Код суду 233 Справа № 233/4251/17
Вирок
Іменем України
30 жовтня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 320 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Так, у період з 22.03.2017 року по 27.03.2017 року, більш точного часу встановлено не було, в складських приміщеннях, які знаходяться на праві користування у ПП «Локомотив» відповідно до договору оренди з гр. ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 р., незаконно без за наявності ліцензії у суб`єкта господарювання на цей вид діяльності, яка видається Держлікслужбою, здійснювала зберігання прекурсорів відповідно до списку 2 таблиці 4 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770, стосовно яких встановлюються заходи контролю, а саме соляної кислоти та сірчаної кислоти.
27.03.2017 року в період часу з 11 год. 15 хв. до 19 год. 20 хв. в ході проведення в установленому законом порядку обшуку території об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_2 в боксах які орендуються ПП «Локомотив», було виявлено 90 каністр білого кольору, об`ємом 18 літрів кожна, та 94 каністри білого кольору, об`ємом 10 літрів кожна, в яких, міститься сірчана кислота, загальним об`ємом 2560,0 літрів, 64 каністри білого кольору, по 10 літрів кожна, та 10 каністр синього кольору, об`ємом 20 літрів кожна, в яких міститься розчин соляної кислоти, загальним об`ємом 840 літрів, стосовно яких встановлюються заходи контролю.
Згідно з висновком експерта № 1/12-356 від 10.04.2017 року виявлена рідина соляної кислоти є розчином соляної кислоти (щільність 1.073 г/см3, масова частка кислоти складає 15 %), яка відноситься до прекурсорів, відносно яких встановлюються заходи контролю; виявлена рідина сірчаної кислоти є розчином сірчаної кислоти (щільність 1,802 г/см3, масова частка кислоти складає 88%), який відноситься до прекурсорів, відносно яких встановлюються заходи контролю.
Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 р.зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності, також відповідно до п. 25 Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 р. № 589 діяльність, пов`язана з обігом прекурсорів, включених до списку 2 таблиці IV переліку, провадиться суб`єктами господарювання на підставі ліцензії, виданої Держлікслужбою. Крім того, відповідно до зазначеного закону дозвіл на використання об`єктів і приміщень, призначених для здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, видається суб`єкту господарювання Національною поліцією. Відповідно до списку 2 таблиці 4 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. за № 770, сірчана кислота та соляна кислота відносяться до прекурсорів, стосовно яких встановлюються заходи контролю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.320 КК України як порушення встановлених правил збереження прекурсорів.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 07 вересня 2017 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 05 вересня 2017 року, підозрювана ОСОБА_5 зобов*язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 за ст.320 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев*яносто) гривень, відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю не затосовувати.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє: що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченій ОСОБА_5 її прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, остання зазначила, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодна, угода укладена за її власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч. 4 ст.474 КПК України, які їй були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 вересня 2017 року між нею та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 05 вересня 2017 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 за ст. 320 ч.1 КК України як порушення встановлених правил збереження прекурсорів, що є злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 320 КК України, з урахуванням положень ч. 2 ст. 69 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини що пом`якшують покарання щире каяття, стан здоров*я обвинуваченої.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 05 вересня 2017 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури та підозрюваною ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинувачену, з якої стягнути на користь держави 880 грн. 40 коп.
Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев*яносто) гривень, відповідно до положень ст. 69 КК України - без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Речові докази: прозору безбарвну пластмасову ємність, з прозорою безбарвною рідиною зі світло-жовтим відтінком кольору об*ємом 0.970 л, (щільність 1.073 г/см3, масова частка кислоти складає 15 %), яка є розчином соляної кислоти та відноситься до прекурсорів, відносно яких встановлюються заходи контролю (об*єкт №1), що зберігається у господарському нежитловому приміщенні Костянтинівської місцевої прокуратури; - прозору скляну ємність з прозорою маслянистою рідиною світло-жовтого кольору з сіруватим відтінком кольору об*ємом 0.890 л, (щільність 1.802 г/см3, масова частка кислоти складає 88%), яка є розчином сірчаної кислоти та відноситься до прекурсорів, відносно яких встановлюються заходи контролю, (об*єкт №2), що зберігається у господарському нежитловому приміщенні Костянтинівської місцевої прокуратури; - 90 каністр білого кольору, об*ємом 18 літрів кожна та 94 каністри білого кольору, об*ємом 10 літрів кожна, в яких міститься сірчана кислота, загальним об*ємом 2560,0 літрів, 64 каністри білого кольору, по 10 літрів кожна та 10 каністр синього кольору, об*ємом 20 літрів кожна, в яких міститься розчин соляної кислоти, загальним об*ємом 840 літрів, що передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 , знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя