г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1362/16-к
Номер провадження 1-кп/213/104/17
В И Р О К
Іменем України
29 грудня 2017 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000556 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в тому числі 27.01.2014 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 164 ч.1, 75,76 КК України до 2-х років обмеження волі, з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 з 12.01.2015 року, відбуваючи строк покарання у Широківському виправному центрі УДПтС України в Дніпропетровській області № 75 (далі ШВЦ № 75), розташованому у селі Водяне Широківського району Дніпропетровської області, будучи ознайомлений з правилами відбуття покарання у вигляді обмеження волі, які передбачені ст. 56 Кримінально-виконавчого кодексу України, «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року, маючи прямий умисел на порушення встановлених правил проживання та режиму утримання, систематично порушував встановлені правила проживання.

Так, 29.02.2016 року, порушив вимоги режиму утримання, а саме не вийшов на ранкову поіменну перевірку засуджених установи, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, чим порушив вимоги розпорядку дня установи виконання покарань та розділ 3 ч.2, п.1 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року (далі - Правила) та вимоги ст. 59 Кримінально виконавчого кодексу України. За вказаним фактом ОСОБА_4 12.03.2016 правами начальника ШВЦ №75 оголошено Сувору догану.

Крім того, 12.03.2016 ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, маючи прямий умисел на порушення встановлених правил проживання, порушив вимоги режиму утримання, а саме перебував у відділенні СПП, в якому не проживає, проявляв нетактовну поведінку з представниками адміністрації установи, чим порушив вимоги розділу 3, ч.3, п.11 «Правил» та вимоги ст.59 КВК України. За вказаним фактом на ОСОБА_4 17.03.2016 правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 5 діб без виходу на роботу.

Крім того, 12.06.2016 ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, маючи прямий умисел на порушення встановлених правил проживання, порушив вимоги режиму утримання, а саме не вийшов на обідню поіменну перевірку засуджених установи, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, чим порушив вимоги розпорядку дня установи виконання покарань та розділ 3 ч.2, п.1 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 (далі - Правила) та вимоги ст.59 КВК України. 21.06.2016 правами начальника ШВЦ № 75 ОСОБА_4 оголошено Сувору догану.

Крім того, 02.08.2016 ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, маючи прямий умисел на порушення встановлених правил проживання, порушив вимоги режиму утримання відмовився від робіт з благоустрою установи та прилеглих території, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, чим порушив розділ 3 ч.2, п. 5 «Правил» та вимоги ст. 59 КВК України. За вказаним фактом ОСОБА_4 04.08..2016 правами начальника ШВЦ №75 оголошено Сувору догану.

Крім того, 08.08.2016 ОСОБА_4 ,. будучи засудженим до покарання у виді обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, маючи прямий умисел на порушення встановлених правил проживання, порушив вимоги режиму утримання самовільно залишив робоче місце, відмовився від робіт з благоустрою установи, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, чим порушив вимоги розділу 3 ч.2, п.5 та ч.3 п.11 «Правил» та вимоги ст. 59 КВК України. За вказаним фактом ОСОБА_4 09.08.2016 правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 3 доби, без виводу на роботу.

Крім того, 14.10.2016 ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, маючи прямий умисел на порушення встановлених правил проживання, порушив вимоги режиму утримання проявляв нетактовну поведінку з представниками адміністрації, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, чим порушив вимоги розділу 3 ч.2 п.1, п.4 та розділу 3 ч.3 п.8 «Правил» та вимоги ст. 59 КВК України. За вказаним фактом ОСОБА_4 25.10.2016 правами начальника ШВЦ №75 накладено стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 10 діб, без виводу на роботу.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.390 КК України, як систематичне порушення встановлених правил проживання, вчинені особою, засудженою до обмеження волі.

06.11.2017 між прокурором Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000556, та ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч.1 ст.390 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст.390 КК України, у вигляді двох років позбавлення волі, з випробувальним терміном відповідно до ст.75 КК України іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 в період відбування покарання за вироком суду у вигляді обмеження волі систематично порушував встановлені правила проживання, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.390 КК України, за якою ОСОБА_4 належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 та 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 06.11.2017 про визнання винуватості між прокурором Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік та шість місяців не вчинить нового злочину, буде повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не буде виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Головуючий суддя ОСОБА_1