УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року

м. Київ
Справа № 653/42/17

Провадження № 51-5064ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року.
встановив:
За вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 162 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК призначене покарання за ч. 1 ст. 162 КК у виді обмеження волі на строк 2 роки переведено в покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, ОСОБА_5 призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Апеляційний суд Херсонської області 21 грудня 2017 року, під час розгляду кримінального провадження, за апеляційною скаргою з доповненням прокурора, в частині призначення ОСОБА_5 покарання, скасував вирок районного суду і постановив новий, яким ОСОБА_5 визнав винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 185 КК у виді арешту на строк 6 місяців, ч. 1 ст. 162 КК у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_5 призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту на строк 6 місяців. На підставі п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»від 22 грудня 2016 року ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання за цим вироком. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність просить скасувати вирок апеляційного суду та винести нову постанову, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК закрити, за відсутністю в його діях складу злочину, а за ч. 1 ст. 162 КК призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн.
Перевіривши касаційну скаргу захисника, Верховний Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог ст. 427 КПК, якою встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону в поданій скарзі захисник ОСОБА_4 посилаючись на допущені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не зазначає в чому саме полягали такі порушення, та як вони вплинули на законність і обґрунтованість вироку апеляційного суду, і були б безумовною підставою відповідно до ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 420 КПК, для його скасування касаційним судом.
Так у своїй касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме на відсутність у кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК такої кваліфікуючої ознаки як повторність. При цьому, без належного обґрунтування своїх доводів, просить закрити кримінальне провадження в цій частині.

Також захисник не обґрунтувала своїх доводів щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме безпідставного ухвалення цим судом судового рішення в формі вироку, тоді як на думку захисника, апеляційний суд не погіршив становища засудженого, а навпаки призначив йому більш м`яке покарання (у виді арешту на строк 6 місяців) ніж місцевий суд (у виді позбавлення волі на строк 3 роки), з огляду на те, що місцевий суд звільнив засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК.
Крім того, вимога захисника ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, відповідно до якої суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вироку апеляційного суду, і в той же час просить суд касаційної інстанції винести нову постанову, що не передбачено положеннями вказаної норми.

Суд касаційної інстанції є судом права відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї висуваються за законом, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 без руху і встановити їй семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3