справа № 489/6247/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/283/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лимани Вітовського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, одруженого, має малолітню дитину, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

встановив:
19.11.2017 приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, знаходячись біля будинку № 13 по провулку Кобера в м. Миколаєві, незаконно заволоділи, належним на праві власності потерпілому ОСОБА_8 автомобілем марки «ВАЗ 2111 4», номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 185500 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зникли, залишивши вказаний автомобіль на вулиці Самойловича у м. Миколаєві з метою його подальшого продажу.

Суд визнає ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Вина обвинувачених доведена дослідженими судом доказами.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним і показав, що 19.11.2017 він спільно з ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 13 по провулку Кобера в м. Миколаєві, шляхом злому дверей, проникли до салону автомобіля «ВАЗ 2111 4». Після того як відкотили вказаний автомобіль та зняли блокування педалі зчеплення, поїхали на ньому на вулицю Сомойловича у м. Миколаєві з метою подальшого продажу автомобіля. Так як покупця найшли в м.Херсоні, приїхали туди на вказаному автомобілі, однак продати його не вдалося, оскільки разом з покупцем приїхали працівники поліції, які їх і затримали. У вчиненому щиро кається, автомобіль повернуто володільцеві.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним і показав, що дійсно 19.11.2017 приблизно о 01 год. 30 хв. він за попередньою змовою з ОСОБА_3 проникли до салону автомобіля «ВАЗ 2111 4», потім трохи його відкотили та, завівши двигун, поїхали на вулицю Самойловича у м. Миколаєві, де залишили для подальшого продажу. Продаж автомобіля мав відбутися в м.Херсоні, але їх було затримано працівниками поліції, які прибули разом з покупцем. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_8 показав, що викрадення свого автомобіля він виявив о 08:00 годині ранку 20.11.2017, який згодом йому було повернуто працівниками поліції.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.11.2017 ОСОБА_8 повідомив, що в період часу з 17:00 години 18.11.2017 по 08:00 годину 20.11.2017 невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Миколаїв, провулок Кобера, 13, незаконно заволоділа належним йому автомобілем «ВАЗ 2111 4», номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 185500 гривень.

Згідно протоколу огляду від 20.11.2017 з фототаблицею, місцем події є ділянка місцевості, розташована за адресою: м. Миколаїв, провулок Кобера, 13.
Згідно протоколу огляду місця події від 22.11.2017, оглянуто ділянку місцевості, розташованої за адресою: м. Берислав, вул. Гоголя, 6, біля адміністративної будівлі Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області та наявний автомобіль «ВАЗ 2111 4», номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно протоколу слідчого експерименту від 23.11.2017, обвинувачений ОСОБА_4 на місці події вказав на обставини вчинення ним та ОСОБА_3 злочину.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості ним скоєного - скоєння тяжкого кримінального правопорушення, його особу, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, обставини, які пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття у скоєному, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, без конфіскації майна.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості ним скоєного - скоєння тяжкого кримінального правопорушення, його особу, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання - визнання вини та щире каяття у скоєному, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, без конфіскації майна.

Підстав для призначення в порядку ст.69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на що вказував захист обвинувачених, суд не вбачає.

Приймаючи до уваги дані про особу обвинувачених, їх негативне ставлення до вчиненого, усвідомлення протиправності своїх дій, суд вважає можливим звільнити їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, так як їх виправлення можливе без відбування покарання.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 2111 4», номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно засуджених не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1