МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1316/17
Провадження № 1-кп/480/182/17
УХВАЛА
23 жовтня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ;
під час судового засідання в залі суду в м. Миколаєві з розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
встановив:
08 серпня 2017 року з Прокуратури Миколаївської області до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до реєстру досудових розслідувань 14 травня 2017 року за № 0000491 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, необхідного у зв`язку з реабілітацією померлого обвинуваченого, призначено до судового розгляду.
19 жовтня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна. Вказане клопотання заявник мотивує тим, що вона є власником автомобіля DAF AS 105XF, державний номер НОМЕР_1 , а також причепу бортового тентованого KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль та причеп були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої наразі обвинувачується ОСОБА_4 . Також, у своєму клопотанні заявник вказує на те, що водій ОСОБА_5 , який керував автомобілем DAF, державний номер НОМЕР_1 , з причепом KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 , до кримінальної відповідальності не притягався та не притягається, а тому у ОСОБА_3 виникла необхідність у вирішені питання повернення належного майна, для звернення до страхової компанії і отримання страхового відшкодування, проведення ремонту та подальшого використання автомобіля.
Дослідивши клопотання, суд дійшов такого.
Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до положень частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У судовому засіданні встановлено, що вантажний контейнеровоз-С DAF AS 105 XF, державний номер НОМЕР_1 та причіп ПР-Бортовий-Тентований KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 , належить заявниці ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 14 травня 2017 року автомобіль DAF AS 105 XF, державний номер НОМЕР_1 , причіп ПР-Бортовий-Тентований KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 , а також автомобіль Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3 , визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2017 року накладено арешт на автомобіль марки DAF AS 105 XF, державний номер НОМЕР_1 , з причепом Kassbohrer D19, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 .

Крім того, 09 жовтня 2017 року заявник ОСОБА_3 вже зверталася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, і ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

У поданому до суду 19 жовтня 2017 року клопотанні про скасування арешту будь-яких відомостей, які б ще не розглядалися судом заявник ОСОБА_3 не зазначає, а отже і доказів на підтвердження того, що наразі відпала потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна суду не подано.
За таких обставин, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна є передчасним і таким, що не підлягає задоволенy..

Керуючись ст. 174 КПК України, суд -
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

23.10.2017