Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/83/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2018 м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

матеріали кримінального провадження № 0001660 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2017 року яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Димитрово м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 10 травня 2017 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України (за кримінальне правопорушення, вчинене наприкінці квітня 2017 року щодо викрадення мобільного телефону у ОСОБА_9 ) у виді 1 (одного) року позбавлення волі,
на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 року і цим вироком призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України (за кримінальні правопорушення, вчинені 04 червня 2017 року щодо викрадення телевізора у ОСОБА_9 та 11 червня 2017 року щодо викрадення тюнеру у ОСОБА_10 ) у виді 2 (двох) років позбавлення волі,
на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 року призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.
І епізод. Наприкінці квітня 2017 року, точної дати не встановлено, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на території буд. АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих спонукань, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку господаря будинку, шляхом вільного доступу з столу кухні вищезазначеного будинку таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia X2», чорного кольору, що належать ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1 260,00 грн.
ІІ епізод. 04 червня 2017 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході розмови з раніше знайомою йому ОСОБА_9 , звернувся до неї з проханням надати йому телевізор марки «Вітязь» 37 CTV 740-3 Micra M сірого кольору для тимчасового користування його матір`ю. Отримавши телевізор з умовою його повернення, ОСОБА_8 направився до домоволодіння своєї матері, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Маючи в розпорядженні телевізор «Вітязь» 37 CTV 740-3 Micra M сірого кольору та зустрівши свого знайомого ОСОБА_11 , який повідомив про можливість продажу телевізору, ОСОБА_8 змінив свої наміри з користування на продаж телевізора.
В подальшому діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізував зазначений телевізор, невідомим особам, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 662,50 грн.
ІІІ епізод. 11 червня 2017 року близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебував на території будинку АДРЕСА_4 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливих спонукань, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку господаря будинку, шляхом вільного доступу з телевізору, що знаходився у спальній кімнаті вищезазначеного будинку, таємно викрав тюнер-супутниковий марки TIGER 4060CX, чорного кольору, що належить ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 250,00 грн.
Не погоджуючись з вироком суду захисником-адвокатом ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2017 року змінити в бік пом`якшення покарання, призначивши ОСОБА_8 покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вважає вирок незаконним та таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання не врахував наявність у обвинуваченого трьох малолітніх дітей та дружини, з якою шлюб не зареєстрований, але проживають однією сім`єю, а також негативне ставлення ОСОБА_8 в судовому засіданні до своїх вчинків та бажання стати на шлях виправлення і відшкодувати завдану шкоду потерпілим у повному обсязі, що доводить його щире каяття.

При таких обставинах, обвинуваченому ОСОБА_8 може бути призначене покарання без ізоляції від суспільства, яке буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який заперечив проти апеляційної скарги адвоката, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив призначити ОСОБА_8 покарання з випробуванням, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних органами досудового розслідування доказами.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі захисника не оспорюються, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність достатніх підстав для застосування положень ст. 75 КК України стосовно ОСОБА_8 колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положеннями ст. 75 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обираючи вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, є умисними корисливими злочинами, якими завдано майнової шкоди потерпілим, дані про особу обвинуваченого, на якого за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, сидром залежності з 2000 року, офіційно не працює та суспільно корисною працею не займається, неодноразово судимий, на час вчинення інкримінованих злочинів мав не зняту та не погашену судимість, злочини вчинені обвинуваченим під час відбування покарання з випробуванням, однак після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив аналогічні кримінальні правопорушення, що свідчить про його схильність до вчинення корисливих злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також запобігання вчинення ним нових злочинів, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Також, враховуючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

Водночас, колегія суддів вважає, що наведені у доводах апеляційної скарги інші обставини, що, на думку сторони захисту, пом`якшують призначене ОСОБА_8 покарання, не містять якісних характеристик, які б зменшували ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та давали б підстави для пом`якшення призначеного покарання шляхом застосування положень ст.75 КК України, і крім того, були вже враховані судом першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, яке за своїм видом і розміром, необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України. Підстав вважати покарання призначене ОСОБА_8 несправедливим внаслідок суворості, а також підстав для його пом`якшення, як про те просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , а вирок суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення,а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії.
Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2