Справа № 442/344/18
Провадження № 1-кп/442/180/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000108 від 11.01.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого в ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 16.01.2018 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 18.11.2017 року близько 16 год. 57 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Ватсонс» ТзОВ «ДЦ Україна», що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул. Малий Ринок, 11/1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав з полиць торгового залу вказаного магазину туш торгової марки «Luimene true mystic», об`ємом 11 мл., яка належить юридичній особі ТзОВ «ДЦ Україна» вартістю 180 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що дійсно обставини, які вказані в обвинувальному акті мали місце. Він 18.11.2017 року викрав з магазину «Ватсонс» ТзОВ «ДЦ Україна», що по вул. Малий Ринок в м.Дрогобичі, туш, яку хотів подарувати своїй дівчині. Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся, частково відшкодував завдану шкоду.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 просила проводити розгляд кримінального провадження у її відсутності. Просить суворо покарати ОСОБА_3 за вчинений злочин.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, вчинивши таке повторно.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, характеристику за місцем проживання, те, що останній раніше судимий, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2018 року засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. Вирок набув законної сили 16.02.2018 року та станом на 06.03.2018 року є невиконаним.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

За сукупністю злочинів, у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням положень, передбачених ч.3 ст. 72 цього Кодексу, ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді сукупності не відбутого покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, та ухвалити рішення про їх самостійне виконання.

Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, ч. 1, 2 ст. 76 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Речових доказів немає.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст. 72 цього Кодексу, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів та покарань у виді 1 року позбавлення волі, призначеного за цим вироком, та штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., призначеного за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2018 року та виконувати їх самостійно.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1