У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року,
за участі особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,
представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 001 35 щодо не розгляду клопотання про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що скарга ОСОБА_5 не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій, як те регламентовано положеннями п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Також зазначено, що оскільки слідчим відмовлено у залученні заявника як потерпілого у кримінальному провадженні, то, у відповідності до положень ст. 220 КПК України, ОСОБА_5 не може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, прийняти нову, якою скерувати провадження за скаргою на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 001 35 на новий розгляд до Печерського районного суду м. Києва.
При цьому вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки, відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя, на переконання ОСОБА_5 , значно звузив обсяг своїх повноважень, передбачених п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів потерпілого у кримінальному провадженні та невірно визначив предмет звернення, що призвело до порушення ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо невиконання обов`язків судового контролю за дотриманням прав та інтересів потерпілого у кримінальному провадженні.
Так, приймаючи таке рішення, суд, на думку ОСОБА_5 , порушив положення ст.ст. 3, 55, 129 Конституції України, п. 18 ст. 3, ст. 8 КПК України, оскільки не врахував, що у клопотанні від 11.08.2017 № 1961 ним- ОСОБА_5 , як потерпілим у кримінальному провадженні, відповідно до ст.ст. 55, 56 КПК України, ставилося питання про скасування незаконної постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим і це право належить прокурору на підставі 7 ч. 2 ст. 36 КПК України. Вказане клопотання не було розглянуто відповідно до приписів ст. 220 КПК України у встановлений законодавством триденний строк, що, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, підлягає розгляду як бездіяльність прокурора.
Вказує ОСОБА_5 і на те, що згідно з вказаною нормою КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у зв`язку з чим вважає, що подана ним скарга до Печерського районного суду м. Києва є предметом розгляду у розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Крім того, не згоден ОСОБА_5 і з висновком слідчого судді щодо неможливості ним- ОСОБА_5 вносити клопотання у зв`язку з тим, що останній не є потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки таке твердження не відповідає вимогам ч. 2 ст. 55 КПК України, відповідно до яких права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або заяви про залучення його до провадження як потерпілого, що і було ним- ОСОБА_5 особисто зроблено 18.04.2017, коли він подав заяву слідчому ОСОБА_7 про залучення до кримінального провадження № 420 171 100 000 001 35 як потерпілого.
Прокурор у провадженні ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлена належним чином.
Її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення особи, яка подала скаргу - ОСОБА_5 та в його інтересах адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Приписами ч. 3 ст. 26 КПК України регламентовано, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції з дотриманням вимог ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів судового провадження, 15.09.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він порушив питання про зобов`язання процесуального керівника у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 001 35 від 28.02.2017 розглянути клопотання від 11.08.2017 про скасування постанови слідчого від 21.04.2017 про відмову у визнанні потерпілим.
15.09.2017 слідчим суддею за вказаною скаргою відмовлено у відкритті провадження.
З даним рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Приписами ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування до слідчого судді.
Пунктом 7 вказаної норми кримінального процесуального закону, на яку послався ОСОБА_5 у скарзі до слідчого судді, регламентовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, до яких не відноситься бездіяльність процесуального керівника по не розгляду клопотання ОСОБА_5 від 11.08.2017 про скасування постанови слідчого від 21.04.2017 про відмову у визнанні потерпілим.
А тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, і відмовив у відкритті провадження, оскільки скарга подана на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню.
На дані висновки слідчого судді не можуть вплинути і доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , що він вправі подавати клопотання в порядку ст. 220 КПК України, оскільки клопотання про визнання його потерпілим не було задоволено, а тому він не відноситься до кола осіб, які можуть подати клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій на підставі ч. 1 ст. 220 КПК України.
Виходячи з викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Прийняття даного рішення не позбавляє ОСОБА_5 права звернутися до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, про що йому було роз`яснено в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2017.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні № 420 171 100 000 001 35 щодо не розгляду клопотання про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3