Провадження № 1-кп/752/1370/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.11.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працевлаштованого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 10.09.2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №59 по вулиці Лютневій в місті Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до наглядно знайомого йому ОСОБА_5 та розпочав розмову, в ході якої наніс йому один удар рукою в область грудної клітини, від якого останній впав на землю, застосувавши таким чином відносно нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, наніс потерпілому ОСОБА_5 ще декілька ударів ногами в різні частини тіла, чим подолав його волю до опору та витягнув з кишень одягу потерпілого ОСОБА_5 гаманець, у якому були грошові кошти в розмірі 400 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та показав суду про те, що дійсно у вересні 2017 року він перебував поблизу будинку №59 по вулиці Лютневій в місті Києві, окрім нього поблизу вказаного будинку перебував наглядно знайомий йому ОСОБА_5 , і між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої він вирішив його пограбувати і після того, як наніс потерпілому ОСОБА_5 удари ногами в різні частини тіла, він вихопив з кишень його одягу гаманець, у якому було 400 гривень, після чого витратив вказані грошові кошти на власні потреби.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 186 ч. 2 КК України правильно як відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який не одружений, працевлаштований неофіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Речовий доказ - гаманець марки "GF", який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити йому ж за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1