У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаряОСОБА_2 , представника власника майна- адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого - ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

У С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2013 року по справі № 522/26926/13-к.
В обґрунтування доводів клопотання заявник посилається на наступне.

ОСОБА_5 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 29,4 кв.м..
Вказана квартира була придбана ОСОБА_5 23.07.2013 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_6 і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , реєстровий № 847. Право власності ОСОБА_5 на квартиру зареєстровано в державному реєстрі 23.07.2013 року.

З цього часу ОСОБА_5 правомірно, добросовісно та відкрито володіє та користується названою квартирою, несе витрати по її утриманню. Жодних претензій від третіх осіб або державних органів (зокрема органів досудового розслідування) щодо цієї квартири ОСОБА_5 ніколи не отримувала. У вересні 2017 року ОСОБА_5 випадково стало відомо, що на квартиру накладено арешт та встановлено, що Приморським ВП в м Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №004319 від 16.05.2013 року.
Перевіркою відкритих відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясувалося, що арешт на квартиру був накладений 15.11.2013 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2013 року, справа № 522/26926/13-к, в інтересах Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.Арешт на вказану квартиру був накладений вже після того, як ОСОБА_5 набула права власності на неї. Як власник майна про розгляд судом у жовтні 2013 року цього питання вона обізнана не була, до вирішення клопотання слідчого її не залучали.
Про наявність будь-яких кримінальних проваджень ОСОБА_5 нічого не відомо. Вона ніколи не була учасником жодних проваджень, в якості свідка органами досудового розслідування не викликалась. Про хід кримінального провадження, в межах якого був накладений арешт на квартиру, наразі моєму довірителю також нічого не відомо. За чотири роки, що минули, до ОСОБА_5 як власника квартири з цього приводу ніхто не звертався. Відомостей про результати цього досудового розслідування вона не має
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження га/або користування майном,.щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі викладеного представник власника майна просить скасувати арешт з вказаного транспортного засобу.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_8 підтримав клопотання у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його не обґрунтованим.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання,заслухавши сторін, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Установлено, що Приморським ВП в м Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №004319 від 16.05.2013 року

В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Приморського районного районного суду м.Одеси від 25.10.2013 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .
В судовому засіданні з матеріалів клопотання, та пояснень прокурора, встановлено, що арешт на квартиру був накладений обґрунтовано, з урахуванням правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, для накладення арешту на нерухоме майно, з метою попередження його незаконного відчуження та поновлення порушених прав потерпілого. На теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває з порушенням розумних строків, утім підстав для скасування арешту майна повністю або частково не вбачається, оскільки право власності на вказане майно очевидно у протиправний спосіб, на підставі підроблених документів, було набуто третіми особ ами після смерті його попереднього законного власника ОСОБА_9 ..

Таким чином, навіть за умови того, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вказаного майна, скасування його арешту призведе до порушення прав спадкоємців ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
05.12.2017