Дата документу Справа № 317/4093/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/719/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/4093/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.187 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біленьке Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

30 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, прибули до домоволодіння потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на розбій, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом відкриття вхідних дверей проникли в приміщення вказаного будинку та почали вимагати у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 200 грн., погрожуючи їм застосуванням насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, що виразилось у відкритій демонстрації армійського штик-ножа, який ОСОБА_8 приготував для вчинення нападу, та супроводжуючи свої дії погрозою його застосування, яку потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сприймали реально.

Продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на розбій, та не добившись від потерпілих передання їм грошових коштів, ОСОБА_8 заволодів мобільним телефоном «Нокіа 202» в корпусі чорного кольору вартістю 496 грн. з сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 39 грн. з грошовими коштами на рахунку в сумі 45 грн., які належать потерпілій ОСОБА_11 , завдавши їй матеріальної шкоди на суму 580 грн.

Крім того, в цей же день 30 серпня 2016 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно, через вхідні двері проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_11 та, знаходячись в приміщенні кухні вказаного будинку, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яке виразилось в нанесенні не менше ніж трьох ударів в обличчя потерпілої, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 44 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло; за ч.3 ст.186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло.

Йому призначено покарання

- за ч.3 ст.187 КК у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст.186 КК у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26.01.2015 року постановлено виконувати самостійно.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло (розбій).

Йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати та кримінальне провадження щодо нього закрити. Свої вимоги захисник мотивує тим, що вирок суду ґрунтується на доказах, які не були підтверджені під час судового розгляду. В показах потерпілих та свідків мають місце протиріччя, які не були усунені під час судового розгляду, про що захисник наводить відповідні мотиви.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК, оскільки не містить формулювання висунутого обвинувачення. При цьому в обвинувальному акті наявна вказівка на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 саме підозрюються у вчиненні інкримінованих їм злочинів. Стороною обвинувачення не було надано доказів, які б підтверджували винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а отже його вина є недоведеною, про що захисник наводить відповідні обґрунтування.

Крім того, від обвинувачених надійшли клопотання про зарахування їм на підставі ч.5 ст.72 КК в строк покарання строку попереднього ув`язнення з моменту затримання по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених та їх захисників, які повністю підтримали апеляційні скарги та наполягали на їх задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційних скарг та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Вимагаючи скасувати вирок суду, сторона захисту виходила з того, що вирок ґрунтується на доказах, які не були підтверджені під час судового розгляду та стороною обвинувачення не було надано доказів, які б підтверджували винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Проте колегія суддів не може погодитися із такими запереченнями апеляційних скарг виходячи з такого.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку; досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК.

Так, свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК, за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що 30 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 50 хвилин вони з чоловіком сіли в будинку вечеряти, коли почули різкий звук і побачили як від удару відкрились вхідні двері. Одразу до кімнати увірвались чотири чоловіка та, оскільки її чоловік сидів ближче до виходу, вони схопили його та почали тягти до коридору. Вона почала кричати і обвинувачений ОСОБА_7 схопив її за голову та почав трусити, а потім відштовхнув та різко вдарив ногою у живіт, внаслідок чого вона відлетіла до кімнати. При цьому нападники голосно сварились та вимагали від них гроші в сумі 200 грн. Під час сварки її чоловік ОСОБА_12 спитав у нападників, що їм від них треба і чи може вони переплутали їх з кимось. На що нападники відповіли нецензурною лайкою та продовжили вимагати гроші. Вона їм сказала, що у них нема грошей, однак це не спинило нападників, які продовжували бити її чоловіка та кричали, що вона буде їм платити данину. Обвинувачений ОСОБА_7 сказав: «Значить не даси грошей? Будемо тебе різати. Діставай ножа!». Після цього ОСОБА_8 дістав армійський штик-ніж та сказав: «Коли не розумієте по доброму будемо різати». В цей час її чоловік ОСОБА_12 почав виштовхувати їх з кімнати до коридору. Виштовхнувши нападників до коридору, її чоловік зміг звільнитися від них та побіг до сусіда за допомогою. Приблизно в цей же момент їй вдалось закрити двері. Через нетривалий час нападники змогли відкрити двері та знову зайшли до будинку. Трьох нападників звали « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 » та « ОСОБА_15 ». Двоє останніх це обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Імені четвертого нападника вона не пам`ятає. Потім прибіг їх сусід ОСОБА_16 з пневматичною гвинтівкою в руках та почав вимагати від нападників вийти з будинку та залишити їх у спокої. В ході конфлікту ОСОБА_16 зробив постріл уверх з пневматичної рушниці, після чого його одразу збив з ніг хтось із нападників і між нападниками з одного боку та її чоловіком і ОСОБА_16 з іншого зав`язалась бійка. В ході бійки її чоловік ОСОБА_12 та їх сусід ОСОБА_16 намагались витягнути нападників з коридору на вулицю. Приблизно в цей час один з нападників, імені якого вона не пам`ятає, вийшов на вулицю та потім весь час стояв за двором біля калитки. Під час бійки ОСОБА_8 махав ножем та погрожував ним їм. Згодом ОСОБА_7 взяв ніж у ОСОБА_8 та також почав погрожувати їм ножем. Потім до них прибігла дружина ОСОБА_16 ОСОБА_17 і почала кричати. ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_7 та казала йому, щоб він зупинився і що вона його впізнала, однак нападників це не зупинило і вони продовжували вимагати від них гроші, стверджуючи, що їм усі зобов`язані. В цей час ОСОБА_7 відтягнув її на лавку, яка стоїть на подвір`ї, та продовжував вимагати гроші, завдаючи ударів. В цей час її чоловік ОСОБА_12 та ОСОБА_16 бились з нападниками і в ході бійки її чоловіку вдалось вирвати ніж у одного з нападників (вона точно не пам`ятає у кого конкретно або у ОСОБА_8 , або у чоловіка на ім`я « ОСОБА_13 ») та відкинути його в бік. Тоді хтось з нападників почав кричати, що штик-ніж, який викинув ОСОБА_12 , номерний та числиться за ним в АТО і що його необхідно шукати. Ніж шукали усі разом і нападники і її чоловік. Хтось з нападників (думає, що чоловік на ім`я « ОСОБА_13 », але не впевнена) сказав, що у нього вдома є дві гранати і якщо вони не знайдуть ніж, він візьме їх та підірве їх будинок. Ніж вони шукали хвилин 15-20. Під час пошуків ОСОБА_7 кілька разів підходив до неї, бив та казав, щоб вона йшла шукати йому гроші. Приблизно в той же час, коли вони знайшли ніж, четвертий чоловік, який стояв за двором біля калитки, почав кликати інших нападників та казав, що треба йти, бо люди вже викликали поліцію. Коли нападники йшли від них, ОСОБА_7 та хлопець на ім`я ОСОБА_13 пообіцяли прийти о 08 годині наступного дня за грошима і сказали, що якщо грошей не буде вони підірвуть їх будинок. Потім вони пішли. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_7 та ще один з нападників (або ОСОБА_8 , або чоловік на ім`я « ОСОБА_13 ») повернулись до них. Вона в цей час якраз розмовляла по телефону. ОСОБА_7 запитав: «Ну що, знайшла гроші»? Вона дала йому свій гаманець, в якому було близько 65 грн., а ОСОБА_7 забрав з гаманця усі гроші та сказав, що у 8 годині ранку наступного дня він знову прийде до неї за грошима, а якщо грошей не буде він підірве її будинок. Після цього ОСОБА_7 пішов від них.

Потерпіла зазначила, що її точно бив ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 один раз її штовхнув. При цьому її чоловіка та ОСОБА_16 били усі нападники. Ножем їй погрожував ОСОБА_8 він махав ножем перед обличчям та казав, що він буде їх різати. Ці погрози вона сприймала реально.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 . Обвинувачених він раніше не знав. По сусідству від них знаходиться покинутий будинок, в якому тривалий час ніхто не проживає. Обвинувачені спочатку пішли до того покинутого будинку. Він про це знає, оскільки вони там шуміли, а його дружина ОСОБА_11 вийшла з будинку на накричала на них, щоб прогнати звідти. Через деякий час до них в будинок вломились три чоловіки, у одного з яких був армійський штик-ніж з АК. Четвертий чоловік, як він дізнався згодом, стояв біля калитки на вулиці. При цьому нападники вибили вхідні двері в будинок, які були закриті на замок. Серед нападників точно був ОСОБА_7 , якого він впізнав в залі суду. Чи був серед нападників ОСОБА_8 він сказати не може, оскільки все відбувалось у темряві та усіх облич він не роздивився. Однак ОСОБА_7 він запам`ятав точно. Зазначає, що коли він був присутній на упізнанні ОСОБА_8 та підписував протокол, то він казав слідчому, що не впевнений у тому, що впізнає ОСОБА_8 . Коли нападники увірвались до їх будинку, вони почали пред`являти претензії за те, що їх хтось образив. Його дружина стояла у дверях перед ними, коли ОСОБА_7 різко вдарив її ногою у живіт, від чого вона відлетіла вбік. Між ним та нападниками зав`язалась бійка. Згодом йому вдалось вирватись від нападників і він побіг за допомогою до ОСОБА_16 . Прибігши до ОСОБА_16 , він постукав у вікно та голосно покликав на допомогу. Після цього він побіг назад додому, а ОСОБА_16 побіг за ним. В цей час, коли він пробігав мимо калитки у двір, він побачив там якогось чоловіка, який при цьому вдарив його один раз у обличчя. Він зрозумів, що цей чоловік разом з нападниками. Оскільки його дружина в цей час залишалась в будинку одна з трьома іншими нападниками, він полишив чоловіка біля калитки та побіг у будинок. Коли він забіг у будинок, то побачив, що його дружину б`ють у кімнаті. Він разом із ОСОБА_16 намагався вигнати нападників з будинку. ОСОБА_16 при цьому намагався налякати нападників рушницею, однак йому це не вдалось. Потім між ним з ОСОБА_16 та нападниками була бійка на вулиці. В ході цієї бійки один з нападників погрожував їм ножем, розмахуючи ним. Після того як він вихопив та відкинув ножа, бійка припинилась і вони почали шукати ножа. Його також примусили шукати ніж. Ніж знайшов він та передав тому хлопцю, з рук якого він його вихопив. Під час бійки його дружина сиділа на лавці у дворі. Біля неї був ОСОБА_7 та бив її, вимагаючи гроші. Казав, щоб вона сплачувала їм по 200 грн. щомісяця, ніби «данину». Під час пошуків ножа ОСОБА_7 також кілька разів підходив до його дружини та бив її по обличчю. Ці удари він бачив особисто. Після цього нападники пішли, однак через деякий час двоє з них ( ОСОБА_7 та ще один хлопець, якого він не пам`ятає) повернулись та ОСОБА_7 забрав з гаманця його дружини гроші. ОСОБА_7 він упізнав тому, що за деякий час до інциденту (того ж літа) він приходив до них та пред`являв претензії.

Крім того, допитаний свідок ОСОБА_16 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_17 . Він знає ОСОБА_7 та потерпілих ОСОБА_18 . ОСОБА_8 він не знає, але зазначає, що бачив його на місці події під час нападу на ОСОБА_18 . 30 серпня 2016 року приблизно о 20 годині він ліг дивитися телевізор. Через невеликий проміжок часу він почув якісь гучні звуки зі сторони покинутого будинку з залізними воротами, який розташований неподалік. Приблизно через 10-15 хвилин після цього він почув крик ОСОБА_12 і майже одразу дзвінок у двері та стук у вікно. ОСОБА_12 сказав, що до них прийшли чотири хлопця та б`ють його дружину. Він одягся, узяв пневматичну гвинтівку та побіг туди за ОСОБА_12 . Зайшовши до коридору будинку ОСОБА_18 , він побачив чотирьох хлопців, серед яких точно упізнав ОСОБА_7 . Облич інших він не роздивився. У одного з хлопців (як він потім дізнався це був ОСОБА_8 ) він побачив штик-ніж від автомата Калашникова. В той момент він побачив, як нападники завдавали ударів ОСОБА_11 . Коли нападники побачили у нього в руках пневматичну гвинтівку, вони одразу почали її виривати. Зав`язалась бійка, в ході якої він разом з ОСОБА_12 намагались виштовхати нападників з коридору будинку на вулицю. Під час боротьби він упав та намагався підвестись, однак його повалили на землю і почали бити по обличчю. Хтось з нападників сів йому на груди. ОСОБА_8 під час боротьби розмахував штик-ножем та трохи його порізав. При цьому ОСОБА_8 і на словах погрожував йому застосувати штик-ніж. Грошей ОСОБА_8 в його присутності ні у кого не вимагав. Після цього прибігла його дружина ОСОБА_17 та почала стягувати з нього хлопця, який сидів у нього на грудях. Коли він підвівся, то побачив ОСОБА_11 , яка сиділа на лавочці у дворі біля калитки, а ОСОБА_7 б`є її по обличчю. ОСОБА_11 не чинила спротиву, оскільки була подавлена. Побачивши це, він схопив ОСОБА_7 та сказав йому, що скоро сюди приїде поліція і пішов додому. Вдома він подзвонив до райвідділу і там йому сказали, що їм вже відомо про ситуацію і скоро приїде наряд.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є їх сусідами. Обвинуваченого ОСОБА_7 вона знає добре як мешканця села, а ОСОБА_8 до цих подій не знала. 30 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин вона почула дзвінок та стук у вікно. Хтось кликав на допомогу. Її чоловік ОСОБА_16 зібрався та побіг на вулицю. Вона почекала близько десяти хвилин та пішла за чоловіком на вулицю. На вулиці було темно. Коли вона вийшла з двору, то почула як кричить її чоловік, який лежав на землі у дворі їх сусідів ОСОБА_18 , а у нього на грудях сидів чоловік і бив його. Крім того інший чоловік, в якому вона згодом упізнала ОСОБА_7 , також знаходився біля її чоловіка та завдавав йому ударів. Вона побачила, як ОСОБА_11 сидить на лавочці у дворі, а хлопці, серед яких був ОСОБА_7 , б`ють ОСОБА_12 . Згодом ОСОБА_18 підвівся, а нападники стали кричати на нього, щоб він шукав «те, що викинув». Приблизно в цей час вона побачила, як ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 , яка сиділа на лавочці, та почав вимагати гроші. Вона пам`ятає, що звучала сума у 200 грн. ОСОБА_11 казала, що у неї немає грошей. Потім хлопці пішли, а ОСОБА_12 приблизно в цей час знайшов ножа. Свідок зазначила, що нападників було всього чотири чоловіка, з яких один стояв на вулиці біля калитки, а інші троє, серед яких вона знає лише ОСОБА_7 , були у дворі та били ОСОБА_12 . ОСОБА_7 також в її присутності бив ОСОБА_11 та вимагав у неї гроші.

Крім того, вина обвинувачених об`єктивно підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 серпня 2016 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_11 на фотознімку №2 впізнала ОСОБА_7 , як одного з чоловіків, які 30 серпня 2016 року за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили на неї напад, під час якого ОСОБА_7 вимагав у неї гроші, бив її руками по обличчю, ногою у живіт та погрожував фізичною розправою (а.п.98-101 том 1).

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_11 на фотознімку №3 впізнала ОСОБА_8 , як одного з чоловіків, які 30 серпня 2016 року за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили на неї напад, під час якого ОСОБА_8 погрожував їй в разі не передання нею грошей застосуванням штик-ножа, який він дістав з чохла та яким він розмахував перед обличчям. Дані обставини підтверджені відповідним протоколом від 31 серпня 2016 року (а.п.102-105 том 1).

Під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_11 показала місце скоєння злочину відносно неї та її чоловіка, а також зазначила осіб, які здійснили на них розбійний напад та пояснила обставини вчинених щодо них злочинів, що зафіксовано в протоколі слідчого експерименту від 16 вересня 2016 року та відеозаписі до нього.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_12 на фотознімку №3 впізнав ОСОБА_7 , як одного з чоловіків, які 30 серпня 2016 року за місцем його мешкання здійснили напад на нього та на його дружину, що підтверджується відповідним протоколом від 31 серпня 2016 року (а.п.113-116 том 1).

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_12 на фотознімку №2 впізнав ОСОБА_8 , як одного з чоловіків, які 30 серпня 2016 року у вечірній час за місцем його мешкання здійснили на нього напад, що об`єктивно підтверджено протоколом від 31 серпня 2016 року (а.п.117-120 том 1).

В ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 показав місце скоєння злочину відносно нього та його дружини, зазначив осіб, які здійснили на них розбійний напад та розказав про обставини вчинених щодо них злочинів, що зафіксовано в протоколі слідчого експерименту від 16 вересня 2016 року та на відеозаписі до нього.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 в присутності свого захисника показав місце скоєння ним разом з ОСОБА_7 злочину, пояснив механізм проникнення до будинку потерпілих, механізм подолання ними опору потерпілих та пояснив, які дії вчиняв він, а які ОСОБА_7 . Дані обставини зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту від 01 вересня 2016 року та на відеозаписі до нього.

Отже, правильно проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК, та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК, за обставин, зазначених в оскаржуваному вироку.

Суперечності у показах допитаних потерпілих та свідків, на які посилалася сторона захисту, не є істотними і на висновки суду не впливають. Адже як потерпілі, так і свідки підтвердили факт участі у злочинах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Необґрунтованими є і заперечення сторони захисту про недоведеність погроз ножем потерпілим зі сторони обвинувачених. Адже дані заперечення були ретельно перевірені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження, оскільки факт погроз штик-ножем зі сторони обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в цій частині повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які впевнено стверджували, що ОСОБА_8 погрожував потерпілим та самому ОСОБА_16 штик-ножем та розмахував ним під час бійки. Також дані обставини підтверджуються і поясненнями самого ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, який пояснив, що в момент перебування його в будинку ОСОБА_18 у нього з собою був штик-ніж, який ОСОБА_12 вибив у нього з руки в той час, коли бійка перекинулась на вулицю.

Колегія суддів критично ставиться до заперечень сторони захисту про недоведеність такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою. Такі доводи захисту були також ретельно перевірені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження. Адже проникнення до будинку потерпілих було здійснено обвинуваченими одночасно. Під час вимагання у потерпілих грошей обвинуваченим ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 знаходився поряд і не намагався припинити злочинні дії ОСОБА_7 , а навпаки дістав наявний у нього штик-ніж та почав погрожувати ним потерпілим. Дії обвинувачених мали узгоджений характер. Зазначені обставини об`єктивно підтверджені показами потерпілих, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_19 .

Доводи захисту про недоведеність заволодіння ОСОБА_8 мобільним телефоном потерпілої повністю спростовуються показаннями самої потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що після того, як обвинувачені покинули їх домоволодіння, вона помітила відсутність її мобільного телефону. Дані обставини узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 .

Безпідставними є і твердження захисника ОСОБА_10 про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимогам ст.291 КПК. Адже даний акт містить у собі всі відомості, передбачені ст.291 КПК, в тому числі, і формулювання обвинувачення.

Посилання захисника ОСОБА_10 на те, що в обвинувальному акті наявна вказівка на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 саме підозрюються у вчиненні інкримінованих їм злочинів, на законність прийнятого судового рішення не впливають. Адже особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, отримує процесуальний документ - обвинувальний акт. Зміст обвинувального акта та формулювання обвинувачення зокрема, виключає будь-які сумніви щодо статусу особи, яка отримала обвинувальний акт. Не можна вважати підозрюваною особу лише на тій підставі, що слово «підозрюється» міститься в обвинувальному акті. У Постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328кс16 зазначено, що відсутність вказівки в обвинувальному акті на обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відтак, вирок районного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Що стосується клопотань обвинувачених про зарахування їм на підставі ч.5 ст.72 КК в строк покарання строку попереднього ув`язнення з моменту затримання і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, то при їх вирішенні колегія суддів виходить з наступного.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» N 2046-VIII від 18.05.2017 року до ч.5 ст.72 КК були внесені зміни, зокрема ч.5 ст.72 КК викладена у новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі за принципом «день за день». Зазначений закон набрав чинності 21.06.2017 року.

Відтак кримінальний закон (ч.5 ст.72 КК) в редакції, яка передбачала зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, припинив свою дію з 21.06.2017 року (включно).

Відповідно до ч.4 ст.5 КК, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. У зв`язку з цим, беручи до уваги набрання 21 червня 2017 року Законом чинності, ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII має застосовуватись до всіх осіб: яким попереднє ув`язнення було зараховано в строк покарання, у період до набрання чинності або під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII; які були попередньо ув`язнені, у період до набрання чинності або під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII.

Якщо початок строку попереднього ув`язнення особи розпочався до набрання чинності Законом, а закінчився після його набрання, судам слід зараховувати такий строк у строк покарання виходячи з положень законів, які діяли на момент попереднього ув`язнення.

Так, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було затримано 31.08.2016 року, з наступним обранням їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою, їм підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 31.08.2016 року по 20 червня 2017 року керуючись ч.5 ст.72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII з розрахунку «день за два», а з 21 червня 2017 року за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК у редакції Закону, тобто з розрахунку «день за день».

А тому суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону N 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахував обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в строк покарання строк їх попереднього ув`язнення з 31.08.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4