Справа № 296/1025/18
Ухвала
Іменем України
17 квітня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в залі суду в м. Житомирі у відкритому судовому засіданні криміналь¬не провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , працюючого неофіційно на будівництві, неодруженого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

за ч.1 ст.205-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, діючи умисно та протиправно без мети і наміру фактичного здійснення підприємницької та господарської діяльності, усупереч вимогам ст. 42 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку»; ст. 49 Господарського кодексу України, якою передбачено, що «підприємці зобов`язані не задавати шкоди довкіллю, не порушувати права та інтереси громадян їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави»; п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІУ від 16.07.1999 р., згідно якого власник, або уповноважена ним службова особа підприємства повинні організувати бухгалтерський облік на підприємстві та забезпечити фіксування здійснення всіх господарських операцій у первинних документах; ст. 81 Цивільного Кодексу України, за якою юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу; ст. 87 Цивільного кодексу України якою встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації; ст. 89 Цивільного кодексу України якою встановлено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи; ст. 56 Господарського кодексу України якою встановлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу; ст. 57 Господарського кодексу України якою встановлено, що установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству; п. 4 ст. 53 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, яка діяла на момент створення підприємства), якою визначено, що особи винні у внесенні до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців, несуть відповідальність, встановлену законом, упродовж березня-травня 2017 року в м. Житомирі, точного часу та місця в ході розслідування не встановлено, діючи умисно, за відсутності навичок для здійснення підприємницької та господарської діяльності, освіти, офісного та складських приміщень, найманих працівників, з метою прикриття незаконної діяльності щодо надання послуг по незаконному формуванню податкового кредиту та валових витрат, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підписав та вніс завідомо неправдиві відомості до статуту ТОВ «Елізія Корп» від 19.05.2017 та заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Тейлор Енд Морган», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.03.2017, що він є директором даних підприємств, при цьому не маючи мети та наміру здійснювати фактичну підприємницьку та господарську діяльність, яка визначена вищевказаними статутними та реєстраційними документами даних підприємств.

На підставі підписаних статутних та реєстраційних документів на ім`я ОСОБА_4 23.05.2017 виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області переєстровано ТОВ «Елізія Корп» за № 0006203, за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Лятошинського, 15б та 28.03.2017 виконавчим комітетом Вишгородської районної державної адміністрації Київської області переєстровано ТОВ «Тейлор Енд Морган» за № 27, за адресою: м. Вишгород, проспект Шевченка, 1.

Після підписання статуту та реєстраційних документів ТОВ «Елізія Корп» та ТОВ «Тейлор Енд Морган» ОСОБА_4 підприємницьку та господарську діяльність не здійснював, угод фінансового характеру не укладав, печаткою підприємства не користувався, не призначав та не звільняв з посад працівників.

Як наслідок таких протиправних дій, ОСОБА_4 при внесенні в документи, а саме до статуту ТОВ «Елізія Корп» від 19.05.2017 та заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Тейлор Енд Морган», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.03.2017, що відповідно до п. 1 та п. 8 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» подаються для проведення державної реєстрації цих юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей щодо мети і наміру здійснення ним підприємницької та господарської діяльності, набув можливість документального оформлення, проведених операцій з ознаками фіктивності щодо купівлі-продажу товарів (надання послуг, виконання робіт) від імені ТОВ «Елізія Корп» та ТОВ «Тейлор Енд Морган».

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, кваліфіковано за ч.1 ст.205-1 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження в суді обвинувачений звернувся із письмовим клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття справи відносно нього у зв`язку з тим, що вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у диспансерах не перебуває, обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Прокурор проти заявленого клопотання обвинуваченого стосовно закриття кримінального провадження не заперечував , просив його задовольнити.

Згідно ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, якщо обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

У відповідності до вимог КПК України у судовому засіданні суд має право закрити провадження у разі встановлення підстав, визначених ч. 2 ст. 284 КПК України, в тому числі, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 щиро розкаюється, фактично вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, активно сприяв розкриттю злочину, кримінальним правопорушенням шкода не завдана, повністю визнав свою вину, характеризується позитивно, його поведінка та дії свідчать про щире каяття, а не уявне визнання своєї провини у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.

Кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.45 КК України, ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.205-1 КК України згідно ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям .

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000003 від 25.01.2018р., закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 1144 (тисячу сто сорок чотири) грн стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт не накладався.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1