Справа № 159/1041/18
Провадження № 1-кп/159/183/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 002 84 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, неодруженого, утриманців не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак, відповідно до ст. 89 КК України, - вважається не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 18 год. 30 хв. 06.02.18 р., перебуваючи у підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів шляхом вільного доступу з кишені куртки потерпілої ОСОБА_3 таємно викрав належний останній мобільний телефон марки «LG» у корпусі білого кольору моделі Х 135 DUOS ІМЕІ В НОМЕР_1 вартістю 2 111 грн., у якому знаходились: сім - картка ТОВ «лайфселл» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 8 грн. 40 коп.; сім - картка ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 25 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, чохол до телефону типу «книжечки» з візерунком квітковим вартістю 50 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2 219 грн. 40 коп..

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 28.02.18 р. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 05.03.18 р..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілою 28.02.18 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та щиро кається. Потерпілій повністю відшкодована матеріальна шкода. Будь - яких претензій матеріального чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого не має. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із звільненням від відбування покарання відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Потерпілою підтверджено в суді повне відшкодування їй заподіяних збитків шляхом повернення викраденого майна у повному обсязі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, знявши з них арешт, накладений за ухвалою слідчого судді.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 28 лютого 2018 року у кримінальному № 120 170 301 100 002 84 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку тривалістю 1 (один ) рік не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього судом, згідно з положеннями ст. 76 КК України, обовязки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі - мобільний телефон марки «LG» у корпусі білого кольору моделі Х 135 DUOS, чохол до телефону типу «книжечки» з візерунком квітковим, що добровільно видані 15.02.18 р. передані на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, передати та залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_3 , знявши з них арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.02.18 р..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1