печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року колегія суддів Печерського районного суду м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України
В С Т А Н О В И В :
11.08.2017 до Печерського районного суду м. Києва з Апеляційного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001102 від 08.11.2016 відносно вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити провадження до судового розгляду.
Захисники обвинувачених просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам закону.
Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить наступного висновку.
За правилами п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт має відповідати не лише формальним вимогам, сформульованим у ст.291 КПК України, а й іншим вимогам цього кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і їх зазначення є обов`язковими для слідчих і прокурорів.
Органом досудового розслідування вказані вимоги закону не виконані.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів провадження, виклад фактичних обставин інкримінованого діяння містить неодноразові посилання на дії обвинувачених осіб у невстановленому місці, у невстановлений час та за невстановлених обставин, що є припущеннями слідчого та прокурора і вказують на неконкретність обвинувачення, ненаповнення його конкретним змістом. Так, згідно обвинувального акта сторона обвинувачення посилається на наступні обставини:
- у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_10 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на систематичне протиправне заволодіння грошовими коштами лікарів, які здійснюють свою професійну медичну діяльність на території Олександрівської міської клінічної лікарні м. Києва, а саме за здійснення останніми безперешкодної медичної діяльності на території Олександрівської клінічної лікарні міста Києва;
- за невстановлених обставин та у невстановлений слідством час ОСОБА_10 розповів ОСОБА_9 деталі розробленої ним «схеми» одержання неправомірної вигоди та запропонував останньому приєднатись до вчинення вказаного кримінального правопорушення;
- реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на систематичне одержання за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 неправомірної вигоди від лікарів Олександрівської міської клінічної лікарні м. Києва за здійснення безперешкодної медичної діяльності, ОСОБА_9 , приблизно у середині липня 2015 року, при невстановлених досудовим слідством обставинах, повідомив завідувачу другим урологічним відділенням Олександрівської клінічної лікарні м. Києва ОСОБА_11 про необхідність передачі грошових коштів згідно встановлених «тарифів» за кожне хірургічне втручання;
- ОСОБА_9 у невстановлені досудовим слідством час, місці та обставинах грошові кошти, одержані від ОСОБА_11 , розподілив з ОСОБА_10 у невстановленому досудовому слідстві співвідношенні.
Окрім цього, формулювання обвинувачення містить посилання на отримання обвинуваченим ОСОБА_10 від ОСОБА_12 6800 грн., 11600 грн., 3600 грн., 3800 грн. Незазначення особи, яка передавала грошові кошти, є недопустимим. Таке формулювання обвинувачення позбавляє ОСОБА_10 та ОСОБА_9 права знати, у чому вони обвинувачуються та вжити заходів вже на стадії підготовчого судового розгляду для захисту своїх прав.
В обвинувальному акті в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України також неконкретно викладено формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_9 .

Відповідно до формулювання обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачується у одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища за попередньою змовою групою осіб. Проте з анкетних відомостей обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що він на момент вчинення злочину працював завідуючим відділенням директором урологічного центру, лікарем урологом консультативної поліклініки, лікарем урологом операційного блоку Олександрівської клінічної лікарні міста Києва. Відповідно до примітки до ст.368 КК України ОСОБА_9 на момент вчинення злочину, не був особою, що займає особливо відповідальне становище.

Вказана обставина свідчить про невідповідність фактичних обставин справи обвинуваченню (кваліфікації діяння), оскільки за викладених в обвинувальному акті обставин ОСОБА_9 не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

За змістом положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого у суді.

Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст.91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це мотив злочинних дій. У формулюванні обвинувачення не зазначено мотив дій ОСОБА_9 по отриманню коштів від лікарів. Також не вказано, кому саме призначались вказані кошти: ОСОБА_10 , чи ОСОБА_9 .

Також, фактичні обставини та формулювання обвинувачення не містить даних, яким чином ОСОБА_10 використовував посаду та надані йому повноваження при одержанні неправомірної вигоди.

Обвинувачення в частині так званого лобіювання ОСОБА_10 інтересів ОСОБА_9 та вказівок лікарям щодо проведення хірургічних втручань перед керівництвом лікарні є абсолютно неконкретним, а відтак незрозумілим.

Такі обставини, свідчать про порушення положення п.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (підпункт «а» пункт 3 статті 6 Конвенції).
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Враховуючи викладене, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.91, 291, п.3 ч.3 ст.314, 369, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001102 від 08.11.2016 відносно вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, повернути прокурору третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.
Судді ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3