печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7757/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0003287 від 17.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Орган досудового розслідування вказує, що ОСОБА_5 , наказом голови Державного агентства рибного господарства України №60-ТО від 21.09.2016 призначений з 22.09.2017 на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, яку обіймає по теперішній час.
Таким чином, начальник Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області ОСОБА_5 , обіймає посаду, яка згідно із ст. 6 Закону України «Про державну службу» належить до категорії «Б», у зв`язку з чим, згідно з приміткою 2 до ст. 368 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений день та час, у начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання, шляхом вимагання, неправомірної вигоди для себе від підприємців, які займаються виловом риби, за вчинення дій з використанням наданого йому службового становища, примусово залучивши до вчинення кримінального правопорушення своїх підлеглих під погрозою звільнення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, начальник Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області ОСОБА_5 у 2017 році, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, висловив вимогу головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів «рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області ОСОБА_6 щодо необхідності надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 10 тисяч гривень щомісячно, яку він повинен зібрати від осіб, які займаються виловом риби на території Північно-Західного рибоохоронного району Миколаївської області, при цьому зазначивши, що у разі відмови у виконанні наданої вказівки ОСОБА_5 прийме одноособово рішення про звільнення ОСОБА_6 з займаної посади.
У свою чергу, ОСОБА_6 сприймаючи реально погрозу ОСОБА_5 щодо звільнення з займаної посади, змушений був погодитися на незаконну вимогу останнього.
Після чого, ОСОБА_6 20.11.2017 продовжуючи виконувати раніше висунуту незаконну вимогу начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області ОСОБА_5 щодо надання йому неправомірної вимоги, діючи з метою викриття злочинної діяльності останнього, перебуваючи у його службовому кабінеті, що за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України, 1-а, передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 10 тис. грн за безперешкодний вилов риби на території Північно-Західного рибоохоронного району Миколаївської області.
Після чого, незаконну злочинну діяльність начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області ОСОБА_5 було припинено працівниками правоохоронних органів, та останнього затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та грошові кошти отримані ОСОБА_5 у якості неправомірної вигоди в сумі 10 тис. грн. вилучено.
Під час затримання ОСОБА_5 , у нього були вилучені брюки з матеріалу сірого кольору та светр, на яких малися сліди хімічної речовини жовто-зеленого кольору при випромінюванні в проміннях ультрафіолету.
21.11.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та вручено повідомлення про підозру.
Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № 11-1/764 від 07.02.2018, на поверхні брюк, а саме на внутрішній поверхні двох бокових кишень, виявлено сліди спеціальної хімічної речовини.
12.02.2018 винесено постанову про визнання про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.
В судове засідання слідчий не зявився, подав до суду заяву в якій вимоги викладені в клопотанні підтримав, просив проводити розгляд провадження у його відсутність.
Вивчивши додані до клопотання матеріали, слід дійти переконання про необхідність здійснення визначених слідчим заходів з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 частини другої цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку з вищевикладеним, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення майна, а також з метою збереження речових доказів наразі виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- брюки сірого кольору, які були вилучені 20.11.2017 під час затримання ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1