку з тим фактом, що вищевказаний доказ отриманий з порушенням встановленої процедури, він являється недопустимим.

Крім того, в розумінні статті 95 КПК України, навіть належним чином складений, офіційний документ протокол допиту свідка - не може бути доказом, оскільки покази свідків досліджуються судом безпосередньо.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями частини 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь цієї особи.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 22 КПК, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином обов`язок доказування, у тому числі події кримінального правопорушення та вини особи, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, при якому службова особа усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів. Ознака завідомо означає, що винний знає правдиві відомості про факти, події, однак умисно вносить інші відомості, які не відповідають правдивим.

При встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР).Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.» (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, в його основу можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. При постановленні вироку суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК України.

Відповідно до статті 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, встановлених судом фактичних обставин у провадженні, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений частиною 1 статті 366 КК України, а тому він підлягає виправданню.

Враховуючи прийняте у справі рішення, підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжного заходу не вбачається.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні віднести за рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Суддя ОСОБА_1