Справа № 307/2506/17
Провадження №1-кс/307/33/18
18 січня 2018 року м. Тячів
В С Т А Н О В И В:
З даною постановою він не згідний та вважає , що вона є передчасною та підлягає до скасування виходячи з наступного.
15.04.2017 року за його заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які 22.03.2017 року ,близько 16.00 год, знаходячись в АДРЕСА_1 нанесли йому тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струсу головного мозку, підшкірної гематоми лівої тімяно-скроневої ділянки, синця лівого гомілково-ступеневого суглобу, було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ст. 125 ч.2 КК України. Під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що єдиною підставою її прийняття є те, що досудовим розслідуванням не було доведено та встановлено винуватість ОСОБА_6 у спричиненні йому тілесних ушкоджень через відсутність очевидців даної події.
Однак , на думку скаржника, зазначені слідчим в постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки в межах даного кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій, за результатами яких встановлено, що очевидцями кримінального правопорушення були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші.
При цьому , матеріали кримінального провадження містять протоколи допиту його в якості потерпілого та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з пояснень яких вбачається, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_12 спричинили йому тілесні ушкодження за вказаних в заяві обставин.
Крім цього, після допитів слідчим було проведено слідчі експерименти за його участю та участю свідка ОСОБА_8 , в результаті якого підтверджено покази, надані ними під час допитів.
Скаржник вказує, що вказані покази узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи №212 від 13.04.2017 року щодо строку події, локалізації та механізму їх спричинення, а тому як кожний окремо так і в сукупності є достатніми доказами вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_12 злочину відносно нього.
Однак , під час винесення постанови про закриття кримінального провадження, слідчий взагалі залишив поза увагою та не надав жодної правової оцінки діям ОСОБА_12 , яка під час конфлікту палицею наносила йому численні удари по голові.
Також з оскаржуваної постанови вбачається, що ще однією підставою її винесення є наявність в діях ОСОБА_6 необхідної оборони, хоча в межах досудового розслідування вказані обставини та докази їх наявності взагалі не встановлювалися
В судовому засіданні ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали і просять її задоволити.
Слідчий та прокурор не скористалися своїм правом на участь при розгляді справи і на виклик в судове засідання не з`явивлия та будь яких заперечень проти скарги не надали.
Розглянувши скаргу, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 КПК України.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22 березня 2017 року, близько 16 години , ОСОБА_6 , знаходячись в селі Бедевля на вулиці Монастир навпроти будинку №25 Тячівського району Закарпатської області на грунті неприязних відносин розпочав словесну сварку із ОСОБА_3 , під час якої зловився руками за ручку бензопили, яку ніс при собі ОСОБА_3 , і тримаючи міцно лівою рукою бензопилу, правою рукою кулаком, умисно наносив останньому декілька ударів в область голови, та правою взутою ногою наніс один удар по лівій нозі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у виді закритої черепно мозкової травми, струсу мозку, підшкірної гематоми лівої тімяно-скроневої ділянки, синець лівого гомілково-ступеневого суглобу, які згідно висновку експерта №212 від 13 квітня 2017 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Разом з цим уже в наступному абзаці цієї мотивувальної частини вказаної постанови слідчим заперечуються обставини, викладені ним же у першому абзаці вказується на непричетність ОСОБА_6 до даної події , а саме слідчий вказує, що досудовим розслідуванням не було доведено та встановлено винуватість ОСОБА_6 у спричиненні вище зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_3 через відсутність очевидців події.
А в наступному абзаці слідчий вже вказує, що ОСОБА_6 діяв в стані необхідної оборони.
З цих підстав, керуючись ст. ст. 110 , п.2 ч.1 ст. 284 КПК України слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Жодних інших мотивів для винесення оскаржуваної постанови слідчим в мотивувальній частині постанови не наведено.
Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. А відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається скаржник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, і тих , на які вказує скаржник. Принаймні суб`єктом оскарження в оскаржуваній постанові не обґрунтувано мотиви для прийняття такого рішення. А тому прийняте рішення про закриття даного кримінального провадження є передчасним.
Крім того, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, викладені взаємосуперечливі дані щодо причетності чи непричетності ОСОБА_6 до даного кримінального правопорушення, а відносно ОСОБА_12 , на яку вказує заявник як на співучасника кримінального правопорушення, взагалі не прийнято жодного рішення.
З урахуванням наведеного є підстави вважати, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі, а тому постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1