Справа № 559/1641/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одружений, не працюючий, освіта середня, судимого 21 лютого 2017 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,
ОСОБА_4 був засуджений 21 лютого 2017 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. Після набрання даним вироком суду законної сили, він був розпорядженням суду від 24.03.2017 про виконання вироку, що набрав законної сили, направлений до Дубенського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для виконання.
04 квітня 2017 року ОСОБА_4 працівниками Дубенського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, цього ж дня ОСОБА_4 був письмово попереджений, що згідно вимог ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, а також його обов`язки передбачені ч.1 ст.37 КВК України. Для відбуття покарання ОСОБА_4 04.04.2017 року було направлено в комунальне підприємство ЦЖЕО «Житловик».
Згідно довідки комунального підприємства ЦЖЕО «Житловик» від 13.04.2017 року ОСОБА_4 для відбування покарання не з`явився та до роботи не приступив.
05 травня 2017 року, ОСОБА_4 , був письмово попереджений, що згідно вимог ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, у разі порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Згідно наказу виданого КП ЦЖЕО «Житловик» за №13 від 05.05.2017 року «Про прийняття на громадські роботи ОСОБА_4 » останнього було прийнято до відбуття покарання призначеного вироком суду у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт, безоплатно з 10 травня 2017 року. Водночас, ОСОБА_4 було встановлено чотиригодинний робочий день п`ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями субота та неділя і вказано роботи у вигляді прибирання та навантаження сміття та твердих побутових відходів на транспорт. З метою виконання засудженим ОСОБА_4 призначеного судом покарання у виді громадських робіт, КП ЦЖЕО «Житловик» було складено графіки виходу останнього на роботу у травні та червні 2017 року. Відповідно до вказаних графіків КП ЦЖЕО «Житловик» проводилося відмічання виходу ОСОБА_4 на роботу та його відпрацювання, що зазначалося у відповідних табелях виходу на роботу особи, яка засуджена до громадських робіт.
В подальшому, ОСОБА_4 , як особа засуджена до відбування покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, 10.05.2017 року відпрацював чотири години та, з метою ухиляння від відбування покарання з 11 травня 2017 року умисно не з`явився до КП ЦЖЕО «Житловик» для виконання призначеного судом покарання.
Таким чином, відповідно до табелів виходу на роботу, згідно відомостей кількості відпрацьованих годин КП ЦЖЕО «Житловик», а також відповідно до акту перевірки виконання покарання у виді громадських робіт, засуджений ОСОБА_4 зі 100 годин громадських робіт, які йому призначено судом, відпрацював лише 4 годин, а ще 96 годин, згідно графіків виходу на роботу, не відпрацював, що підтверджується табелями виходу на роботу та відомостями кількості відпрацьованих годин комунального підприємства ЦЖЕО «Житловик», а також актом перевірки виконання покарання у виді громадських робіт.
В послідуючому, з ціллю продовження ухиляння від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 11.05.2017 року, 31.05.2017 року та 12.06.2017 року, на виклики до Дубенського міськрайонного відділу з питань пробації не прибув без поважних причин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненому визнав, повністю підтвердивши вищевикладені обставини в судовому засіданні. У вчиненому розкаявся.
Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, який є раніше судимим, має не зняту та непогашену судимість, посередньо характеризується за місцем проживання, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, а саме у виді арешту, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого. Оскільки обвинуваченим не відпрацьовано 96 годин громадських робіт, слід застосувати положення ст.ст. 71, 72 КК України.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року у виді арешту на строк 12 днів і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 12 (дванадцять) днів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Дубенський міськрайонний суд.
Суддя :