Дата документу 29.09.2017
Справа № 501/313/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморська (Іллічівськ) Одеської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
02 листопада 2014 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кухні за місцем мешкання, розташованого в АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклого конфлікту, умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_5 , не менше трьох ударів кулаками обох рук по обличчю, в результаті чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в м`яких тканинах вік обох очей, закрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку легкого ступеня та перелом латеральної стінки верхньощелепної пазухи зліва з переходом на орбіту, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 27 грудня 2014 року № 157, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та не менше чотирьох ударів кухонним ножем, який знаходився на столі під час спільного вживання спиртних напоїв, по тілу, у життєво важливі органи: голову, тулуб, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого в порожнину черепа одної колото-різаної рани тім`яної ділянки голови зліва, непроникаючої в плевральну порожнину одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки по навколохребцевій лінії «навпроти остистого відростку одинадцятого грудного хребця справа», які згідно висновку вказаної судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, проникаючої в праву плевральну порожнину одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки по навколохребцевій лінії «навпроти остистого відростку сьомого грудного хребця», проникаючої в спинномозковий канал одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки по навколохребцевій лінії «навпроти остистого відростку дев`ятого грудного хребця зліва», з неповним пошкодженням грудних сегментів спинного мозку на рівні дев`ятого-десятого грудних хребців,з порушенням рухових функцій нижніх кінцівок та тазових органів, які згідно висновку вказаної судово-медичної експертизи відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні, свою вину у вчинені злочину, визнав частково та пояснив, що 2 листопада 2014 року знаходився за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 . Разом з ним у цій квартирі мешкають дідусь ОСОБА_8 , та мати ОСОБА_9 . У цей день він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_10 , та запропонував йому прийти у гості. Приблизно о 15 годині прийшов ОСОБА_11 . Разом з ним прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . У його кімнаті вони почали вживати спиртні напої пиво, горілку, вино. У цей час на кухні були його дідусь, мати та ОСОБА_5 , які пили вино. Приблизно о 18 годині він виявив відсутність свого мобільного телефону і почав його шукати. ОСОБА_14 і ОСОБА_15 почали збиратись додому. Біля вхідних дверей квартири він обшукав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , але телефону не виявив. Він підійшов до ОСОБА_5 і спитав про телефон. ОСОБА_5 щось грубо йому відповів, після чого він схопив ОСОБА_5 за одежу та почав смикати. ОСОБА_5 впав зі стільця і у цей момент ОСОБА_14 почав відтягувати його від ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пішли додому, а він і ОСОБА_11 між собою побились, при цьому він не завдавав ОСОБА_11 ударів ножем. Після бійки ОСОБА_11 втік з квартири. Він почув крики матері на кухні, а зайшовши туди, побачив, що мати лежить на підлозі біля батареї опалення. Бокій стояв біля неї. Між ним та ОСОБА_16 почалась бійка, під час якої ОСОБА_16 кинув його на шафу та погрожував, що заріже. Він бачив як ОСОБА_16 почав тягнутись до ножа і у цей момент, хвилюючись за життя та здоров`я себе та матері, він схопив кухонний ніж. Не пам`ятає як наносив удари ножем ОСОБА_16 . Пам`ятає лише, що ОСОБА_16 лежав на підлозі кухні і хрипів. Бокій і він були у крові. Дідусь з його руки забрав ніж. Ні дідусь ні мати не могли завдати ножові поранення ОСОБА_16 . Вважає, що ці поранення ОСОБА_16 завдав саме він. З телефону матері він зателефонував до швидкої медичної допомоги і почав тягнути Бокія по сходах 4-го поверху назустріч бригаді швидкої медичної допомоги. З`їздив до лікарні та повернувшись зачинився в квартирі і не відкривав двері працівникам міліції. У подальшому вхідні двері квартири були вибиті, а його затримали. Під час досудового розслідування та попереднього судового розгляду він не давав пояснення, що ОСОБА_16 йому погрожував та тягнувся за ножем. Він не вважав потрібним давати такі пояснення.
Незважаючи, що обвинувачений визнає свою вину частково, його вина у нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 небезпечних для життя в момент заподіяння, підтверджується наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду:
показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що тривалий час знайомий з ОСОБА_17 . Також знайомий з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . 02 листопада 2014 року йому зателефонувала ОСОБА_20 та запросила у гості. Біля 19 години він прийшов в квартиру АДРЕСА_2 , де мешкає родина ОСОБА_21 . З собою він взяв 2 літри вина. Він, ОСОБА_22 та ОСОБА_20 сиділи на кухні, де вживали вино. Він бачив, що в житловій кімнаті були ОСОБА_19 та ще три незнайомих хлопця. Через деякий час ОСОБА_19 підійшов до нього та почав його бити. Наніс два удари кулаком у голову та наніс три удари в спину чимось гострим. Він втратив свідомість. Прийшов до тями на сходах під`їзду, де розташована квартира ОСОБА_21 . Із-за чого ОСОБА_19 його побив не знає, але не виключає того, що сталось це через те, що у ОСОБА_23 пропав мобільний телефон. Особисто він ОСОБА_24 не погрожував, не бив його, не намагався взяти у руку ніж, щоб завдати йому тілесні ушкодження. ОСОБА_25 він також не бив. У результаті дій ОСОБА_23 він отримав тяжкі тілесні ушкодження та став інвалідом ОСОБА_26 -ої групи. Просить не позбавляти ОСОБА_7 волі. Цивільний позов просив залишити без розгляду;
показаннями свідка ОСОБА_27 , який показав суду, що 02 листопада 2014 приблизно о 15 годині він, разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , прийшли в гості до ОСОБА_23 на його запрошення. В кімнаті ОСОБА_23 вживали пиво, віно, горілку. Він бачив, що на кухні сидять мати та дідусь ОСОБА_23 , а також ОСОБА_5 , які також вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_19 виявив відсутність свого мобільного телефону та почав з цього приводу до усіх гостей пред`являти претензії та підійшов до ОСОБА_16 , який сидів на кухні, скинув його зі стільця на підлогу та почав його бити. ОСОБА_14 відтягував ОСОБА_23 від ОСОБА_16 . На обличчі ОСОБА_16 була кров. Після цього ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшли з квартири ОСОБА_21 , а він та ОСОБА_19 зайшли в кімнату, де продовжили вживати алкоголь. ОСОБА_19 став пред`являти до нього претензії та накинувся і почав наносити удари кулаками та він у відповідь наніс 2-3 удари в голову та грудну клітину, а коли він опинився на підлозі на животі, ОСОБА_19 наніс ножем декілька ударів у поперек та два удари ножем у ліву кисть. Він вирвався від ОСОБА_23 та покинув квартиру. Йому були спричинені легкі тілесні ушкоджень і від цього обвинувачення відносно ОСОБА_23 від відмовився. Коли йшов з квартири, то забув свій мобільний телефон. Наступного дня він прийшов до ОСОБА_21 і мати ОСОБА_23 віддала йому його мобільний телефон. На обличчі матері ОСОБА_23 ОСОБА_9 ніяких тілесних ушкоджень не було;
показаннями свідка ОСОБА_30 , які по суті аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 до того моменту як він покинув квартиру ОСОБА_21 ;
показаннями свідка ОСОБА_31 , який показав, що є сусідом ОСОБА_21 . 2 листопада 2014 року увечері чув жіночий крик в квартирі ОСОБА_21 . Через деякий час у вхідні двері постукав сусід з квартири АДРЕСА_3 та повідомив, що на сходах лежить чоловік в крові, та він побачив, що від вхідних дверей ОСОБА_21 до цього чоловіка на сходах тягнувся кровавий слід. Була викликана міліція та бригада швидкої медичної допомоги. ОСОБА_19 зачинився в квартирі та не відкривав тривалий час вхідні двері працівникам міліції. Двері працівники міліції вибили, а ОСОБА_23 затримали;
показаннями свідка ОСОБА_9 , матері обвинуваченого ОСОБА_7 , яка пояснила, що 02 листопада 2014 року приблизно о 16 години ОСОБА_16 прийшов до них у гості, приніс вина, яке вона з ним та своїм батьком ( ОСОБА_8 ) вживали на кухні. До сина ( ОСОБА_19 ) прийшли приятелі, які окремо в житловій кімнаті теж вживали алкогольні напої. О 19 годині батько пішов спати, а ОСОБА_16 схопив її за руку, вдарив в обличчя та почав вимагати від неї інтимних стосунків. На кухню зайшов син та у нього з ОСОБА_16 виникла сварка. Бачила як син наносить удари ОСОБА_16 ножем у спину. Вона хворіє на епілепсію, їй стало зле і вона зайшла у ванну кімнату, що подалі відбувалось у квартирі їй не відомо. Внаслідок фізичних дій ОСОБА_16 у неї на обличчі утворився забій, який тримався декілька днів, але за медичною допомогою вона не зверталася;
показаннями свідка ОСОБА_8 , діда обвинуваченого ОСОБА_7 , який показав суду, що 02 листопада 2014 року дома увечері він з дочкою ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_16 вживали вино на кухні коли ОСОБА_16 раптово вдарив ОСОБА_32 по руці та штовхнув її на опалювальну батарею. У ОСОБА_33 було побито обличчя. На кухню зайшов ОСОБА_19 , якого ОСОБА_16 штовхнув на кухонну шафу. У ОСОБА_23 в руці був ніж, який він ( ОСОБА_8 ) відібрав. Він не бачив, що онук робив цим ножом;
протоколом від 02 листопада 2014 року про прийняття заяви потерпілого ОСОБА_5 до міліції про вчинене щодо нього кримінального правопорушення (т.1,а.с.102);
протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього (а.с.104-120);
протоколом затримання особи яка підозрюється у вчиненні злочину від 03 листопада 2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 затримано 02 листопада о 22.00 годин (т.1.а.с.123);
медичним актом від 02 листопада 2014 року № 211, згідно якого ОСОБА_9 в цей день на момент дослідження о 21.50 годин знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.121);
висновком судово-медичної експертизи № 157 від 27 грудня 2014 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено:
- тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в м`яких тканинах вік обох очей, закрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку легкого ступеня та перелом латеральної стінки верхньощелепної пазухи зліва з переходом на орбіту, непроникаючої в порожнину черепа одної колото-різаної рани тім`яної ділянки голови зліва, не проникаючої в плевральну порожнину одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки по навколохребцевій лінії «навпроти остистого відростку одинадцятого грудного хребця справа», які згідно висновку вказаної судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень від 17 січня 1995 №6 (далі Правила),
- проникаючої в праву плевральну порожнину одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки по навколохребцевій лінії «навпроти остистого відростку сьомого грудного хребця», проникаючої в спинномозковий канал одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки по навколохребцевій лінії «навпроти остистого відростку дев`ятого грудного хребця зліва», з неповним пошкодженням грудних сегментів спинного мозку на рівні дев`ятого-десятого грудних хребців, з порушенням рухових функцій нижніх кінцівок та тазових органів, які згідно висновку вказаної судово-медичної експертизи відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, згідно п.2.1.3. Правил (т.1,а.с.151-154);
висновком експерта від 22 грудня 2014 року № 1018 (т.1,а.с.128-134), згідно якого на ножі, куртці, брюках потерпілого ОСОБА_5 та на тампонах із змивами з місця події виявлена кров, яка не виключено, належить потерпілому ОСОБА_5 (змиви на сходовому майданчику та з підлоги кухні) та свідку ОСОБА_34 (змиви зі стіни у коридорі квартири та з підлоги спальні);
висновком експерта від 08 грудня 2014 року № 723, згідно якого на одежі, яка належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме на куртці, жилетці, сорочці та футболці виявлені по три пошкодження, які тотожні як між собою так і з пошкодженнями на задній поверхні грудної клітини потерпілого ОСОБА_5 , та що ці пошкодження, не виключено, завдані ножем, який був вилучений під час огляду місця події (т.1,а.с.135-150);
висновком експерта Одеського обласного бюро СМЕ від 19 грудня 2014 року № 3324, згідно якого у ОСОБА_7 встановлено тілесне ушкодження у вигляді садни області лівого ока, яке могло утворитися 02 листопада 2014 року одноразовим тертям або ковзанням по шкірі тупого, твердого предмету та не виключається утворення пошкодження при падінні з висоти свого росту на поверхню, що травмує (т.1,а.с.155-156);
висновком судово-медичної експертної комісії Одеського обласного бюро СМЕ від 14 серпня 2017 року № 44, згідно якого колото-різані ушкодження, що були нанесені ОСОБА_5 , вкладаються в механізм на який вказує особа, що спричинила тілесні ушкодження, а саме: коли особа, що наносила тілесні ушкодження, сидить на кухонній тумбі, ОСОБА_5 лицем стоячи до неї обхвативши руками за тулуб та утримуючи, руки поверх рук ОСОБА_5 . Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, переламу латеральної стінки верхньощелепної пазухи з переходом на орбіту, з крововиливу в м`які тканини біля правого ока (параорбітальна гематома) могла утворитися від дії тупого предмету. Тяжкість тілесних ушкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_5 визначена аналогічну вищевказаним експертним висновкам (т.2,а.с.99-142);
протоколом огляду речових доказів від 17 січня 2015 року, згідно якого оглянуто предмети, які були вилучені в ході огляду місця події від 02 листопада 2014 року та розміщені в пакетах та сейф-пакетах (т.1.а.с.157);
довідкою спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії від 02 березня 2015 року, згідно якої ОСОБА_5 встановлено групу інвалідності І-А безстроково, потребує сторонній догляд (а.с.194);
заявою дружини потерпілого ОСОБА_5 від 27 січня 2015 року про отримання від ОСОБА_9 8000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (т.1,а.с.177).
Суд критично оцінює показання обвинуваченого стосовного того, що потерпілий ОСОБА_5 висловлював погрози на його адресу та намагався дотягнутись до ножа, у зв`язку з чим, він нібито почав хвилюватись за своє життя та здоров`я та вимушений був застосувати ніж для захисту від потерпілого. Під час попереднього судового розгляду обвинувачений не вказував на ці обставини, а під час цього судового розгляду не зміг суду пояснити з яких причин він раніше, в тому числі і на стадії досудового розслідування, не повідомляв про такі дії потерпілого.
При цьому потерпілий ОСОБА_5 категорично заперечив факт висловлювання погроз на адресу обвинуваченого та намір взяти у руки ніж.
Суд звертає увагу на те, що механізм нанесення тілесних ушкоджень, який наводиться у висновку судово-медичної експертної комісії Одеського обласного бюро СМЕ від 14 серпня 2017 року № 44 свідчить тільки про взаємне розташування обвинуваченого та потерпілого, але не підтверджує агресивності поведінки потерпілого ОСОБА_5 , про яку вказує обвинувачений ОСОБА_7 .
Навпаки про агресивність поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 в той вечір 2 листопада 2014 року, в тому числі до потерпілого ОСОБА_5 , свідчать показання свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_27 .
Деякі тілесні ушкодження, які були отримані обвинуваченим ОСОБА_7 , не виключається що під час бійки з ОСОБА_27 , а деякі - при падінні з висоти власного росту, згідно висновку експерта Одеського обласного бюро СМЕ від 19 грудня 2014 року № 3324.
Неможливість обвинуваченим ОСОБА_7 пояснити причини приховування на стадії досудового розслідування обставин, що ОСОБА_5 погрожував йому застосуванням ножем, на думку суду, свідчать про те, що ОСОБА_7 наводяться такі відомості як новообрана форма захисту, з метою зменшення рівня відповідальності за вчинений злочин, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 намагаються своїми показаннями обґрунтувати його доводи, захищаючи від вірогідного покарання.
Разом з тим, показання обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в цієї частині спростовуються вищевикладеними доказами по справі.
Аналіз викладених доказів свідчить про відсутність підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 124 КК України, а його винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України доведена поза розумним сумнівом.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи на хронічне психічне захворювання не страждав та не страждає, під час вчинення злочину будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1,а.с.162-167,169-172).
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визначає добровільне часткове відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_5 .
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд визначає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Згідно досудової доповіді Овідіопольського міськрайонного відділу з питань пробації від 19 квітня 2017 року, виправлення ОСОБА_7 можливо без позбавлення волі (т.2,а.с.80-82).
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного і достатнього для його виправлення і попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості і обставини вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, і вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, так як менш суворе покарання не сприятиме його виправленню.
Правових підстав для застосування положень ст.69 КК України не вбачається.
Судом враховується положення ст.72 ч.5 КК України, відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до абзацу четвертого частини п`ятої статті 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 затриманий Іллічівським МВ ГУ МВС України в Одеській області в порядку ст. 208 КПК України 02 листопада 2014 року, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04 листопада 2014 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.27-28). Подалі ОСОБА_7 під час досудового слідства та судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій (до 31 березня 2015 року - набуття чинності вироку від 28 січня 2015 року) - знаходився в Одеській УВП №21 (слідчий ізолятор); з 11 квітня по 29 жовтня та з 19 листопада по 03 грудня 2015 року відбував покарання за вказаним вироком в Південній ВК-51; з 30 жовтня по 18 листопада 2015 року перебував у Київському слідчому ізоляторі; з 04 грудня 2015 року по 29 вересня 2017 року перебував у Одеській УВП №21 (слідчий ізолятор) під час розгляду в апеляційній інстанції, а після скасування вироку судового розгляду у Іллічівському міському суді Одеської області (т.2,а.с.18,19).
На підставі вимог ст.72 КК України, яка діє по відношенню обвинуваченого ОСОБА_7 , підлягає зарахуванню у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 2 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року; з 30 жовтня по 18 листопада 2015 року; з 04 грудня 2015 року по 29 вересня 2017 року.
Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає залишенню без розгляду за заявою потерпілого(а.с.90-91,193).
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_7 з 02 листопада 2014 року, зарахувавши період затримання та тримання його під вартою, при цьому період попереднього ув`язнення з 2 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року, з 30 жовтня по 18 листопада 2015 року, з 04 грудня 2015 року по 29 вересня 2017 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі судового засідання у зв?язку з відбуттям призначеного строку покарання.
Процесуальні витрати у розмірі 884,25 грн., пов`язані із залученням експерта, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави (т.1,а.с.178).
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду (а.с.90-91,193).
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в Чорноморському ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області: пакети та сейф-пакети з речами знищити (т.1,а.с.158,159).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який заходиться під вартою, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку видати сторонам кримінального провадження негайно.
Суддя