Справа № 727/5767/16-к
Провадження № 1-кп/727/31/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю потерпілого ОСОБА_6

за участю представника потерпілого ОСОБА_7

за участю цивільного позивача ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрківці Заставнівського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_9 , 12.03.2016 року приблизно о 21-30 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Рено Лагуна» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул.Героїв Майдану м.Чернівці зі сторони Проспекту Незалежності в напрямку вул.Комарова, на перевищеній швидкості, більше ніж 60 км/год.

Наближаючись до будинку №77 вказаної вулиці, ОСОБА_9 не врахував дорожньої обстановки, проявив самовпевненість, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 ПДР виїхав на зустрічну смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку, в межах своєї смуги.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 відповідно до висновку СМЕ №533 від 13.04.2016 року спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового внутрішньо-суглобного перелому правої кульшової западини.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_9 скоїв в результаті порушення та невиконання п.п.1.5, 2.3(б), 10.1,12.1 та 12.4 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

П.1.5, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;

П.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом засобу і не відволікатись від керування цим засобом на дорозі;

П.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

П.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

П.12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину не визнав та пояснив, що 12 березня 2016 року приблизно о 21-30 годин. він рухався на автомобілі «Рено Лагуна», який належить болгарській фірмі, в лівій крайній смузі по вул. Г.Майдану в сторону вулиці Комарова на швидкості близько 60 км/год. Його автомобіль був технічно справним, він був тверезим під час керування авто та освітлення проїжджої частини було нормальним. Навпроти нього по своїй смузі для руху рухався автомобіль «Фольксваген Транспортер». За декілька метрів автомобіль «Фольксваген» почав змінювати траєкторію руху без увімкнення покажчиків повороту. Він побачив «Фольксваген» приблизно за 100 метрів та після зміни тим траєкторії руху проїхав ще близько 15-ти метрів, після чого і відбулось зіткнення. Саме зіткнення відбулось лівими частинами автомобілів, він намагався загальмувати. У його автомобіля пошкоджена передня ліва частина. Перед автомобілем «Фольксваген» автомобілів не було, автомобіль «Фольксваген» рухався на високій швидкості, приблизно 80 км/год., також не було автомобілів перед обвинуваченим. Ствердив, що до лінії розмежування смуг для руху у нього був приблизно 1 метр та в автомобілі він перебував самий. При цьому, потерпілий нікуди не повертав, оскільки там не було куди повертати, він просто змінив напрямок руху. Також обвинувачений вказав суду, що у нього був перелом щелепи, він переніс операцію на селезінці, також пошкоджені зуби. Внаслідок цих подій він отримав другу групу інвалідності.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286ч.1 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена показами потерпілого, свідків, експертів та рядом письмових доказів по справі.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 12 березня 2016 року він рухався разом з товаришем по вул. Героїв Майдану в сторону вулиці Комарова по своїй смузі для руху. Зненацька йому назустріч виїхав обвинувачений, внаслідок чого він не встиг нічого зробити. Автомобіль обвинуваченого він побачив за пару метрів. Швидкість його автомобіля в цей час складала близько 60 км/год. По його смузі для руху автомобілів не було, осьову лінію він не перетинав. Вказав, що зіткнення транспортних засобів відбулось на його смузі для руху та обвинувачений перетнув 2 смуги перед тим, як виїхати на його смугу руху. Автомобіль обвинуваченого він побачив за декілька секунд до зіткнення, можливо за декілька метрів. Сам потерпілий у цей момент був тверезим, також перед автомобілем обвинуваченого на його смузі для руху знаходились автомобілі. Вказав, що дуже довго лікувався, поновлював лікування. Ствердив, що підтримує заявлений ним цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, також підтримує заявлений його матір`ю цивільний позов у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 12.03.2016 року зустрівся із ОСОБА_6 , який його підвозив до Майдану. Біля магазину «Гардероб» автомобіль марки «Рено Лагуна» перетнувши 2 суцільні смуги, виїхав на їхню полосу і відбулось зіткнення на їх смузі руху, внаслідок чого автомобіль ОСОБА_6 відкинуло на обочину. Вони рухались зі швидкістю приблизно 50 км/год. та до світлофора не доїхали. Автомобіль "Рено" їхав на зустрічній смузі, однак раптово виїхав на їхню смугу, напевне хотів обігнати автомобілі, які знаходились перед ним. У автомобіля "Рено" швидкість була приблизно 70-80 км/год. Також вказав, що вживав алкоголь того дня, однак п`яним не був, добре все пам`ятає.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 12.03.2016 року ввечері, приблизно о 22:00 год. йому зателефонував його брат ОСОБА_6 та повідомив, що потрапив в ДТП. Через 5 хвилин свідок приїхав на місце і побачив, що ДТП сталось з автомобілем "Рено". Сам автомобіль "Рено" стояв на протилежній стороні дороги та був розвернутим в сторону готелю «Турист». Він викликав працівників поліції та швидку допомогу. У машині "Рено" перебував тільки обвинувачений, якого затиснуло дверима автомобіля. ОСОБА_6 казав йому, що рухався по своїй смузі руху та йому назустріч виїхав автомобіль «Рено». Вказав суду, що його водійський стаж складає приблизно 10 років, обоє автомобілів були серйозно пошкодженими. Ті автомобілі, які стояли перед автомобілем обвинуваченого, з місця події поїхали та сама ДТП відбулась приблизно біля світлофора.

Цивільний позивач ОСОБА_8 в судовому засіданні заявлений нею цивільний позов до обвинуваченого підтримала та просила суд його задовольнити. Вказала, що автомобіль «Фольксваген» повністю пошкоджений та не підлягає ремонту. Також згідно заключення експерта вартість автомобіля "Фольксваген Транспортер" до його пошкодження внаслідок ДТП станом на 12.03.2016 року складала 146630,87 грн., а вартість матеріального збитку значно перевищує ринкову вартість автомобіля, у зв`язку з чим відновлювальний ремонт автомобіля є недоцільним. Ствердила, що останки автомобіля обвинуваченому віддавати не згідна. Також вона півтори місяця лежала у лікарні з потерпілим сином та до цього часу у неї немає автомобіля, внаслідок чого її возять діти. В ході судового розгляду зменшила цивільний позов до 136630,87 грн., оскільки залишки автомобіля нею були продані за кошти в сумі 10000 гривень, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 суду пояснив, що проводив транспортно-трасологічну експертизу в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_9 . При проведенні експертизи він взяв до уваги наявну в матеріалах кримінального провадження схему ДТП та фото таблицю до неї, а також оглядав матеріали кримінального провадження. Ствердив, що у висновку експерта ним наведено ознаки місця зіткнення. Локальний осип уламків на місці події згідно фото таблиці ним був також врахований при проведенні експертизи. При цьому, експерт вказав, що самі лише уламки не можуть характеризувати місце зіткнення, разом з тим, осип ґрунту, подряпини, сліди гальмування можуть характеризувати місце зіткнення, що їм в сукупності і було взято до уваги. Ствердив, що йому було надано достатньо матеріалів для проведення експертизи. Ознакою місця зіткнення являлась також подряпина на асфальті, яка по суті не могла бути залишена автомобілем "Фольксваген", оскільки у схемі ДТП про це нічого не зафіксовано. Експерт ствердив, що ним при проведенні дослідження оцінювалась та використовувалась вказана обставина. Вказав, що йому для огляду надавали транспортні засоби. На автомобілях були наявні деформування крил. Відео він бачив, оглядав його, однак воно було нечітке. Експерт ствердив суду, що траєкторії чи подряпин автомобіля потерпілого на схемі ДТП не видно, при цьому, аргументував з технічної точки зору, що сліди, які наявні на схемі ДТП це сліди автомобіля "Рено Лагуна". Вказав на те, що на фото, наявних в матеріалах кримінального провадження, видно місце локалізації та розльоту дрібних частин автомобіля та скла, що також ним було взято до уваги при складанні висновку. При цьому, залишків асфальто-бетонного покриття на автомобілях експертом виявлено не було. Вказав суду, що надання йому відокремлених уламків, які слідчим надані не були, все одно не вплинуло б на встановлення кута зіткнення транспортних засобів.
Експерт ОСОБА_14 суду пояснив, що проводив автотехнічну експертизу в рамках зазначеного кримінального провадження. Для проведення експертизи йому було надано достатньо матеріалів та вихідних даних. На думку експерта, винним в даній ДТП являється водій автомобіля "Рено", який пересік зустрічну смугу. Висновок експертом був здійснений на основі вихідних даних. При цьому, експерт вказав суду, що ні гальмування, ні повна зупинка транспортного засобу потерпілого ОСОБА_6 не могли виключити зіткнення транспортних засобів. При цьому, ним, як експертом, також було враховано вимоги п.12.3 ПДР України.
Крім показів самого обвинуваченого, потерпілого, свідків та експертів, вина обвинуваченого ОСОБА_9 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000704 від 12.03.2016 року (т.1 а.п.1-2) 12 березня о 21:40 год. надійшло повідомлення, що по вул.Героїв майдану біля магазину «Гардероб» відбулось зіткнення транспортних засобів "Фольксваген" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 та "Рено" д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9 , яких після зіткнення було госпіталізовано в ЛШМД по вул.Фастівській, 2.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.03.2016 року, який був складений в присутності понятих, спеціалістів НДЕКЦ (т.1 а.п.7-17) та фототаблицею до нього, у якому вказані обставини настання дорожньо-транспортної події.

Відеозаписом від 12.03.2016 року (т.1 а.п.28), на якому зафіксовані обставини настання події.

Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 12.05.2016 року №247-а та фототаблицею до нього, згідно якої пошкодження автомобіля "Рено Лагуна" д.н.з. НОМЕР_5 зосереджені в передній лівій частині, форма та місце розташування яких докладно описано в дослідницькій частині. Пошкодження автомобіля "Фольксваген Транспортер" д.н.з. НОМЕР_3 зосереджені в передній лівій частині, форма, характер та місце розташування яких докладно описано у дослідницькій частині. Форма і характер пошкоджень та розташування слідів на автомобілях "Фольксваген Транспортер" д.н.з. НОМЕР_3 та "Рено Лагуна" д.н.з. НОМЕР_5 при першопочатковому контактуванні співпадає в тому випадку, якщо їх поздовжні геометричні осі перебували під кутом біля 180+-5 градусів. Зіткнення автомобілів "Фольксваген Транспортер" д.н.з. НОМЕР_3 та "Рено Лагуна" д.н.з. НОМЕР_5 відбулось на лівій смузі руху в напрямку проспекту Незалежності (т.1 а.п.33-39).

Висновком авто технічної експертизи №248-а від 04.05.2016 року, згідно якого несправностей у автомобілів «Фольксваген Транспортер» та «Рено Лагуна» не було виявлено (т.1 а.п.50-57) та фото таблицею до нього, згідно якого робоча гальмова система автомобіля "Рено Лагуна" д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду перебуває в стані часткової відмови. Несправностей, які б могли спричинити ДТП не виявлено. Рульове керування автомобіля "Рено Лагуна" д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду, перебуває в стані часткової відмови. Несправностей в рульовому керуванні не виявлено. Ходова частина автомобіля "Рено Лагуна" д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду перебуває в непрацездатному стані. Несправностей, в ходовій частині, ДТП не виявлено. Зовнішні світлові прилади автомобіля "Рено Лагуна" д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду перебувають в непрацездатному стані. Несправностей в системі зовнішніх світлових приладів, які б могли спричинити ДТП не виявлено.

Висновком судової авто технічної експертизи №246-а від 10.05.2016 року (т.1.а.п.61-67) та фото таблицею до нього, згідно якого робоча гальмова система автомобіля "Фольксваген Транспортер" д.н.з. НОМЕР_3 на момент огляду перебуває в працездатному стані. Несправностей в гальмовій системі, які б могли спричинити ДТП не виявлено. Рульове керування автомобіля "Фольксваген Транспортер" д.н.з. НОМЕР_3 на момент огляду, перебуває в стані часткової відмови, із-за пошкодження бачка живлення насоса гідро підсилювача, деформації лівої рульової тяги, пошкодження корпусу рейкового механізму. Несправностей в рульовому керуванні які б могли спричинити ДТП не виявлено. Ходова частина автомобіля "Фольксваген Транспортер" д.н.з. НОМЕР_3 на момент огляду, перебуває в не працездатному стані із-за деформації диску із зовнішньої сторони переднього лівого колеса наявне наскрізне пошкодження шини цього ж колеса, злам стабілізатора поперечної стійкості з лівої сторони, деформація передньої лівої телескопічної стійки. Несправностей, в ходовій частині, які б могли спричинити ДТП не виявлено. Зовнішні світлові прилади автомобіля "Фольксваген Транспортер" д.н.з. НОМЕР_3 на момент огляду перебувають в непрацездатному стані із-за відсутні на конструктивно передбаченому місці, передньої правої та лівої фари. Несправностей в системі зовнішніх світлових приладів, які б могли спричинити ДТП не виявлено.

Висновком експерта №534 мд від 12.04.2016 року згідно якого ОСОБА_9 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, можливо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.п.69-71).

Висновком експерта №533 мд від 13.04.2016 року згідно якого ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, можливо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.п.73-75).

Висновком експерта №717 мд від 18.05.2016 року згідно якого ОСОБА_11 були заподіяні легкі тілесні ушкодження (т.1 а.п.78-79).

Протоколами слідчих експериментів з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , згідно яких потерпілий та свідок вказали де і яким саме чином та при яких обставинах трапилось ДТП (т.1 а.п. 80-89).

Висновком судової автотехнічної експертизи №364-а від 08.06.2016 року, згідно якого в діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідності вимог пунктів ПДР, які з технічної точки зору могли перебувати б в причинному зв`язку з настанням пригоди. В діях водія ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимог пунктів 10.1 та 12.04 ПДР, а також вимог суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР, що з технічної точки зору, перебувають причинному зв`язку з настанням даної ДТП. (т.1 а.п.95-97).

Висновком експерта №548-а від 25.07.2016 року, згідно якого визначено вартість матеріального збитку, завданого в наслідок ДТП автомобілю "Фольксваген Транспортер" в сумі 146630,87 грн. (т.1 а.п.109-123) та фото таблицею до нього.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за даною статтею КК України кваліфіковані вірно, оскільки останній своїми діями здійснив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеня важкості.
Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_9 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та вказав, що ДТП відбулось внаслідок зміни траєкторії руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , то суд вважає, що таким показам обвинуваченого слід дати критичну оцінку, розцінивши їх обраний останнім спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим ОСОБА_15 злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , згідно вимог ст. 66 КК України судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.п.125), за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.127), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.1 а.п.130); на обліку у лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.п.132).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, враховуючи те, що злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_9 належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також враховуючи необережну форму вини даного злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_9 до основного покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Однак, враховуючи конкретні обставини справи, а саме, те, що обвинувачений є особою раніше не судимою, його вік, той факт, що ОСОБА_9 під час ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, є інвалідом третьої групи, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_9 є суб`єктом застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», сам обвинувачений ОСОБА_9 дав суду письмову заяву та згоду на застосування до нього амністії, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_9 п.в) ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування призначеного покарання.

Приходячи до такого висновку, суд враховує наступне.

Під час судового розгляду встановлено, що підсудний ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Таким чином, даний злочин не є ні тяжким, ні особливо тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України. Також, на утриманні ОСОБА_9 перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до якого ОСОБА_9 відповідно до довідки Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 23.04.2018 року №1/564, позбавленим батьківських прав не значиться. Крім цього, ОСОБА_9 є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності. При цьому обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - не встановлено, при цьому амністія до нього раніше не застосовувалась.

Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 159625,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 100000 грн., то заявлений цивільний позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 згідно позовних вимог заявлено відшкодування витрат на лікування та харчування в сумі 12994 грн. Дослідженням доказів, які були подані до позовної заяви судом встановлено, що ОСОБА_6 перебував на лікуванні з 12.03.2016 року по 15.04.2016 року у лікарні швидкої медичної допомоги м.Чернівці згідно епікризу з історії хвороби №3207.

До позовної заяви подані копії чеків про придбання лікарських препаратів, однак частина чеків датується датою від травня-червня 2016 року, тобто після закінчення лікування потерпілим. Доказів того, що з 15.04.2016 року ОСОБА_6 було потрібно додаткове лікування за рекомендацією лікаря та відповідні медикаменти, суду надано не було. За таких обставин суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 витрати на лікування за період часу з 12.03.2016 року по 15.04.2016 року в сумі 4501,46 грн.

Задовольняючи частково цивільний позов потерпілого стосовно моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Верховним Судом України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 звернуто зокрема увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу спричинених потерпілому страждань, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), враховуючи тривале лікування ОСОБА_6 , а також факт порушення звичайного порядку та способу життя потерпілого, суд вважає, що позов у частині стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково, а саме на суму 10000,00 грн., яку суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 .

Стосовно заявленого цивільним позивачем ОСОБА_8 цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 146630,87 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., то заявлений цивільний позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

При цьому, згідно наявного в матеріалах кримінального провадження висновку експерта №548-а від 25.07.2016 року (т.1 а.п.109-123) та фото таблиці до нього, ринкова вартість автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 2002 року випуску, до його пошкодження внаслідок ДТП, станом на 12.03.2016 року складала 146630,87 грн. Враховуючи, що вартість матеріального збитку перевищує ринкову вартість оцінюваного автомобіля (631681,03 грн. та 146630,87 грн.), то вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, тобто вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_3 станом на 12.03.2016 року становить 146630,87 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно наданого суду акту огляду реалізованого транспортного засобу від 04.04.2018 року та договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.04.2018 року №5675/18/002250, транспортний засіб марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 2002 року випуску був реалізований за кошти в сумі 10000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню на суму 136630,87 грн., яка доведена матеріалами кримінального провадження і підтверджена висновком експерта. Задовольняючи цивільний позов на зазначену суму, суд враховує той факт, що вказана сума в судовому засіданні підтверджена належними та допустимими доказами, сам автомобіль належить на праві власності ОСОБА_8 та обвинувачений і його захисники вказаний висновок експерта №548-а від 25.07.2016 року не оспорювали.

При цьому, суд не приймає до уваги наданий представником ОСОБА_9 висновок №35-04-18 експертного авто товарознавчого дослідження про визначення вартості автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 2002 року випуску, після його пошкодження в ДТП, згідно якого вартість автомобіля становить 97750,00 грн., оскільки як вбачається з вказаного висновку згідно витягів з програмного комплексу «Audatex» найвища пропозиція (вартість вказаного майна) становить 10000 грн., найнижча 5000 грн., що, на думку суду, відповідає наданому цивільним позивачем договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.04.2018 року №5675/18/002250, згідно якого узгоджена сторонами вартість пошкодженого транспортного засобу складає 10000 гривень.

Крім цього, як вбачається з зазначеного дослідження, автомобілі, взяті експертом для порівняння, вказані 2008, 2009 та 2010 років випуску, в той час як вищевказаний автомобіль "Фольксваген Транспортер", який зазнав механічних пошкоджень - 2002 року випуску.

Разом з тим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу спричинених цивільному позивачу ОСОБА_8 страждань, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), враховуючи тривалий період, під час якого ОСОБА_8 не мала можливості користуватись пошкодженим транспортним засобом, у зв`язку з чим був порушений звичайний порядок та спосіб її життя, а також враховуючи неможливість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Фольксваген Транспортер», суд вважає, що позов ОСОБА_8 у частині стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково, а саме на суму 5000,00 грн., яку суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь цивільного позивача ОСОБА_8 .

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.ст. 124, 127, 128 КПК України.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 127, 128, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання за данною статтею КК України у вигляді 2-х років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі ст.1 п. "в)" Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4501,46 (чотири тисячі п`ятсот одну) гривню 46 (сорок шість) копійок.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.
Цивільний ОСОБА_8 про стягнення шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 136630,87 (сто тридцять шість тисяч шістсот тридцять) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.
Речовий доказ, а саме автомобіль марки «Рено Лагуна» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 14.03.2016 року (т.1 а.п.23) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику ДП МВС України «Інформ Ресурс» по вул.Заводська, 22 в м.Чернівці - повернути ОСОБА_9 за належністю.
Стягнути з засудженого ОСОБА_9 кошти в сумі 4573,92 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят три) гривні 92 (дев`яносто дві) копійки на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: