Справа № 361/5040/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/92/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 18.01.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 150 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 02 липня 2017 року близько 07 години 45 хвилин, перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ» № 593 по вул. Симона Петлюри, 20-А в м. Бровари Київської області, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_10 , наніс йому не менше 4 ударів кулаками в ділянку голови і обличчя, спричинивши тілесні ушкодження, які за критерієм небезпечності для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обхопив ОСОБА_10 ззаду двома руками в області попереку, підняв останнього та зі значною силою прикладання перекинув через своє стегно, від чого ОСОБА_10 з прискоренням впав на тротуарне покриття отримавши тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2017 року змінити, застосувати до ОСОБА_8 вимоги ст. 69, 75 КК України та призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання повинен був застосувати вимоги ст.ст. 69, 75 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки останній вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, з самого початку розслідування справи надавав правдиві та визнавальні покази, згідно обвинувального акту, обставиною, що пом`якшує покарання, є в тому числі, активне сприяння розкриттю злочину, останній постійно цікавився станом здоров`я потерпілого, переживав та бажав як найшвидшого його одужання, з початку перебування потерпілого в лікарні через своїх рідних та близьких передавав кошти на лікування потерпілого та відшкодував матеріальну шкоду в сумі 45 тисяч грн.
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_10 , котрі не підтримали апеляційну скаргу та просили вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону .
Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за наведених у вироку обставин, підтверджена наведеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку і ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вказаною статтею у виді 5 років позбавлення волі, суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення, виходячи із положень ст. ст. 50, 65 КК України з посиланням на встановлені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Із зазначеними висновками погоджується і колегія суддів.
Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим, колегія суддів не вбачає.
Щодо доводів апелянта про можливість застосування до ОСОБА_8 вимог ст.ст. 69, 75 КК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
За змістом ст. 75 ч. 1 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд належним чином вмотивував своє рішення щодо неможливості застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України, пославшись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він посередньо характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, а тому обґрунтовано вважав, що виправлення і перевиховання останнього не можливе без ізоляції від суспільства.
Із вказаним висновком суду першої інстанції повністю погоджується і колегія суддів.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду була заслухана думка потерпілого ОСОБА_10 , котрий наполягав саме на позбавленні волі обвинуваченого ОСОБА_8 .
Вказане, на думку колегії суддів, виключає можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання за ч. 1 ст. 121 КК України чи застосування більш м`якого виду покарання на підставі ст. 69 КК України, як того просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2017 року, стосовно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: