Справа № 382/755/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1054/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 05.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 13.07.2017 року, яким :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, працюючого в ТОВ « Сучасні транспортні системи» в м. Києві, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , засуджено ст. 286 ч.2 КК України до 4- років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 42 290 грн. гривень матеріальної шкоди.

Вироком також вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

18.08.2016 року, близько 02 години ОСОБА_10 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2І114 - державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху проїзною частиною вулиці Вокзальна, навпроти будинку №1 по пров. Вокзальному в Яготин Київської області, в смузі для руху в напрямку центру міста Яготин, з порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого для «забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3/ д ПДР України, згідно з яким «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху - порушуючи вимоги п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» під час виявлення попереду, в світлі фар автомобіля пішохода ОСОБА_12 , який рухався попутно напрямку руху автомобіля, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду ОСОБА_12 , внаслідок чого здійснив наїзд на останнього. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Обґрунтовуючи своїх вимоги, зазначає, що суд необґрунтовано не задовольнив думку та клопотання захисника про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, не навівши у тексті вироку жодного обґрунтування чи мотивів не застосування вимог ст. 75 КК України. Вважає, що для звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання у суду були законні підстави, адже його засуджено до позбавлення волі менш, ніж на 5 років, злочин вчинено з необережності, він раніше не судимий і до відповідальності не притягувався, має на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, працює, характеризується позитивно, в скоєному щиро кається, не заперечує вини, співпрацював з органами досудового слідства, частково відшкодував спричинену шкоду. Захисник вважає, що крім обставини, що пом`якшує відповідальність, визнаної судом - щире каяття, такою ж обставиною можна визнати і активне сприяння розкриттю злочину, яку суд безпідставно не застосував, залишивши її взагалі поза увагою. Крім того, його малолітній син ОСОБА_13 має проблеми з серцем, сім`я обвинуваченого є багатодітною, а його мати потребує стороннього догляду та допомоги. Судом не надано належної оцінки та наявності грубих порушень ПДР зі сторони загиблого пішохода, котрий до того ж знаходився в стані алкогольного сп`яніння. В доповненнях захисник зазначає про повне відшкодування збитків потерпілій.

Заслухавши суддю доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, представника потерпілого та думку прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирок суду першої інстанції в частині фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, учасниками судового провадження не оскаржуються.

Суд, розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього рух, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_10 враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд визнав щире каяття, обставиною що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд врахував, тяжкість скоєного злочину та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, тому суд дійшов висновку, що міру покарання обвинуваченому необхідно обрати у вигляді позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_10 вчинив даний злочин в стані алкогольного сп`яніння, суд визнав необхідним необхідно застосувати і додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Визначаючись із видом та строком покарання обвинуваченому, суд врахував і наявність порушень ПДР з боку потерпілого, в зв`язку з чим і призначив покарання, наближене до міняльного, визначеного санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Безпідставними знаходить колегія суддів доводи захисника про необґрунтоване незастосування судом ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_10 .. Зі змісту ст. 75 КК України вбачається, що застосування ст. 75 КК України є правом, а не обов`язком суду. Суд першої інстанції не знайшов підстав для застосування зазначеної вище норми закону. Не вбачає цих підстав і колегія суддів

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника безпідставною і знаходить за необхідне вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Яготинського районного суду Київської області від 13.07.2017 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.
С У Д Д І :