Справа № 548/1255/17
Провадження №1-кп/548/136/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України не судимого,
відносно якого обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України, а також угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , що надійшли до суду,
ОСОБА_4 у м.Хорол Полтавської областіскоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.
Так, ОСОБА_4 , 21.07.2017 року близько 23.30 год., проходячи стажування у службі таксі «Люкс» перебуваючи службовому автомобілі марки «Део Сенс», д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв стоянці, біля магазину «Маркет Опт» у м. Хорол по вул. Незалежності, виявив в салоні вищевказаного автомобіля мобільний телефон марки «НТС Desire SV», який забув після поїздки ОСОБА_5 та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника телефону та інших осіб, повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний мобільний телефон марки «НТС Desire SV» вартістю 525 грн. згідно висновку експертизи № 605 від 23.08.2017 року, з шкіряним чохлом вартістю 270 грн., двома сім картками мобільного оператора «Водафон» вартістю згідно довідки 50 грн. та «Київстар» вартістю згідно довідки 25 грн., а також картою пам`яті Micro sd об`ємом 16 Гб вартістю згідно довідки 225 грн.
В подальшому ОСОБА_4 дістав із телефону сім-картки та сам ним користувався, а 26.07.2017 року ОСОБА_4 викрадений ним мобільний телефон продав своєму знайомому ОСОБА_6 за 500 грн., а чохол із телефону викинув, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1095 грн.
Під час досудового розслідування 30.08.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Угода містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. В цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, потерпілий та обвинувачений просять затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпілий та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.2 ст.185 КК України і відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим затвердити угоду про примирення від 30.08.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначивши останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, затрачені на проведення експертиз.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 30.08.2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави кошти в сумі 395,48 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даному кримінальному провадженню
мобільний телефон марки «НТС Desire SV» з 2 сім картками мобільного оператора «Водафон» та «Київстар» та карту пам`яті Micro sd об`ємом 16 Гб, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , передати йому у власність анулювавши схоронну розписку.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п.1, ч.4, ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1