АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

особи в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, а саме на: договір купівлі-продажу квартири № 1634 від 14 серпня 2017 року де предметом виступає квартира АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; договір купівлі-продажу квартири (проект) підписаний між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_11 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_12 ; довідку про технічний стан нерухомого майна № 29/06-01 від 29 червня 2017 року; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; звіт про оцінку майна № 006-24102017; витяг з реєстру територіальної громади про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні у кількості 2 шт.; довідку № 104/22-111375 від 01 листопада 2017 року у кількості 5-ть шт..; довідку № 248 від 09 листопада 2017 року про борг за комунальні послуги; заяву ОСОБА_7 від 26 жовтня 2017 року до ПАТ «Київенерго»; договір № 510/1653 від 24 жовтня 2017 про надання послуг з утримання будинків; зв`язку ключів від квартири АДРЕСА_1 у кількості 5 шт.; магнітний ключ від під`їзду.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Так, на думку апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, оскільки постановлена без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи. Зокрема апелянт вказує, що висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно є безпідставними, оскільки стороною обвинувачення не доведено відповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України. Також, представник вважає, що вилучення даного майна відбулося з порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 і його представника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На переконання колегії суддів вказаних вимог закону слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, дотримався.
Так, СВ відділом поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0012671 від 26 жовтня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа, використовуючи підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 та підроблений договір дарування на об`єкт нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа вказаним об`єктом нерухомого майна, зареєструвавши на себе право власності на зазначений об`єкт, після чого уклала договір купівлі-продажу із ОСОБА_7 , з метою уявного створення статусу добросовісного покупця, який в свою чергу уклав попередній договір купівлі-продажу вказаної квартири із реальним покупцем.

В рамках даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: договору купівлі-продажу квартири № 1634 від 14 серпня 2017 року де предметом виступає квартира АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; договору купівлі-продажу квартири (проект) підписаний між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_11 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_12 ; довідки про технічний стан нерухомого майна № 29/06-01 від 29 червня 2017 року; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; звіт про оцінку майна № 006-24102017; витягу з реєстру територіальної громади про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні у кількості 2 шт.; довідки № 104/22-111375 від 01 листопада 2017 року у кількості 5-ть шт..; довідки № 248 від 09 листопада 2017 року про борг за комунальні послуги; заяви ОСОБА_7 від 26 жовтня 2017 року до ПАТ «Київенерго»; договору № 510/1653 від 24 жовтня 2017 про надання послуг з утримання будинків; зв`язки ключів від квартири АДРЕСА_1 у кількості 5 шт.; магнітного ключа від під`їзду; з метою його збереження як речового доказу.
Постановою заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у міста Києві ОСОБА_8 від 13 листопада 2017 року вказане майно визнано речовим доказом.
Встановивши вище зазначені обставини, дослідивши доводи клопотання і матеріали, які були надані слідчим на обґрунтування своїх вимог, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для накладення арешту на зазначене майно.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що слідчим доведена необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження цього майна як речового доказу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На думку колегії суддів, доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного в ньому майна критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що воно може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу недоведеності слідчим тих обставин, що вказане майно має ознаки речових доказів, є безпідставними.

Також не знайшли своїх підтверджень в ході апеляційного розгляду справи і доводи апелянта про незаконність вилучення цього майна.
За таких обставин, на підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді та вважає, що вона постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

Істотних порушень вимог КПК які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, а саме на: договір купівлі-продажу квартири № 1634 від 14 серпня 2017 року де предметом виступає квартира АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; договір купівлі-продажу квартири (проект) підписаний між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_11 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_12 ; довідку про технічний стан нерухомого майна № 29/06-01 від 29 червня 2017 року; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; звіт про оцінку майна № 006-24102017; витяг з реєстру територіальної громади про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні у кількості 2 шт.; довідку № 104/22-111375 від 01 листопада 2017 року у кількості 5-ть шт..; довідку № 248 від 09 листопада 2017 року про борг за комунальні послуги; заяву ОСОБА_7 від 26 жовтня 2017 року до ПАТ «Київенерго»; договір № 510/1653 від 24 жовтня 2017 про надання послуг з утримання будинків; зв`язку ключів від квартири АДРЕСА_1 у кількості 5 шт.; магнітний ключ від під`їзду, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/6104/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1