Справа № 755/4364/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 459-464 КПК України за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2006 у кримінальній справі № 1-п-2/2006 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76, ч. 1 ст. 464 КПК України, було визначено головуючого суддю, - ОСОБА_1 , суддя перевіривши заяву заявника на відповідність вимогам ст.ст. 459-464 КПК України, приходить до такого висновку.
Відповідно до положень ст. 462 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається в письмовій формі. У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються. Заява підписується особою, яка її подає. Якщо заяву подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. До заяви додаються копії заяви в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на особу, яка тримається під вартою. Особа, яка подає заяву, має право додати до неї документи або копії документів, які мають значення для кримінального провадження і не були відомі на час ухвалення судового рішення.
Як убачається з заяви заявника, підставою його звернення є той факт, що при розгляді кримінального провадження судом була допущена неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема не дослідження матеріалів справи з дотриманням положень ст. 22 КПК України у редакції 1960 року в частині їх змісту, як наслідок останні не відповідають реальним обставинам злочину, вирок в цілому є незаконним та не обґрунтованим.
Зокрема, заявник у своїй заяві на порушення під час слідства, а саме слідчим слідчого відділу по розслідування ДТП при СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 за надуманими, завідомо неправдивими показаннями свідка ОСОБА_4 я, ОСОБА_2 , нібито, цитую: « ... порушив вимоги п.п. 11.4, 12.3, 13.1, 1.3 додатку №2 Правил дорожнього руху України і на подвійній осьовій лінії скоїв наїзд на стоячих пішоходів ОСОБА_4 та малолітнього - ОСОБА_5 , які пропускали транспортні засоби ...»…
В той же час, в ході досудового слідства, я, як безпосередній учасник ДТП, зовсім по іншому відтворював його обставини, однак, моя версія подій і вихідні дані, які насправді відповідають дійсності і базуються на пережитому (матеріалах огляду місця події та транспортного засобу), яке на все життя вкарбувалось у мою пам`ять, органом розслідування до уваги взагалі не приймалась і в порушення вимог ст. 22 КПК України, не досліджувалась. За наведених підстав, я не визнав себе винним у інкримінованому злочині, тобто в порушеннях Правил дорожнього руху України та причетності до смерті дитини. В той же час, я, нажаль, свідомо погодився з закриттям кримінальної справи, оскільки, як людина, а у недалекому минулому і офіцер міліції, враховував фізичний стан та душевні страждання, які пережила пані ОСОБА_4 , взявши на себе весь тягар моральної відповідальності та провину у смерті дитини на себе, оскільки опинився на тому клятому місці не в той час. 24 лютого 2006 року Постановою Дніпровського районного суду м. Києва, як я вважаю, сфабриковану органом розслідування, а саме слідчим слідчого відділу по розслідування ДТП при СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , кримінальну справу провадженням було закрито, а мене, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України на підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року. Вважаючи себе не винуватим у інкримінованому злочині я, з метою прийняття заходів до об`єктивного встановлення обставин і механізму ДТП, звернувся до спеціалістів КНДІСЕ, та клопотав про перевірку всіх версій наведених учасниками події.
Висновки експертів лабораторії судових авто - технічних та авто - товарознавчих досліджень КНДІСЕ, стали підставою для прийняття 08.04.2009 року прокурором відділу участі прокурорів у кримінальному судочинстві прокуратури м. Києва ОСОБА_6 рішення про призначення розслідування нововиявлених обставин, яке, в свою чергу, було затверджене Заступником прокурора м. Києва ОСОБА_7 . Організація виконання прийнятого рішення та проведення розслідування ново- виявлених обставин по кримінальній справі № 04-8862, були доручені слідчому відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, оперативними працівниками якого з метою перевірки відповідності версій наведених ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо обставин і механізму ДТП та встановлення особи, дійсно винної у порушенні ПДР і загибелі дитини, було призначено і проведено низку комплексних судово - експертних досліджень дорожньо-транспортної пригоди... 07.10.2009 - проведена комплексна судово-медична, транспортно - трасологічна та авто- технічна експертизи № 309/5551/9126; 29.12.2010 - проведена транспортно - трасологічна експертиза № 1153/1154; 31.12.2010 - проведена повторна комплексна судово-медична та транспортно -трасологічна експертизи № 1152/69; 31.01.2011 - проведена комісійна авто-технічна експертиза № 1163…», однак порушене провадження заново виявленими обставинами було закінчено, підстав для перегляду постанови слідство не встановило.
Однак, нововиявленими обставинами, виходячи із вимог ст. 459 КПК України, визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Зокрема, передумова перегляду регламентована п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК України згідно ч. 3 цієї ж статті має бути встановлена вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтвердженні матеріалами розслідування.
Але, у цьому випадку, заявник посилається у своїй заяві на те, що сама справа була сфабрикована слідчим ОСОБА_3 , однак на підтвердження цих даних до неї доказів передбачених ч. 3 ст. 459 КПК України взагалі не долучено.
Також до заяви долучено копій висновків експертів за 2009-2011 роки, однак не зазначено, що перешкодили подати йому цю заяву у строк визначений ч. 1 ст. 461 КПК України з часу набрання ним чинності.
При цьому, доводи заявника про те, що він просить поновити строк звернення так, як він тільки 29.03.2016 дізнався, що його заява має розглядатися у порядку КПК 2012 року, а не 1960 року, є надуманими так, як згідно долучених ним же самим додатків до заяви слідує, що ще 19.02.2016 у листі № 09/1-4-16 начальника відділу забезпечення державного обвинувачення прокуратури м. Києва ОСОБА_8 йому було роз`яснено положення ст. 463 КПК України у редакції 2012 року, а тому суд не сприймає доводи заявника в цій частині, як обґрунтовані.
Підстав для врахування положень ч. 4 ст. 461 КПК України немає, оскільки
Адже, у таку випадку, заявник фактично просить постанову скасувати і все, без заявник у своїй заяві не порушує питання про ухвалення за наслідками перегляду постанови за нововиявленими обставинами виправдувального вироку, а клопоче лише про її скасування, що не узгоджується з нормами ст. 467 КПК України, будь-якого вирішення справи по суті, що порушенням порядку.
Щодо посилань заявника, як на підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то суд вважає заяву в даній частину такою, що не містить посилання на обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду та, виходячи з норм ст.ст. 409, 438 КПК України, являється підставою для апеляційного/касаційного оскарження.
В той же час, пуктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади регламентовано, що судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
З ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
А головне, заявнику слід визначитися з тим, яке він просить прийняти рішення за наслідками перегляду такої заяви та після скасування постанови.
Відповідно ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.
За таких обставин, суд, на підставі ч. 3 ст. 464 КПК України, яка дає змогу при невідповідності заяви нормам ст. 462 КПК України застосувати положення ст. 429 КПК України, а саме залишити заяву без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків, який не може перевищувати 15 днів з дня отримання копії ухвали.
Крім того, виходячи з положень ч. 2 ст. 467 КПК України, яка передбачає право оскарження тільки судового рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами, та положень ст.ст. 309, 392 КПК України дана ухвала суду оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 369-372, 376, 392, 429, 459-464, 469 КПК України, суддя
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2006 у кримінальній справі № 1-п-2/2006 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без руху, надати строк на усунення недоліків який не може перевищувати 15 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
С у д д я : ОСОБА_1