Справа №345/116/18
Провадження № 1-кп/345/146/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2018 р. м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, приватного підприємця, інваліда 2 групи, раніше не судимого за ст. 296 ч. 1 КК України, суд -
що обвинувачений ОСОБА_6 , вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Злочин вчинено при наступних обставинах:
30.08.2017 близько 11.00 год. ОСОБА_6 перебував у м. Калуші, по вул. Дзвонарській, де здійснював роздрібну торгівлю та поповнення мобільних рахунків. Маючи прямий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, безпричинно вступив в конфлікт із ОСОБА_4 , під час якого почав ображати його нецензурною лайкою.
Під час конфлікту ОСОБА_6 , перебуваючи в громадському місці на тротуарі поблизу входу в ринок в м. Калуші по вул. Дзвонарській, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та правила поведінки в громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, застосовуючи грубу фізичну силу, умисно наніс удар рукою у ділянку голови з права ОСОБА_4 , від якого останній впав на бруківку. Відразу після цього ОСОБА_6 , не припиняючи хуліганській дії, наніс ОСОБА_4 ще кілька ударів руками та ногами в ділянку обличчя, грудної клітки та правої руки, спричинивши потерпілому фізичну біль та тілесні ушкодження у вигляді синця в тім`яній ділянці голови справа, подряпини в ділянці правої кисті, які згідно висновку експерта № 290 від 14.11.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєному визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється. Згоден обмежитись його допитом та не досліджувати докази стосовно фактичних обставин. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого є добровільною, і він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст. 296 ч. 1 КК України, так як він, вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, покази якого, суд вважає правдивими і приймає до уваги та вважає, що його вина доводиться також показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що помякшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що він на диспансерному обліку в нарколога не перебуває /а.с. 33/, є інвалідом 2 групи /а.с. 22/, депутатом не являється /а.с. 25/, його молодий вік /а.с. 23/, а також те, що він раніше не судимий /а.с. 34/. Про те, він числиться на «Д» обліку у психіатра /а.с. 32/ , однак згідно висновку судово-психіатричного експерта № 323/2017 від 12.12.2017 ОСОБА_6 виявляє ознаки параноїчної шизофренії стан повної ремісії, що згідно МКХ-10 F 20,05. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочин ОСОБА_6 перебував у стані та перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує /а.с. 26-31/.
При цьому, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію в 2016 році».
За таких обставин, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченому у вигляді штрафу та не заперечив проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію в 2016 році», позицію потерпілого, який погодився з думкою прокурора в частині покарання у вигляді штрафу, однак щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію в 2016 році» заперечив, обвинуваченого та його захисника, які підтримали позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді штрафу з врахуванням його майнового стану, в межах санкції ст. 296 ч. 1 КК України. Дане покарання, на думку суду є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.
Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» був інвалідом 3 групи /а.с. 39,40/ та вчинив даний злочин 30.08.2017, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Крім того, злочин за ст. 296 ч. 1 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Таким чином, на ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році». Обвинувачений не заперечив щодо застосування до нього амністії /а.с. 38/, а перешкод для її застосування судом не встановлено. За таких обставин, відповідно до ст. 86 КК України, на підставі ст. 1 п. г Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 слід звільнити від призначеного покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.
Витрати за проведення експертиз відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Відповідно до ст. 86 КК України, на підставі ст. 1 п. г Закону України «Про амністію у 2016 році» року звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді штрафу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Івано-Франківської через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.