АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/589/17 Справа № 709/2521/16-к Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новоселиця Чорнобаївського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.01.2011 за ч. 2 ст. 289 на підставі ст. 71 КК України на 5 років 9 місяців 25 днів позбавлення волі, звільненого ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 28 днів,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено до відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено за сукупністю вироків, на підставі ч. 5 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.01.2011, у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 31.10.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3166,56 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :
Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та 17.08.2016 близько 20 год., повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Ргеstіgіо» РАР5451 DUO, вартістю 980,08 грн. та карти пам`яті «mісго SD», вартістю 90 грн, які належать потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальних збитків на загальну суму 1070,08 грн.

Крім того, ОСОБА_7 повторно, 08.09.2016 близько 20 год., переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, перескочивши через паркан потрапив на територію тракторної бригади, де, відчинивши двері, які були незамкнені на замок, проник до приміщення машинно-тракторного парку ПСП «Нива», розташованого в с. Лукашівка Чорнобаївського району Черкаської області, звідки таємно викрав кабель електрозварювального апарата довжиною 20 м, вартістю 7805 грн., чим спричинив ПСП «Нива» матеріальних збитків на загальну суму 7805 грн.

Він же, повторно, 09.09.2016 близько 12 год., переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, через відчинене вікно, проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на загальну суму 5812,99 грн.

Також, ОСОБА_7 повторно, 11.10.2016 близько 12 год., діючи умисно, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, шляхом обману, перебуваючи на території городу потерпілої ОСОБА_10 , що знаходиться в с. Вишнівка Чорнобаївського району Черкаської області та скориставшись тим, що остання є особою похилого віку і заміну може не помітити, замінив свій несправний мобільний телефон марки «Nокіа 1280» на мобільний телефон марки «Nокіа 1280» належний потерпілій, вартістю 232 грн., чим спричинив останній матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, він же, 20.10.2016 близько 19 год., повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_4 , що належить потерпілій ОСОБА_11 , через незамкнені вхідні двері проник до будинку, звідки таємно викрав бензокосу «ВLACKSTAR POWER TOOLS» БК-520N, вартістю 1606,69 грн., що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальних збитків на суму 1606,69 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлених фактичних обставин справи, які суд визнав доведеними та правильності кваліфікації його дій, порушує питання про призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, з урахуванням таких пом`якшуючих його покарання обставин, зокрема щирого каяття, співпраці зі слідством та відкодування потерпілим заподіяних збитків.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ПСП «Нива» та представник останнього були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що не перешкоджає апеляційному перегляду оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з державною установою «Черкаський слідчий ізолятор», про задоволення в повному обсязі заявлених ним апеляційних вимог, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за які його засуджено, учасниками судового розгляду в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення в цій частині не переглядає.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла; ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК України за вчинений злочин, визначаються ст. 69 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

Покарання суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 виходячи з вимог ст.ст. 50, 65 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням: ступеня тяжкості вчинених ним злочинів; даних про особу винуватого, який раніше судимий, в тому числі за злочини корисливої спрямованості, за місцем проживання характеризується негативно, на спеціальному обліку не перебуває; обставин, що пом`якшують його покарання, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, при невстановленні обставин, що його обтяжує, і обґрунтовано прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, з подальшим призначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів, на виконання вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

При цьому, судом першої інстанції правомірно, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.01.2011 року, що цілком узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 71 КК України.

Пом`якшуючі покарання обставини, які, на думку обвинуваченого ОСОБА_7 , дають достатні підстави для призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, були цілком враховані судом першої інстанції при ухваленні судового рішення і, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий і новий злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді реального позбавлення волі, не можуть бути визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів та не вказують на необхідність призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України або покарання, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України

В будь-якому разі, призначене ОСОБА_7 покарання є наближеним до мінімального, як за кожен злочин окремо, так і в сукупності, і є необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання, відповідає загальним засадам призначення покарання і його меті.

Підстав для подальшого пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в тому числі з підстав наведених ним в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно відмовити, тим самим залишивши без змін вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.05.2017.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з посиланням суду першої інстанції про зарахування в порядку ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін його попереднього ув`язнення до набрання вироку законної сили, оскільки Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 № 2046-VIII, який набув законної сили 21.06.2017, припинена дія ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015, однак зазначене, не являється передбаченою процесуальним законом підставою для його зміни або скасування і може бути виправлено судом першої інстанції .

При цьому, колегія суддів також звертає увагу, що суд першої інстанції міг зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 лише на день ухвалення вироку, тобто до 24.05.2017.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в зазначеній вище редакції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 25.05.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п.1 ч.1 ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 25.05.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення її копії.

Головуючий :

Судді :