Справа № 183/6294/17
№ 1-кп/183/1115/17
В И Р О К
іменем України
22 грудня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Муровані Курилівці, Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубично самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи у військовому званні старший сержант, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,-
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
22 вересня 2015 року наказом № 123-к (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду такелажника евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
06 листопада 2015 року наказом № 262 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубично самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За наведених обставин, старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9,11,12,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, посадою, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Однак, 15 березня 2016 року старший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилятися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не повідомляв.
16 листопада 2017 року старший сержант ОСОБА_5 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та повідомив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення припинено.
Таким чином, з 15 березня 2016 року по 16 листопада 2017 року старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин в умовах особливого періоду та незаконно перебував за межами розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину, у скоєному щиро кається та в силу ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття ОСОБА_5 , яке ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнанні вини та готовністю понести кримінальну відповідальність.
Крім того, суд враховує, що обвинувачений вину визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, на обліках у лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра не перебуває, згідно довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 12.10.2015 року з 22.09.2015 року приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у межах санкції частини 4 статті 407 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, строк якого повинен бути мінімальним, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1