Справа №635/993/17
Провадження №1-кп/635/478/2017

У Х В А Л А
26 вересня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4
ОСОБА_5
представника потерпілих - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисників - ОСОБА_8
ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_10
захисника - ОСОБА_11
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання щодо обрання у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке він мотивував тим, що ОСОБА_7 вчинено тяжкі злочини, є ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.
Потерпілі та їх представник у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в клопотанні прокурора і просили його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, заявленого прокурором, посилаючись на його безспідставність та необгрунтованість. Також пояснили, що ОСОБА_7 хворіє на тяжку хворобу, потребує постійного лікування у лікаря-невропатолога, умови домашнього арешту не порушував.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник у судовому засіданні також заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання обгрунтоване та підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вимогами ст.178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, їх суспільну небезпеку, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність судимостей, наявність у обвинуваченого постійного міста проживання, те, що він не працевлаштований, має низку захворювань.
У той же час, дослідивши медичну документацію, надану стороною захисту, суд приходить до висновку про те, що під час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ним були порушені обов"язки, які були покладені на нього ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2017 року, а саме - не відлучатися з місця свого мешкання без дозволу суду цілодобово.
Як вбачається з копії медичної картки ОСОБА_7 він 24 квітня 2017 року та 11 травня 2017 року був оглянути лікарем-невропатологом.
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_7 оглядався лікарем на дому з огляду на наступне.
Статтею 8 ЗУ "Основи законодавства України про охорону здоров"я" встановлено, що Кожен громадянин має право на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медичної допомоги, до якої належать:
екстрена медична допомога;
первинна медична допомога;
вторинна (спеціалізована) медична допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;
третинна (високоспеціалізована) медична допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;
паліативна допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Згідно з вимогами ст.35-1 зазначеного Закону первинна медична допомога - медична допомога, що надається в амбулаторних умовах або за місцем проживання (перебування) пацієнта лікарем загальної практики - сімейним лікарем і передбачає надання консультації, проведення діагностики та лікування найбільш поширених хвороб, травм, отруєнь, патологічних, фізіологічних (під час вагітності) станів, здійснення профілактичних заходів; направлення відповідно до медичних показань пацієнта, який не потребує екстреної медичної допомоги, для надання йому вторинної (спеціалізованої) або третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги; надання невідкладної медичної допомоги в разі гострого розладу фізичного чи психічного здоров`я пацієнта, який не потребує екстреної, вторинної (спеціалізованої) або третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.
Вторинна (спеціалізована) медична допомога - медична допомога, що надається в амбулаторних або стаціонарних умовах лікарями відповідної спеціалізації (крім лікарів загальної практики - сімейних лікарів) у плановому порядку або в екстрених випадках і передбачає надання консультації, проведення діагностики, лікування, реабілітації та профілактики хвороб, травм, отруєнь, патологічних і фізіологічних (під час вагітності та пологів) станів; направлення пацієнта відповідно до медичних показань для надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги з іншої спеціалізації або третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.
Вторинна (спеціалізована) медична допомога надається відповідно до медичних показань за направленням лікуючого лікаря з надання первинної медичної допомоги або лікуючого лікаря закладу охорони здоров`я, що забезпечує надання вторинної (спеціалізованої) чи третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.
Оскільки констультації лікаря-невропатолога відносятся до вторинної медичної допомоги і надаються лише в умовах амбулаторії (полікліники) або стаціонару, суд доходить до висновку про неможливість відвідування ним ОСОБА_7 у квітні та травні 2017 року на дому, а тому обвинувачений порушив умови застосованого до нього судом запобіжного заходу.
Крім того, суд погоджується з доводами прокурора стосовного того, що існують ризики, передбачені пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме - можливість переховування від суду та тиску на недопитаних потерпілих та свідків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27)" строком на 60 днів.
Встановити строк дії ухвали до 24 листопада 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1