Дата документу Справа № 310/2503/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/248/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/2503/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 липня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

23.09.2016 року приблизно о 07 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля сміттєвих баків, розташованих біля будинку №98 по вул.Італійській в м.Бердянську, виявив лікарський препарат «Sertraline», який взяв та переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, 24.09.2016 року у ОСОБА_7 виник умисел на незаконний збут психотропної речовини амфетамін, наркозалежним особам на території м.Бердянська, і в цей же день о 08 годині він діючи умисно, з метою незаконного збуту з двох таблеток вказаного препарату та сілі для прийому ванни, незаконно виготовив психотропну речовину амфетамін, масою 0,042 грам, який помістив у паперовий згорток, та став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за вказаною адресою з метою збуту.

25.09.2016 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля відділення КБ «ПриватБанку», розташованому по пр.Перемоги в м.Бердянську, незаконно збув ОСОБА_9 за 300 грн. паперовий згорток з психотропною речовиною, в якому згідно висновку експерта №1274 від 19.10.2017 року знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,057 грам, яка містить в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого в наданій речовині, становить 0,042 грам. Після чого, 26.09.2017 року приблизно о 14 годині 25 хвилин ОСОБА_9 добровільно видав вищевказану психотропну речовину працівникам поліції.

Крім того, 23.09.2016 року приблизно о 07 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля сміттєвих баків, розташованих біля будинку №98 по вул.Італійській в м.Бердянську, виявив лікарський препарат «Sertraline», який взяв та переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, 24.09.2016 року у ОСОБА_7 виник умисел на незаконний збут психотропної речовини амфетамін наркозалежним особам на території м.Бердянськ, де в цей же день о 08 годині він діючи умисно, з метою незаконного збуту з двох таблеток вказаного препарату та сілі для прийому ванни, незаконно виготовив психотропну речовину амфетамін, масою 0,0904 грам, який помістив у полімерний зіп-пакет та став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за вказаною адресою з метою збуту.

Далі, 09.02.2017 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на збут психотропної речовини, діючи умисно, знаходячись за вказаною адресою за місцем проживання, взяв зіп-пакет з вказаною психотропною речовиною та незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс до належного йому автомобіля «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1 , та незаконно перевіз до супермаркету «Модерн», розташованого за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, пр.Праці, 33/35, де в цей же день в період часу з 17 години 10 хвилин до 17 години 40 хвилин в ході проведення оперативної закупки незаконно повторно збув за 600 грн. ОСОБА_9 поліетиленовий зіп-пакет, в якому згідно висновку експерта №14-69 від 07.04.2017 року знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,1586 грам, в якій виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого склала 0,0904 грам (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_9 в подальшому видав працівникам поліції.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.307 КК, як незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини; за ч.2 ст.307 КК, як незаконне виготовлення, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, повторно.

Йому призначено покарання

- за ч.1 ст.307 КК у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК із застосуванням ст.69 КК у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання: за ч.1 ст.307 КК у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК із застосуванням ст.69 КК у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК, оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Крім того, обставини, які стали підставою для застосування ст.69 КК були повторно враховані судом і при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили вирок залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_7 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст. 404 КПК, вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочинів обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вимагаючи скасувати вирок, прокурор виходив з того, що суд безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК, оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Крім того, обставини, які стали підставою для застосування ст.69 КК були повторно враховані судом і при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, судова колегія не може погодитись з такими вимогами з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_7 покарання, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у скоєних злочинах, активно сприяв розкриттю злочинів, потребує постійного лікування, є інвалідом 3-ї групи, проходить планові госпіталізації, позитивно характеризується.

А тому суд першої інстанції, врахувавши зазначені обставини, дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень ст.69 КК, належним чином мотивувавши своє рішення.

Як випливає з положень ст.75 КК, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таке рішення має бути належним чином умотивовано.

Апеляційний суд вважає, що міськрайонний суд обґрунтовано прийняв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Крім того, із представлених захисником документів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 страждає на онкологічне захворювання щитовидної залози, направлений на планову госпіталізацію з 12.02.2018 року. Така госпіталізація має місце двічі на рік. Неналежне лікування не в умовах стаціонару загрожує життю обвинуваченого. Відповідно до довідки КУ «Бердянське територіальне медичне об`єднання» за станом здоров`я, медичних показань та призначеного лікування обвинувачений ОСОБА_7 не може перебувати в ізоляції.

Таким чином, судова колегія також вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку, який втілює у собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту інтересів суспільства.

За таких обставин доводи прокурора щодо безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК не знайшли свого підтвердження, адже суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення в цій частині, з яким погоджується і колегія суддів.

Отже вважати покарання незаконним через неправильне застосування кримінального закону колегія суддів не вбачає. Вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4