Провадження № 1-в/537/975/2017
Справа № 537/4542/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області м. Полтави, громадянин України, не одружений, освіта не повна вища, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий,
-24.11.1999 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 215 КК України до 1 року позбавлення волі, ст.. 46-1 КК України з відстрочкою на 1 рік, штраф 170 грн.,
-24.10.2002 року Токмакським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 24.03.2003 року умовно достроково на 4 місяці 24 дні,
-14.101.2003 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.. 75 КК України умовно, з іспитовим строком на 2 роки. Звільнений 04.11.2005 року по завершенню іспитового строку.
-17.01.2011 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст.. 69, ст.. 701, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений 11.09.2012 року умовно достроково на 1 рік 10 днів.
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 24.06.2014 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна, який змінений вироком Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2014 року та ухвалено ОСОБА_5 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 311 ч. 1 ст. 70, КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав. Просив суд його задовольнити.
Прокурор та представник Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» не заперечували проти задоволення заяви про звільнення ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_5 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 24.06.2014 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна, який змінений вироком Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2014 року та ухвалено ОСОБА_5 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 311 ч. 1 ст. 70, КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.02.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.03.2014 року по 10.10.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 25.03.2014 року.
Кінець строку покарання 25.03.2020 року.
Відповідно до характеристики, поданої ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69», засуджений ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення і позбавлення волі знаходиться з 25.03.2014 року, характеризується посередньо.
З 02.11.2014 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69». Характеризується добре. Має 1 стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Має 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Працевлаштований в господарській обслузі відділення СПС №6 установи.
Рішенням комісії установи від 11.05.2016 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 100 КВК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Рішенням комісії установи від 12.09.2016 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 82 КВК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці, яка схвалюється суспільством. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних і якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.
При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Так, під час відбування 2/3 частини покарання, ОСОБА_5 має 1 стягнення, яке погашено в установленому законом порядку та 3 заохочень, тому суд вважає, що на час розгляду заяви засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Таким чином, суд вважає задовольнити заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70, КК України, призначеного вироком Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2014 року задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2014 року на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 23 днів.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання.
Суддя ОСОБА_1