печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 22.11.2017 року приблизно о 20:30 год., перебуваючи в приміщенні магазину ЗАРА» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРА Україна» (код 35534116), що за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, серед інших товарів, на одному із стелажів, побачив футболку чоловічу, артикул 4087/335/800/02, вартістю 582,50 грн., джинси чоловічі, артикул 1889/306/800/44, вартістю 1332,50 грн., рукавички чоловічі, артикул 6388/313/702/04, вартістю 832,50 грн., шкарпетки чоловічі, артикул 3334/401/401/03, вартістю 165,50 грн., усього, на загальну суму 2 913 грн., усвідомлюючи, що на оплату вказаного товару у ОСОБА_5 не вистачає грошових коштів, він взяв зі стенду відкритої викладки товарів вищевказані речі та з метою особистого збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_5 із вище вказаними речами направився до примірочних кабінок вказаного магазину, де, зірвавши антикрадіжкові сигнальні кліпси з вибраних ним речей, поклав вищеописані речі до власної сумки. Після чого ОСОБА_5 не маючи наміру оплачувати вартість товару, направився на вихід з магазину «Зара», однак після виходу з приміщення вказаного магазину, після перетину антикрадіжкових рамок, розташованих на виході, запрацювала звукова сигналізація та він був зупинений та затриманий працівниками охорони вказаного вище магазину.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засідання представником потерпілого надано до суду угоду укладену 30.11.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, про примирення.

Згідно з даною угодою, представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 30.11.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази:

- диск з відеозаписом факту вчинення крадіжки, який приєднаний до матеріалів досудового розслідування залишити в матеріалах досудового розслідування;

- футболку чоловічу, артикул 4087/335/800/02, джинси чоловічі, артикул 1889/306/800/44, рукавички чоловічі, артикул 6388/313/702/04 та шкарпетки чоловічі, артикул 3334/401/401/03, які передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Зара Україна» залишити ТОВ «Зара Україна» за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1