Справа № 591/7412/17
Провадження № 1-кс/591/3915/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Сумської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми із зазначеною скаргою, яку вони мотивували тим, що з 1995 року здійснювалось розслідування кримінальної справи №93746 щодо факту смерті їх сина ОСОБА_6 та за результатами досудового розслідування слідчими прокуратури виносились постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувались суддями Зарічного районного суду м.Суми у зв`язку з неповнотою проведених слідчих дій (не проведенням допитів усіх свідків події), а також у зв`язку з невиконанням попередніх постанов Зарічного районного суду м.Суми. Проте, суддя ОСОБА_7 своїми постановами від 28.05.2009 року та від 27.07.2009 року залишив в силі постанову прокурора про закриття кримінальної справи №93746, а судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своєю ухвалою від 18.08.2009 року, а також судді апеляційної інстанції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 постановою від 18.08.2009 року залишили в силі постанови, ухвалені суддею ОСОБА_7 . На їх думку, вказані судді скоїли злочин, передбачений ст.375 КК України, тому 11.12.2017 року вони звернулись до прокуратури Сумської області із заявою, в якій просили внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями злочину. Але, до цього часу такі відомості до Реєстру не внесено, тому вони вимушені звертатись до слідчого судді з даною скаргою та просили зобов`язати прокуратуру внести відомості за їх заявою від 11.12.2017 року до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали вимоги скарги в повному обсязі, надавали пояснення аналогічні тим, що містяться в обґрунтуваннях поданої скарги.

Прокурор просив в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що заява про внесення відомостей до ЄРДР повинна містити дані про ознаки кримінального правопорушення. Але, як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяви, то вона таких ознак не містить. Натомість, подана скаржниками до прокуратури області заява від 11.12.2017 року є тотожною численним іншим заявам, які подаються скаржниками, і вона, як і інші заяви, стосується неналежного досудового розслідування кримінальної справи № 93746. Але, всі викладені ними у заяві обставини щодо неповноти досудового розслідування вже перевіряються в рамках кримінального провадження №0000137 від 01.07.2014 року. За таких обставин, просила відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржників, прокурора, дослідивши матеріали скарги, дійшов таких висновків.

Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
За змістом вказаної норми закону до реєстру повинні вноситися відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги, 11.12.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до прокуратури Сумської області заяву про злочини слідчих, передбачених ст.ст.365,372,373,382,396 КК України і суддів - передбаченого ст.375 КК України, у кримінальній справі №93746.

Мотивуючи таку заяву, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказували на те, що 30.05.1995 року на їх незаскленому балконі безвинно загинув їх 15-річний син від розриву міни. 14 років органами прокуратури проводилось слідство та 12 разів слідчими прокуратури виносились постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувались суддями Зарічного районного суду м.Суми, а матеріали направлялись для проведення додаткового розслідування з вказівкою на необхідність провести допит свідків. Але, відсутність у справі №93746 за 2004-2008 роки протоколів допиту свідків, на необхідності допиту яких звертав увагу суд, свідчать про те, що слідчі не виконали вимоги 6-ти постанов суду, а копіювали постанови попередніх слідчих з метою приховати замовників та виконавців вбивства їх сина, а також «кришувавших» їх попередніх слідчих від кримінальної відповідальності. За таких обставин, у 2008 році назріло питання притягнення слідчих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та начальника слідчого відділу ОСОБА_17 до кримінальної відповідальності за ст.372 та 382 КК України. Проте,на їх думку, щоб цього не сталось, суддя ОСОБА_7 своєю постановою від 28.05.2009 року відмовив у скасуванні постанови про закриття кримінальної справи №93746, а судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вказану постанову своєю ухвалою від 02.07.2009 року залишили в силі.

В подальшому, суддя ОСОБА_7 знову своєю постановою від 27.07.2009 року залишив в силі постанову прокурора про закриття кримінальної справи №93746, а судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знову залишили в силі його постанову.

На переконання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказані судді своїми явно неправосудними рішеннями посприяли замовникам вбивства їх сина уникнути відповідальності за ст.115 КК України, а слідчим відповідальності за ст.ст. 365,372,373,382,396 КК України, чим вчинили злочин, передбачений ст.375 КК України.

Таким чином, зі змісту поданої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяви вбачається, що вони фактично не згодні з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, які ухвалювались цими судами ще у 2009 році.

Разом з цим, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України ( в редакції, що діяла станом на 2009 рік),ст.129-1 Конституції України ( в редакції, що діє з 30.09.2016 року), а також роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. №8 "Про незалежність судової влади" - судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається та вважається втручанням у діяльність судових органів.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011 У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України Про Вищу раду юстиції встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України і дії осіб щодо оскарження судових рішень непроцесуальним шляхом, за межами процедури оскарження, що встановлена процесуальним законодавством України, є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів. Такими діями завдається шкода не тільки авторитету судової влади у суспільстві, але й міжнародному іміджу України.

Враховуючи зазначене, незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.

За таких обставин, в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Сумської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по їх заяві від 11.12.2017 року - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1