справа №619/1118/17
провадження №1-кс/619/43/18
УХВАЛА

іменем України

15 січня 2018 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,при секретарі cудового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Дергачі клопотання ОСОБА_3 « Про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області , -
ВСТАНОВИВ

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.04.2017 року клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 погоджено з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000495 від 06.04.2016 року за ознаками складу злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України - задоволено.
Накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 1993 року випуску , кузов НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
До суду надійшло клопотання від ОСОБА_3 « Про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.04.2017року.
В обґрунтуванні клопотання зазначив, що 05.04.2017 року на автодорозі Харків Суми в с. Пересічне Дергачівського району Харківської області він , керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 1993 року випуску , кузов НОМЕР_2 допустив наїзд на невстановленого пішохода.
05.04.2017 року під час огляду місця події ділянки автодороги Харків Суми в с. Пересічне Дергачівського району Харківської області було вилучено автомобіль ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 1993 року випуску , кузов НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує , що постановою старшого слідчого Дергачівського ВП ГУНП України від 30.06.2017 року кримінальне провадження у кримінальному провадженні № 0000495 від 06.04.2016 року за ознаками складу злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України закрито. . Таким чином на даний час відпала така потреба як застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
В судове засідання слідчий не зявився , причини неявки суд не повідомив , був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи .

В судове засідання заявник не зявився , відповідно до заяви просив суд розглядати справу у його відсутність , без фіксації в порядку ст. 107 ч.4 КПК України ,наполягав на задоволенні заяви .

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З огляду на положення статті 170 КПК України, для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, - неодмінними є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно:

- є доказом злочину і арешт майна необхідний для збереження речового доказу;

- підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

- підлягає конфіскації у юридичної особи;

Тобто, виправданням такого процесуального обмеження власника як позбавлення за права на відчуження, розпорядження та/або користування своїм майном є наявність доведених органом досудового розслідування ризиків, що майно, як речовий доказ, може бути зіпсоване чи знищене, перетворене пошкоджене чи приховане.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п.21 ч.1 ст.7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, той факт , що кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення ,тому потреб у подальшому арешті немає , внаслідок чого слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання .
Згідно п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
Керуючись ст.ст. 169 ч.1 п.4, 174, 309, 310, 372, 395 КПК України слідчий судя,
постановив :
Клопотання ОСОБА_3 « Про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області -задовольнити.

Скасувати арешт, що був накладений, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10 квітня 2017 року у справі № 619/1118/17 на транспортний засіб ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 1993 року випуску , кузов НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким володіє ОСОБА_3 на підставі довіреності ВРІ № 950659 від 15.04.2011 року .
Повернути власнику ОСОБА_6 та володільцю на підставі довіреності ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 1993 року випуску , кузов НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий Суддя ОСОБА_1