Справа № 404/7473/17
Номер провадження 1-кп/404/232/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, студента III курсу «ЦНТУ», не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого: ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
Кіровським районним судом м. Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 27.01.2018 року. Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку з великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, а тому прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на наявність ризиків, які дотепер не зменшились та продовжують існувати.
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Представник потерпілого підтримав повністю прокурора та просив суд задовольнити клопотання державного обвинувача.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків тримання обвинуваченого під вартою та просили суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, так як студент III курсу ЦНТУ, надав заяву бабусі ОСОБА_10 про надання згоди та забезпечення домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до обґрунтованого висновку, що застосований обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, та підстав для зміни запобіжного заходу не встановлено.
При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні також не встановлено.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, санкція статті 115 ч.1 КК України, відповідно за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. При цьому, ОСОБА_9 неодружений, дітей на утриманні також не має, офіційно не працює, а тому у колегії суддів є достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі може вчиняти дії направленні на переховування від суду; матиме можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, які в судовому засіданні не допитувалися; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 .
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, колегія суддів, -
В задоволенні клопотанні захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 26.01.2018 року до 26.03.2018 року, включно.
Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ст.392 ч.1 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 ч.1 КПК України.

Головуюча суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3