Справа № 344/5566/17
Провадження № 11-кп/779/375/2017
Категорія ч. 1ст. 338 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Смига, Дубнівського району Рівненської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, працюючий сторожем, в силу 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим за ч. 1 ст.338 КК України та засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., -

в с т а н о в и л а :

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.338 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) грн.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений вчинив публічну наругу над Державним Прапором України.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 березня 2017 року приблизно о 08.00 годині ОСОБА_8 , знаходився по АДРЕСА_2 , де побачив Державний Прапор України, який був встановлений на стіні біля центрального входу у приміщення торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В цей час в ОСОБА_8 виник протиправний намір, спрямований на наругу над Державним Прапором України, який згідно статті 20 Конституції України є державним символом України, шляхом публічного зриву його з стіни центрального входу у торговий центр « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В подальшому, ОСОБА_8 11.03.2017 року о 08.00 год. реалізуючи свій протиправний намір, підійшов до центрального входу у ТЦ «Вопак», де безпричинно у присутності сторонніх осіб, демонструючи своє зневажливе ставлення до Державного Прапора України, та який був офіційно встановлений на фасаді торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , публічно зірвав його, кинув на землю, після чого потоптав ногами та витер взуття.

Продовжуючи свій протиправний намір ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи з винятковим цинізмом, що виразилось в демонстративній зневазі до Державного Прапора України, не реагуючи на зауваження з боку ОСОБА_10 , щодо того, щоб останній повернув Державний Прапор України на місце, ображаючи ОСОБА_10 нецензурною лайкою, знову потоптав його ногами та витер в Державний Прапор України виділення з носа, цим самим проявив публічну наругу над державним символом України - Державним Прапором України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікації діяння обвинуваченого вважає, що вирок суду є незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. А тому, просить вирок Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Свою позицію мотивує тим, що при призначенні покарання суд першої інстанції врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та визнавши обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття, дійшов до помилкового висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначив йому невиправдано м`яке несправедливе покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Вважає, що судом не взято до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини проти власності та злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, судимість за які погашена, однак свідчить, що ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Крім цього, звертає увагу на те, що судом першої інстанції призначено покарання того ж виду, що і вироком Івано-Франківського міського суду від 03.10.2008 року за останній вчинений злочин перед теперішнім.

Вказує на те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Під час апеляційного розгляду прокурор доводи апеляційної скарги підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Частина 1 статті 421 КПК України визначає, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати суворіше покарання тільки у випадку, якщо за цими підставами апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий або його представник.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються викладені у вироку суду фактичні обставини, вчиненого злочину, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.338 КК України у зв`язку з чим вирок суду в цій частині апеляційним судом не перевіряється..

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст.338 КК України, оскільки він умисно вчинив публічну наругу над Державним Прапором України.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі і в частині призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому і у відповідності до вимог ст.66 КК України визнав вказану обставину такою, що пом`якшує покарання.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Крім того, відповідно до п.3 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вищевказаних вимог не дотримався і призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке є невиправдано м`яким і не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує встановлені судом обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст.89 КК України, та вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе за умови призначення йому покарання у виді арешту.

При призначенні покарання, колегія суддів у відповідності до вимог ст.66 КК України враховує як обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 338 КК України у виді арешту строком на шість місяців, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ст. ст. 409, 414, 420 КПК України однією з підстав для скасування вироку та постановлення нового вироку є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість призначеного покарання.

По цій підставі вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 338 КК України скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок.

Вважати, що вироком Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2017 року, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.338 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

В решті вирок Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Вирок Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим ,який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_4