АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/4381/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/90/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0006708 від 04.11.2016 року та застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» строком на 60 днів до 23 лютого 2018 року із визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32000 грн.
Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважав за можливе визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатної особи. З таким рішенням слідчого судді не погодився підозрюваний ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій, по суті, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту без визначення застави.
ОСОБА_8 вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді та посилається на те, що ризики, встановлені слідчим суддею перелічені, але жодним чином не доведені, зобов`язується з`являтись до органів досудового розслідування та суду за першим викликом та зазначає, що на його утриманні знаходяться його мати та донька.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника що підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

З матеріалів клопотання встановлено, що СУ Київського відділу ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006708. 31.10.2016 року 22.12.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме про те, що 03.11.2016 року приблизно о 03.00 год. ОСОБА_8 діючи в групі з невстановленою особою в ході досудового розслідування особою, знаходячись на сходинковому майданчику між 4-м та 5-м поверхами першого під`їзду, будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження замка вхідних дверей підсобного приміщення, призначеного для зберігання речей, незаконно проникли до нього, звідки умисно, таємно викрали належне ОСОБА_10 майно, а саме: велосипед «Estern Metalhead 2009 Red», вартістю 6326 грн. 00 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 553 від 13.12.2017 року. Окрім того, діючи в продовження свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, того ж дня у вказаний проміжок часу, знаходячись на сходинковому майданчику між 8-м та 9-м поверхами вказаного під`їзду, ОСОБА_8 діючи в групі з невстановленою в ході досудового розслідування особою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження замка вхідних дверей підсобного приміщення, призначеного для зберігання речей, незаконно проникли до нього, звідки умисно, таємно викрали належне ОСОБА_11 майно, а саме: велосипед «Drag zx-5», вартістю 5390 грн. 00 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 553 від 13.12.2017 року. Заволодівши таємно вищевказаним майном, ОСОБА_8 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, залишили місце вчинення злочину, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 6326 грн. 00 коп. та потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 5390 грн. 00 коп.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-4).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про необґрунтоване застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є неспроможними, оскільки обставини щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України підтверджуються наявними в матеріалах судового провадження даними, які колегія суддів вважає об`єктивними.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , по суті, не згоден з тим, що пред`явлена йому підозра є обґрунтованою, однак у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюрей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін..), термін «Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський су з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України;
3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, що є тяжким злочином, у період дії іспитового строку, встановленого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2016 року.

Тому, з висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Доводи апелянта щодо відводу слідчого апеляційний суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_8 не позбавлений можливості заявити відвід слідчому в порядку, передбаченому ст. 81 КПК України, а тому його прохання зробити відвід слідчому знаходиться за межами процесуальних повноважень апеляційного суду.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 не виявив бажання на участь захисника під час проведення його допиту (а.с.44), а також просив проводити судове засідання про застосування відносно нього запобіжного заходу без участі адвоката (а.с.45).

Проте, відповідно до ст. 42 КПК України, ОСОБА_8 не позбавлений можливості скористатися своїм правом мати захисника.

Крім того, проведення одночасного допиту із усіма свідками по справі та слідчим, як того просить ОСОБА_8 , згідно діючого КПК України не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, а доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують. Підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Тому, керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави в межах досудового розслідування залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: