АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/22/18 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

та представника третьої особи

щодо майна якої вирішується

питання про арешт, адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією власника майна на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.12. 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001608 від 15.12.2017 року, за ознаками криманільного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Накладено арешт на майно ПАТ «Укрзалізниця», а саме: автомобіль «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб.

Місцем зберігання автомобіля «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 визначено штрафний майданчик за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 15 грудня 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0001608 від 15.12.2017 року, в якому вона просила накласти арешт на майно ПАТ «Укрзалізниця», а саме: автомобіль «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування.

Клопотання обґрунтовувала тим, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001608 від 15.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14.12.2017 року, близько 18 год. 35 хв. на вул. Полтавський шлях в районі буд. № 177-А в м. Харкові автомобілем «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_10 сиався наїзд на пішохода ОСОБА_11 .. Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження та на теперішній час знаходиться на лікуванні у відділенні нейрохірургії ХМКЛШНМД.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного зсобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді начальник виробничого підрозділу «Люботинська колійна машинна станція» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» - ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року та зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 передати автомобіль «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 виробничому підрозділу «Люботинська колійна машинна станція» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Апеляційну скаргу обґрунтовувається тим, що винесена ухвала є незаконна та винесена без достатніх на те підстав, містить протиріччя.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, який просив задовольнити апеляційну скаргу та та представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що слідчим було доведено, що арештоване майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Судова колегія не погоджується з даним висновком.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 , слідчий та прокурор не обґрунтували необхідності накладення арешту на цей автомобіль, оскільки клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені в ст. 171 КПК України.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор також не повідомив належних обґрунтувань для необхідності арешту автомобіля, який зазначений в ухвалі від 18.12.2017 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2017 року, близько 18 год. 35 хв. на вул. Полтавський шлях в районі буд. № 177-А в м. Харкові автомобілем «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_10 сиався наїзд на пішохода ОСОБА_11 .. Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження та на теперішній час знаходиться на лікуванні у відділенні нейрохірургії ХМКЛШНМД.

Однак, як вбчається з матеріалів справи, а саме з протоколу огляду місця ДТП, автомобіль «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 видимих ушкоджень не має (а.с. 5-7). Дане твердження підтверджуються також фотознімками автомобіля УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 після ДТП.

Таким чином, клопотання про арешт майна суперечить доданим до нього матеріалам.

Як вбачається з клопотання слідчого, (а.с. 2-3) він послався на ст. 98 КПК України та вважав, що автомобіль «УАЗ 3163-010», державний номер НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, слідчий суддя в ухвалі вказав, що транспортний засіб вже є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного зсобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації

Таким чином слідчий суддя вийшов за межі заявленого слідчим клопотання.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.
Між тим, в клопотанні про арешт майна (а.с. 2-3) слідчим не зазначено що не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
Тоб-то про наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України в клопотанні не зазначено.
Клопотання слідчого погоджене з прокурором містить суттєві протиріччя.
З одного боку слідчий обґрунтовує клопотання необхідністю накладення арешту на майно для забезпечення збереження доказів у відповідності до діючої редакції ч.2,3 ст.170 КПК України і тут же цитує стару редакцію ч.2 ст.170 КПК України яка передбачала накладення арешту на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий суддя у супереч вимогам ч. 2 ст. 171 та ч. 3 ст. 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам законодавства, тому апеляційний суд не може погодитися з рішенням про необхідність його задоволення у тому вигляді, в якому воно надано до суду, і враховуючи відсутність у клопотанні належного обґрунтування, підстав та мети необхідності арешту усього майна, яке наведено у клопотанні, його детального переліку, апеляційний суд позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності його арешту в розумінні положень ч. 1 ст. 98 і ч. 1 ст. 170 КПК України, та ставить під сумнів можливість забезпечення збереження та схоронності цього майна до належного вирішення його долі в подальшому у визначеному ст. 100 КПК України порядку.

Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути прокурору для усунення недоліків встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 392,404, 405, 407, 418,419,423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрзалізниця», власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001608 скасувати.

Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого повернути прокурору для виконання вимог ст. 171 КПК України та встановити прокурору строк для усунення недоліків клопотання в 72 години з часу отримання повного тексту даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: