Справа №592/6023/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/605/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 20 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, зареєстрований та проживаючий у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений за ст. 121 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 60 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 31.03.2016 року, у вечірній час доби, ОСОБА_8 разом із своїм знайомим ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 , протягом дня розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_10 пішов спати, а ОСОБА_8 , закривши домоволодіння, повернувся в будинок щоб теж лягти відпочивати.

В цей момент, в період часу з 20 год. 25 хв. по 20 год. 45 хв. на його мобільний телефон почали надходити дзвінки від його знайомого ОСОБА_11 на які ОСОБА_8 не відповідав із за небажання спілкуватись з останнім.

Близько 21 ї години, ОСОБА_8 почув шум у дворі і побачив у вікні тінь на території свого домоволодіння. Вийшовши на подвір`я ОСОБА_8 побачив на території свого домоволодіння ОСОБА_11 , який переліз через паркан та був в стані алкогольного сп`яніння. З цього приводу між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виникла словесна розмова у ході якої ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_11 декілька ударів правою рукою по потилиці та почав виводити за територію домоволодіння, завдаючи при цьому удари коліном по сідницям ОСОБА_11 . Після цього, схопивши ОСОБА_11 за штани перекинув його через себе на землю від чого ОСОБА_11 впав головою на купу будівельного сміття та уламки цегли.

Далі ОСОБА_8 наніс лежачому ОСОБА_11 один удар правою рукою по потилиці та близько двох трьох ударів ногою, взутою в гумові капці по тулубу з лівого боку. Надалі ОСОБА_11 піднявся і став йти в бік ОСОБА_8 , який помітивши це, схопив ОСОБА_11 за тулуб, підняв та знову перекинув його через себе на купу будівельного сміття. Після цього ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 ще декілька ударів по тулубу та голові невстановленим в ході досудового розслідування тупим предметом.

Після завданих ударів ОСОБА_8 поклав потерпілого ОСОБА_11 відпочивати у себе в будинку та о 7 й год. 55 хв. 1.04.2016 року викликав працівників швидкої медичної допомоги, якою ОСОБА_11 був доставлений до КЗ СОР Сумська обласна клінічна лікарня, де о 15 й год. того ж дня ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні.

Згідно висновку судово медичної експертизи смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок поєднаної тупої травми тіла у вигляді відкритої травми кісток черепу та головного мозку та закритої травми грудної клітки, клінічний перебіг яких ускладнився розвитком гострої легеневої та серцево судинної недостатності, на що вказують вище перелічені тілесні ушкодження. Які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_8 в якій він, уточнивши свої вимоги у ході апеляційного розгляду, просить пом`якшити призначене відносно нього покарання.

Свої вимоги ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що суд розглядаючи справу не взяв до уваги те, що у нього є малолітня дитина яку він виховує у фактичних шлюбних взаємовідносинах, що його характеристика, яка видана дільничним інспектором поліції, є недійсною, адже він за весь час проживання спілкувався з дільничним інспектором лише один раз.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 та пояснення потерпілої ОСОБА_9 про її заперечення, думку захисника ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, на законних підставах дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у заподіянні ним потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою настання смерті ОСОБА_11 та про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 2 КК України.

Вказані висновки суду не ставляться під сумнів в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про призначення відносно ОСОБА_8 виду та міри покарання за вчинене, суд, у відповідності з ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_8 та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також вірно прийшов до висновку, про неможливість визнання обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, як щире каяття ОСОБА_8 у вчиненому, у зв`язку з тим, що на момент ухвалення вироку ОСОБА_8 не визнав своєї провини, наполягаючи на тому, що заподіяв тілесні ушкодження потерпілому не умисно.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення відносно ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_8 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке потягло за собою особливо тяжкі суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті людини.

Колегія суддів також вважає, що встановлення судом таких пом`якшуючих покарання обставин, як активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків та інвалідність обвинуваченого, давали суду підстави для призначення відносно ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі такого покарання, передбаченого санкцією ст. 121 ч. 2 КК України.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що суд розглядаючи справу не взяв до уваги те, що у нього є малолітня дитина від цивільного шлюбу, що характеристика відносно нього, яка видана дільничним інспектором поліції, є неправдивою, на переконання колегії суддів, не є підставою для зміни чи скасування вироку, оскільки вказані обставини істотно не знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що судом призначено відносно ОСОБА_8 покарання за видом та розміром таке, що буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 20 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а його апеляційну скаргу, без задоволення.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, ОСОБА_8 зарахувати в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 21 грудня 2016 року по 10 листопада 2017 року включно, з розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4