Справа № 583/3671/17
УХВАЛА
"26" лютого 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Охтирка обвинувальний акт, що надійшов від прокурора Охтирської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000558 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, одруженого, що не працює,раніше судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , білоруса, громадянина України, уродженця м. Улан Батор, Монгольська Народна Республіка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , освіта середня, розлученого, директор ТОВ „Ургал,раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ст. 185 КК України, -ВСТАНОВИВ:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за № 0000558 від 14.08.2017 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ст. 185 КК України.

Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000558 від 14.08.2017 р.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 04.01.2018 р. ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді утримання під вартою на 60 днів до 04.03.2018 року 24:00 год., ОСОБА_5 запобіжний захід у виді утримання під вартою на 60 днів до 04.03.2018 року 24:00 год.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.02.2018 року, для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України визначено запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_4 , в сумі 140960 гривень, визначено запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_5 в сумі 440500 гривень.
Згідно ч. 3, ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під ватрою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України. Також прохав залишити відносно обвинувачених заставу у раніше визначених розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення його клопотання заперечував та прохав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Свою позицію обґрунтовує наявністю у нього тяжких захворювань лікування яких в умовах слідчого ізолятору є неможливим, що підтверджується відповідними довідками. Зазначене лікування він міг би отримувати за місцем свого проживання. Також просив зважити на те, що наразі має матір похилого віку, яка хворіє, і піклуватись якою окрім нього більше нікому. Також він позитивно характеризується за місцем мешкання, має сімю, і у разі звільнення з-під варти може бути працевлаштованим за місцем проживання, що підтверджує наданим підприємством гарантійним листом.

Адвокат ОСОБА_6 , який надав угоду про представництво інтересів обвинуваченого в частині незаконного його утримання в слідчому ізоляторі, окрім зазначених обставин, звернув увагу суду на відсутність у матеріалах досудового слідства постанови про визначення групи слідчих у об`єднаному кримінальному провадженні, що, у свою чергу, тягне незаконність вчинення всіх слідчих та процесуальних дій які були здійснені після її винесення. З огляду на викладене, як строк досудового слідства, строк тримання під вартою продовжені незаконно. Обвинувальний акт складений поза межами строків досудового слідства. Тому перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є незаконним.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні проти продовження раніше визначеного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував та пояснив, що його вина у вчиненні інкримінованих у вину корисливих злочинів не доведена. Він взагалі не вчиняв зазначених злочинів і будь-які докази, які б підтверджували даний факт у сторони обвинувачення відсутні.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позицію свого підзахисного. Зазначили, що з огляду на відсутність будь-яких доказів винуватості їхнього підзахисного та через наявність вищезазначених процесуальних порушень їхній підзахисний повинен бути звільнений з-під варти негайно без обрання відносно нього будь-якого іншого запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2018 р. з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 4, ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 4, ч. 2, ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ст. 185 КК України підтверджується наданими прокурором матеріалами досудового розслідування.

При вирішенні питання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд погоджується із доводами прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ряду злочинів передбачених ч. 3, ст. 185 КК України та ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1, ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_8 може дійсно переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість та кількість інкримінованих йому у вину злочинів. Із матеріалів справи вбачається те, що обвинувачений ніде не працює, мешкає поза межами області. Також, обвинувачений може впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані у судовому засіданні, з метою їх схиляння до дачі показів на свою користь. Також суд погоджується про наявність ризику можливого вчинення ОСОБА_4 й іншого кримінального правопорушення, оскільки той раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину аналогічному тому, у якому він на даний час обвинувачується, відбував реально покарання та лише 31.01.2017 року був звільнений з місць позбавлення волі. Вказані обставини дають суду підстави стверджувати про схильність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінальних правопорушень та про його суспільну небезпечність. Також суд бере до уваги і характер інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, а саме - вісім епізодів, які носять зухвалий та корисливий характер.

Доводи обвинуваченого та його захисника в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого, а саме, що той має постійне місце проживання, сім`ю, є єдиним піклувальником матері, яка має похилий він та страждає на хвороби, позитивно характеризується за місцем роботи, має можливість працевлаштуватись після звільнення з-під варти, має ряд тяжких хронічних захворювань, у зв`язку з чим, потребує постійного лікування поза межами його утримання, хоча й заслуговують на увагу, однак в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Надання належної медичної допомоги утримуваним під вартою покладається на відповідні установи де їх утримують.

Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування справи.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1, ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, суд вважає, що таким стримуючим фактором для обвинуваченого ОСОБА_4 буде розмір застави в межах, передбачених п. 2, ч. 5, ст. 182 КПК України, а тому вважає доцільним визначити йому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням п. 16, ч. 1, ст. 3 КПК України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» становить: 80 х 1762 грн. = 140960 грн., як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. Застава саме в цьому розмірі, буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5, ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд також погоджується із доводами прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ряду злочинів передбачених ч. 3, ст. 185 КК України та ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, з огляду на тяжкість та кількість інкримінованих йому у вину злочинів. Також обвинувачений, як особа яка раніше вже притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та відбувала покарання реально, може впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані у судовому засіданні, з метою їх схиляння до дачі показів на свою користь. Крім того, суд погоджується про наявність ризику можливого вчинення ОСОБА_5 й інших кримінальних правопорушень, оскільки той раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину зокрема ч. 2, ст. 115 КК України, і після відбуття покарання на шлях виправлення не став, оскільки обвинувачується у вчиненні інших тяжких злочинів, паралельно з даним кримінальним провадженням останній має статус обвинуваченого і в іншому кримінальному провадженні. Вказані обставини дають суду підстави стверджувати про схильність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень та про його суспільну небезпечність. Також суд бере до уваги і характер інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, а саме - вісім епізодів злочинної діяльності, які носять зухвалий характер, оскільки відбувалося незаконне, таємне, проникнення до чужих осель з подальшим викраденням майна у їхніх власників, сам обвинувачений ОСОБА_5 є особою, яка вже притягувалася до кримінальної відповідальності, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.

Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування справи.

Доводи обвинувачених та захисників про наявність істотних процесуальних порушень наслідком яких є незаконне утримання під вартою підзахисних суд відхиляє, оскільки відомості про нього (наряду із іншими слідчими згідно списку зазначеного у обвинувальному акті) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, законність допуску даного слідчого (як і інших) до проведення слідства не заперечується. Явної недопустимості вчинених після об`єднання кримінального провадження на досудовому слідстві слідчих та процесуальних дій на даному етапі судового розгляду суд не вбачає.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1, ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, суд вважає, що таким стримуючим фактором для обвинуваченого ОСОБА_5 буде розмір застави який перевищуватиме 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, а саме 250 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб у сумі 440500 грн. та у разі її внесення покладенням на нього виконання окремих обов`язків. як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. Застава саме в цьому розмірі, буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5, ст. 194 КПК України. До такого висновку суд прийшов із урахуванням того, що відносно нього згідно відповідно до ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16.06.2017 року у кримінальному провадженні № 0001333 від 10.10.2016 року за ч. 5, ст. 185 КК України вже було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 240 000 грн., із покладенням на нього обов`язку «не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду» та інших. 19.06.2017 року він вніс вказаний слідчим суддею розмір застави - 240 000 грн. та був звільнений з-під варти. Однак ОСОБА_5 11.10.2017 року був затриманий працівниками правоохоронних органів за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3, ст. 185 КК України у іншому населеному пункті аніж в тому, що мешкає. Вказані обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_5 маючи фінансову можливість внести такий розмір застави як 240 000 грн. та, при цьому, не попередивши слідчого чи прокурора, покинув своє місце проживання та виїхав до іншого населеного пункту, який розташований у іншій області, де і був затриманим за підозрою у вчиненні іншого корисливого злочину.

З огляду на викладене клопотання прокурора підлягають повному задоволенню, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7 - 20, 22 29, 331, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну раніше обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 26.04.2018 року 24:00 год.

Визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 140960 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим ОСОБА_4 , так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області згідно наступних реквізитів:
Одержувач: ТУ ДСА України в Сумській області, Код: 26270240, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р 8869, Призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до Охтирського ВП ГУНП України у Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 26.04.2018 року 24:00 год.
Визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України в сумі 440500 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим ОСОБА_5 , так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області згідно наступних реквізитів:
Одержувач: ТУ ДСА України в Сумській області, Код: 26270240, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р 8869, Призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до Охтирського ВП ГУНП України у Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, повідомивши усно та письмово Охтирський міськрайонний суд Сумської області.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1