Справа № 279/2215/17
УХВАЛА
іменем України
10 листопада 2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 у м. Коростені клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості,-

встановив:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зняття судимості за вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 03 грудня 2002 року.

Прокурор не заперечував щодо задоволення судом клопотання ОСОБА_4 , про що подав до суду заяву.
ОСОБА_5 теж подав до суду заяву, в якій просив задовольнити клопотання та розгляд провести без його участі.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється відповідно до норми, закріпленої частиною 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Судом встановлено, що вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 03 грудня 2002 року ОСОБА_4 засуджено за ст.ст.142 ч.2, 142 ч.3, 145 ч.2, 185 ч.3, 357 ч.3, 42, 43 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року) до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2008 року на підставі ст.82 Кримінального кодексу України невідбутий строк замінено на обмеження волі. 25 березня 2009 року постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області невідбуте покарання у вигляді обмеження волі замінено на 2 роки виправних робіт з утриманням 20 % на користь держави. Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 липня 2011 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбуття покарання у вигляді виправних робіт на 1 місяць 24 дні.

Відповідно до ст.538 Кримінального процесуального кодексу України - "Після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням".
За нормами ст.89 ч.1 п.7 Кримінального кодексу України - "Такими, що не мають судимості, визнаються: 7) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину"

Стаття 91 ч.1 Кримінального кодексу України передбачає, що суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості у разі - "Якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу".

Проаналізувавши матеріали справи, разом з характеризуючими даними на ОСОБА_4 , а також враховуючи те, що ОСОБА_4 після звільнення умовно-достроково від відбуття покарання до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.89 ч.1 п.7, 91 ч.1 Кримінального кодексу України, ст.ст.537-539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
постановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 03 грудня 2002 року за ст.ст.142 ч.2, 142 ч.3, 145 ч.2, 185 ч.3, 357 ч.3, 42, 43 Кримінального кодексу України (у редакції 1960 року) до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна вважати таким, що не має судимості.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1