Провадження № 1-кп/744/15/2018
Єдиний унікальний № 744/10/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000250 від 08.11.2017 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відомості про наявність не знятих та не погашених судимостей суду стороною обвинувачення не надано,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
07 листопада 2017 року о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 20 по вулиці Шкільній в місті Семенівка Чернігівської області, переслідуючи мету протидії працівнику правоохоронного органу ОСОБА_4 , який відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 264о/с від 06.10.2017, обіймав посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, та ніс службу в наряді по охороні публічного порядку та нагляду за дорожнім рухом з 21 години 00 хвилин 07 листопада 2017 року по 09 годину 00 хвилин 08 листопада 2017 року, під час припинення ОСОБА_4 його неправомірної поведінки, умисно наніс ОСОБА_4 один удар головою в обличчя. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи та сколу емалі ріжучого краю коронки 11 зуба, які згідно висновку експерта № 107 від 09.11.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України.
Зазначені вище встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю даних належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.
Допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав про те, що за обставин, поставлених йому до вини згідно обвинувального акта, він дійсно умисно наніс ОСОБА_4 один удар головою в обличчя. Перед цим він випив лише алкогольного пива.
Допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання про те, що під час виконання ним службових обов`язків як працівником правоохоронного органу його насправді вдарив ОСОБА_5 . Обставини, викладені в обвинувальному акті, він вважає відображеними вірно. На цей аніяких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має.
Згідно з відомостями наданого суду прокурором висновку №107 від 09 листопада 2017 року судово-медичного експерта Менського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи з`ясовано, що: у ОСОБА_4 , 1985 року народження, маються тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи та сколу емалі ріжучого краю коронки 11 зуба, котрі виникли від дії тупого предмету (предметів), в тому числі і в результаті нанесення удару головою з боку сторонньої особи, і відповідно до п. 2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3, 4.6 6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , їх характеру та розташування, можна допустити, що він міг піддаватися впливу, не менше однієї травмуючої дії; тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , за давністю утворення можуть відповідати даті 07.11.2017.
Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні наведеного вище кримінально караного діяння.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, відомості про наявність не знятих та не погашених судимостей щодо нього суду стороною обвинувачення не надано, стан його здоров`я, який є задовільним. Суд бере до уваги також наявність відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України двох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину. Суд також констатує не присутність у кримінальному провадженні, але все ж таки чомусь зазначеної стороною обвинувачення такої обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини як вчинення злочину у зв`язку із виконанням потерпілим службового обов`язку, адже ця обставина повністю охоплюється диспозицією інкримінованої обвинуваченому ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, а згідно приписів ч. 4 ст. 67 Кримінального кодексу України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Таку ж обставину як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд не вважає за необхідне у даному кримінальному провадженні визнати як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , на підставі ч. 2 ст. 67 Кримінального кодексу України, оскільки обвинувачений перед вчиненням поставленого до вини діяння згідно його показань у судовому засіданні, що не спростовано даними інших доказів, вживав не міцні алкогольні напої і він вже поніс юридичну відповідальність за стан алкогольного сп`яніння 07 листопада 2017 року, адже був притягнутий за керування транспортним засобом безпосередньо перед вчиненням злочину у стані алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З урахуванням двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, згаданих вище даних про особу винного, а також не присутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання необхідно застосувати правила ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України й призначити йому основне покарання більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України за цей злочин, а саме покарання у виді громадських робіт, внаслідок можливості виправлення обвинуваченого й без його ізоляції від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи відкритого чи закритого типу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений, процесуальні витрати відсутні. Майна, на яке накладено арешт, а також речових доказів і документів щодо яких можливо ухвалити процесуальні рішення при постановленні вироку за матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи) немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі запобіжний захід обвинуваченому, у даному кримінальному провадженні через відсутність відповідних клопотань учасників судового провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, та на підставі ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому основне покарання більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України за цей злочин, у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1