Номер провадження: 11-сс/785/135/18
Номер справи місцевого суду: 522/843/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року про відмову в застосуванні до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000377 від 14 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не надано належну оцінку доказам, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Також, прокурор зазначає, що на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити новий злочин, оскільки вона не має міцних соціальних зв`язків, не зареєстрована та має постійного місця проживання в м.Одесі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрювану ОСОБА_7 , яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею не були виконані вимоги вказаних норм права.

Так, положеннями ч.1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, в ході розгляду клопотання слідчого не дослідив та не розкрив зміст доказів, які були додані слідчим до його клопотання та взагалі не обґрунтовував на підставі чого він дійшов висновку про те, що підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою.

Зазначені обставини, зокрема не дослідження слідчим суддею доказів, свідчать про неповноту судового розгляду, яка, у відповідності до вимог ст.410 КПК України, полягає в недосліджені обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Крім того, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя взагалі не мотивував своє рішення, не дав оцінки наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, які обґрунтовують існування вказаних ризиків.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про невідповідність ухвали слідчого суді вимогам статей 196, 370, 372 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Встановлені апеляційним судом неповнота судового розгляду, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у відповідності з положеннями статей 409, 410 412 КПК України, є підставами для скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу, якою в даному випадку має бути прийняте рішення стосовно клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Розглядаючи по суті клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційний суд дійшов висновку про таке.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Так, з клопотання слідчого вбачається, що 14 січня 2018 приблизно о 02:00 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись біля буд.81, по вул. Катерининська, в м.Одеса, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який в цей час вийшов з бару «Горіх» розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Троїцька, буд. 50, та рухався в напрямку дому.

В цей час у ОСОБА_11 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення майна, яке знаходилось у потерпілого ОСОБА_9 , при цьому розуміючи, що у останнього можуть бути при собі певні цінні речі, що вони визначили предметом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_11 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , вирішивши, що для ефективного та безперешкодного заволодіння чужим майном, необхідно зненацька застосувати насильство до потерпілого, а саме нанесення ударів руками в обличчя, що призведе до падіння та втрати орієнтації, та надасть можливість обшукати його одяг з метою виявлення цінного майна, яким можливо заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зненацька, одразу наніс два удари в обличчя потерпілому, від яких останній впав на землю та втратив свідомість.

Після чого, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_9 перебуває в безпорадному стані, що надало змогу безперешкодно обшукати потерпілого, та заволодіти його майном на загальну суму 8 000 гривень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину; протоколом прийняття заяви у потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який став очевидцем розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 , та в подальшому повідомив працівників поліції про злочин, та вказав місцезнаходження осіб, які вчинили злочин; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , відповідно до якого потерпілий впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила відносно нього злочин; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила відносно ОСОБА_9 злочин; протоколом огляду речей, вилучених в ході огляду місця події, а саме куртки чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, яка належить потерпілому; протоколом огляду предмета цифрового DVD-R диску, на якому міститься один відеозапис з камер зовнішнього відеоспостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м.Одеса, вул.Катерининська, 81; іншими матеріалами кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, згідно з вимогами ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_7 у разі доведеності її вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Апеляційний суд враховує, що підозрювана ОСОБА_7 вже притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст.185 КК України.

На теперішній час ОСОБА_7 ніде не працює, а отже не має джерел доходу для існування та забезпечення своїх потреб.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику того, що ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти аналогічні корисливі злочини.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг довести недостатність застосування більш м`яких запобіжний заходів, аніж тримання під вартою для запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 зареєстрована та постійно проживає в м.Одесі, з 16 січня 2018 року моменту відмови слідчим суддею в застосуванні запобіжного заходу, підозрювана не порушувала процесуальні обов`язки, не вдалася до спроб зникнути з поля зору правоохоронних органів, на відміну від інших співучасників злочину, самостійно за першим викликом з`являлась в судові засідання апеляційного суду.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є цілком достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а також зможе запобігти ризикам передбаченим пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу контролювати місце перебування ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_13 ю запобіжний заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177-178, 181-183, 193-194, 309, 370, 376, 405, 407, 409, 410, 412, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2018 року про відмову у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000377 від 14 січня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем її реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

Покласти на підозрюваному ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)утримуватись від спілкування з підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_9

3)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

4)здати на зберігання слідчому або прокурору процесуальному керівнику закордонний паспорт або інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно неї може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 13 березня 2018 року включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4