Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/297/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/2001/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000633, за апеляційною скаргою з доповненням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2018 року, якою

залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрещенівка, Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, освіта вища, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.309 КК України,

встановила:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2018 року, залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . На підставі ч.3 ст.194 КПК України зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначила, що вказані у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.309 КК України, проте не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, прийшла до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

В апеляційній скарзі з доповненням прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Слідчим суддею під час обрання попередніх запобіжних заходів у виді домашнього арешту, було визнано наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею не наведено належних та достатніх мотивів відмови слідчому у задоволенні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий суддя обмежився лише однією фразою про недоведеність стороною обвинувачення неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, слідчий суддя не врахував обставини того, що підозрюваний телефонував іншому підозрюваному та погрожував фізичним насиллям у разі надання останнім правдивих показань, а також ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_7 порушив умови обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Слідчим суддею не враховано також те, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру за ч.4 ст.190 КК України за кваліфікуючою ознакою «вчинене організованою групою».

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу процесуального прокурора; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги процесуального прокурора; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах.

Фактично слідчим у клопотанні було заявлено ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що вказані ризики не підтверджені відповідними матеріалами і слідчим та прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-якій формі.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що заявлені слідчим у клопотанні ризики носили суто формальний, ймовірний характер та погоджується з висновком слідчого судді про те, що переконливих доказів того, що ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може створити перешкоди досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, слідчим не надано.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала практику Європейського суду з прав людини щодо визначення «обґрунтованості підозри» та вирішення питання щодо доведеності вини особи та правильність кваліфікації її дій підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя/суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Окрім того, як зазначено в ухвалі слідчого судді, що строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_7 скінчився 19.02.2018 року, а з даним клопотанням слідчий звернувся до суду 27.02.2018 року. Колегія суддів, вважає доречним зауваженням слідчого судді з приводу того, що звертаючись із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим не зазначено конкретного переліку обставин, які свідчать, що підозрюваний в період з 19.02.2018 року по 27.02.2018 року переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином та відсутність конкретних посилань на докази, які підтверджують наявність заявлених ризиків.

В апеляційній скарзі та підчас апеляційного розгляду прокурором також не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу з доповненням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . На підставі ч.3 ст.194 КПК України зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4