ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1027/17
1-кс/0187/277/17
УХВАЛА

"29" вересня 2017 р. смт. Петриківка

Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув клопотання заступника начальника СВПетриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного 21.06.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, погоджене з прокурором, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В
Згідно з клопотанням, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на самовільне зайняття земельних ділянок, починаючи з квітня 2017 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, в порушення вимог ст. ст. 78, 93, 116, 123-126 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», що регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу та державної реєстрації набуття необхідних та достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею, умисно, з корисливих мотивів, самовільно зайняв земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, з кадастровим номером :02:002:1488 площею 17,8 га, до якої приорав частину землі площею 7 га, в результаті чого самовільно зайнята земельна ділянка становить 24,82 га, земельну ділянку, яка розташована неподалік с. Судівка Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області загальною площею 11,02 га на відстані 500 м від земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1457 та земельну ділянку, яка розташована на території Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області площею 16,76 га, яка не має кадастрового номеру, але розташовується неподалік земельної ділянки з кадастровим номером :02:028:0122.

Вищевказані самовільно зайняті земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 24,82 га, 11,02 га та 16,76 га, розташовані на території Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме з метою вирощування соняшнику без наявності відповідного розпорядження органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про їх передачу у власність або у надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо вказаних земельних ділянок.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 344-ДК/273/АП/09/01/-17 від 19.09.2017, ОСОБА_5 заподіяно значної шкоди державним інтересам на загальну суму 175 тис. 150 грн. 77 коп., розрахунок якої проведено державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Магдалинівському, Петриківському та Царичанському районах управління контролю за використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно до вимог статей 6 та 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року за № 963.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2017 за № 0000319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

28.09.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнав повністю, однак від дачі показань відносно себе відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.

Згідно повідомлення Територіального сервісного центру № 1244 в Дніпропетровській області за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на наступні транспортні засоби: автомобіль марки ВАЗ 21072 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, автомобіль марки CHERY TIGGO реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, причіп КРД 050100 реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску.
З метою відшкодування заподіяної ОСОБА_5 матеріальної шкоди державним інтересам, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти арешт на вищезазначене належне йому майно.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що зазначені в клопотанні автомобілі йому не належать, оскільки автомобіль марки ВАЗ 21072 він продав за довіреністю ще в 2008 році, а автомобіль марки CHERY TIGGO продав в серпні 2017 року.
Суд, вислухавши ОСОБА_5 і дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Згідно положенням ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

П.4 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Крім того вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно положенням ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Суд вважає, що надана інформаційна довідка Територіального сервісного центру № 1244 в Дніпропетровській області не може бути належним доказом, що підтверджує право власності за ОСОБА_5 на майно, щодо якого розглядається клопотання про арешт. Більш того, факт наявності права власності на автомобілі заперечується самим ОСОБА_5 .

Крім того суд вважає, що в клопотанні відсутні посилання на належні та допустимі докази встановленого розміру шкоди.

Згідно положенням п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 344-ДК/273/АП/09/01/-17 від 19.09.2017, складений державним інспектором не є висновком експерта та не може вважатися належним та допустимим доказом, що підтверджує розмір шкоди.

Крім того в клопотанні не зазначена вартість майна, яке належить арештувати, що не дає суду можливості визначити чи є його вартість співмірною розміру шкоди.

Згідно ст.. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що без усунення вищезазначених недоліків прийняти рішення по суті не вбачається можливим, а тому вважає за необхідне клопотання про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 повернути прокурору для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 131-132, 170-172, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВПетриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000319, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1