Ухвала
Іменем України
27 грудня 2017 р.

м. Київ
Провадження № 51-340 ск 17
Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 01 серпня 2017 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Уродженця с. Братське Високопільського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК,
встановив:
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК на підставі ч. 4 ст. 309 КК, а кримінальне провадження закрито відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Вирішено питання про речові докази.
Ухвалою апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.
Згідно з ухвалою районного суду ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що 18 вересня 2016 року приблизно о 10:00 год. в лісопосадці поблизу смт. Біла Криниця Великоолександрівського району Херсонської області зірвав листя та верхівки рослин коноплі, які переніс до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив, виготовивши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою в перерахунку на суху речовину 12,93 г, який зберігав у вищевказаному домоволодінні.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвал районного та апеляційного судів та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд безпідставно звільнив від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , оскільки останній звернувся до лікувального закладу з метою ухилення від кримінальної відповідальності. При цьому зазначає, що обвинувачений звернувся до лікувального закладу вже після проведення у нього обшуку і виявлення наркотичного засобу, що, на думку прокурора, свідчить про його бажання уникнути відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діяння за ч. 1 ст. 309 КК у касаційній скарзі не оспорюється.
Що стосується доводів прокурора про необґрунтоване звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК.
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії ухвали районного суду, звільняючи ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції правильно встановив, що 12 грудня 2016 року, тобто до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, він звернувся до «Обласного наркологічного диспансеру» Херсонської обласної ради, де йому було встановлено діагноз розлад психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, і до 26 грудня 2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні. За результатами лікування йому рекомендовано диспансерний нагляд та лікування у нарколога за місцем проживання.
Крім того, в ухвалі Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року зазначено, що до 28 грудня 2016 року, тобто до дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у нього не було захисника, що у сукупності з іншими обставинами свідчить про відсутність наміру обвинуваченого ухилитись від кримінальної відповідальності і підтверджує його бажання вилікуватись. Даних, які б підтверджували, що ОСОБА_4 звернувся до лікувального закладу з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення судами не встановлено, не наведено таких і у касаційній скарзі прокурора.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив ухвалу районного суду без змін, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора і вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 01 серпня 2017 року щодо ОСОБА_4 .

Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3