Справа № 357/6834/15-к
1-кп/357/335/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2018 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого водієм в ПП «Валоїс», раніше судимого: 1) 2.06.2004 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 2.08.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 2.02.2009 р. по відбуттю покарання; 3) 14.09.2010 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.03.2014 р. по відбуттю покарання, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та відкритого заволодіння чужим майном, 2 січня 2017 р. близько 19 години 25 хвилин, умисно, повторно, незаконно, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , власницею якого є фізична особа підприємець ОСОБА_7 в робочий час магазину.

Перебуваючи в приміщенні магазину, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та відкритого викрадення чужого майна, підійшов до прилавку вказаного магазину та долаючи спротив продавця магазину ОСОБА_8 , яка намагалася перешкодити ОСОБА_5 у здійсненні злочинного наміру, відштовхнув останню, та перехилившись через прилавок, із шухляди столу, умисно повторно, відкрито, незаконно з тих же мотивів та мети заволодів грошовими коштами в сумі 440 грн., які знаходились у паперовій коробці та які належать потерпілій фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 440 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України не визнав та пояснив, що він не вчиняв вказаний злочин, чому на нього як особу, що вчинила злочин показали свідок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сказати не може. Він дійсно 2.01.2017 р. заходив до магазину «Продукти Єрмоліно», купив там 0,5 кг пельменів. Після цього зустрів свого знайомого ОСОБА_11 , який зустрів своїх знайомих, які йому раніше не були знайомі. Серед яких був ОСОБА_12 . Останній та ще один невідомий йому хлопець. У магазині «Сільпо» придбали пляшку 0,5 л. горілки, яку вони біля «танку» розпили, закушували тортом. Злочин він не вчиняв, позов не визнає. Просить його виправдати.

Незважаючи на не визнання обвинуваченими ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, його винуватість у вчиненні вказаного злочину, підтверджується доказами дослідженими судом:

показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона є фізичною особою підприємцем. Вказаний злочин мав місце 2 січня 2017 р. увечері, це вона знає зі слів менеджерів, її у цей день не було у місті, вона була у м. Львів. Зі слів працівників магазину вона знає, що зайшло двоє осіб, один забрав з каси гроші, другий вдарив дідуся. Магазин по АДРЕСА_2 вона орендує. Злочином їй завдані збитки у розмірі 440 грн., вона позов підтримує, просить його задовольнити;

показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що вона працювала продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . 2 січня 2017 р. вона працювала, поряд знаходився дідусь ОСОБА_13 . Вона із ним була у магазині. Приблизно о 19 годині 25 хвилин - 19 годині 28 хвилин 2 січня 2017 р. до магазину зайшло двоє осіб. Перший вона побачила зайшов чоловік нижчого зросту, яких витягнув палицю і напав на ОСОБА_13 , вдаривши його палицею по голові. Вона злякалась, почала кричати. Другий підбіг до неї, штовхнув її однією рукою. Вона впала від поштовху на холодильник. Після цього нападник нахилився, рвонув шухляду, шухляда відкрилась, звідти він забрав, вихвативши, як пізніше стало відомо 440 грн. Саме людина яка напала, відштовхнула її, з каси забрала гроші, оскільки до цього вони були у шухлядці. Після цього нападники вибігли із магазину. Коли це сталося у магазині була лише вона і дідусь ОСОБА_13 . Це було миттєво. Нападник, який штовхав її був у теплій темно синій куртці, на голові його була шапка, зверху капюшон. Нападника лице вона бачила, розгледіла ніс і підборіддя. Нападника при впізнанні у поліції вона зразу впізнала. Впізнання було вживу. Суду говорить правду;

показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що 2 січня 2017 р. приблизно о 19 годині 27 хвилин у магазин ОСОБА_15 напівфабрикати увірвались двоє. У магазині у цей час була продавець ОСОБА_16 і він. Він сидів на табуретці біля входу на відстані приблизно 2-2,5 м. Перший який забіг підбіг до нього і вдарив по голові, у нього зразу потекла кров. Напад відбувся протягом нетривалого часу, можливо протягом півхвилини Продавщиця кричала. Іншого нападника крім того який вдарив його не запам`ятав. За що його вдарили не знає;

показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 2 січня 2017 р. він зустрівся із своїм знайомим. Його знайомий зустрівся із своїм знайомим, з яким був, як він потім взнав ОСОБА_17 . Вони купили у магазині Сільпо пляшку горілки і розпили її біля «танка». ОСОБА_18 вживав спиртне нарівні з іншими. В процесі розмови ОСОБА_18 звертаючись до нього запропонував щось зробити, а саме щось треба десь взяти. Потім ОСОБА_19 запропонував йому пройти до магазину. Доходячи до магазину ОСОБА_20 дав йому палицю, де він її взяв він не бачив. Потім вони зайшли у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Він дійсно палицею вдарив по голові чоловіка, який був у магазині. Бачив, що ОСОБА_20 підійшов до продавщиці, яка стояла за прилавком, між ними була штовханина. Він бачив, що ОСОБА_20 нахилявся за прилавок, щось взяв звідти, але що саме він брав, забирав, не бачив. Потім вони вибігли із магазину. Він палицю викинув. ОСОБА_18 був одягнений у куртку, на голові був капюшон;

письмовими доказами, дослідженими судом:

протоколом огляду місця події від 2.01.2017 р. приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 ;

відношенням фізичної особи підприємця ОСОБА_7 від 4.01.2017 р. про притягнення особи, яка 2.01.2017 р. близько 19.25 проникла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 де незаконно заволоділа грошовими коштами з каси магазину в сумі 440 грн.;

копією акту прийому-передачі ТМЦ піонерський ринок 2.01.2017 р., сума нестачі в касі 440 грн.;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 5.01.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_8 впізнала під № 2 за рисами обличчя ОСОБА_5 як особу, що відкрито викрала грошові кошти з каси магазину «Продукти Єрмоліно»;

протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2017 р., із свідком ОСОБА_21 , в ході якого він розказав і показав як було здійснено відкрите заволодіння грошовими коштами 2.01.2017 р. в магазині «Єрмоліно»;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_10 впізнав на фото № 4 за рисами обличчя, формою обличчя ОСОБА_5 як особу яка 2.01.2017 р. відкрито заволоділа грошовими коштами в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємного зв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника про непричетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, не доведення його винуватості у вчинені злочину, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами, дослідженими судом. Вказані доводи ОСОБА_5 , його захисника суд вважає обраною ними позицією захисту від висунутого обвинувачення.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 186 ч.3 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_5 раніше судимий: 1) 2.06.2004 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 2.08.2005 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 2.02.2009 р. по відбуттю покарання; 3) 14.09.2010 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.03.2014 р. по відбуттю покарання.

За місцем роботи ОСОБА_5 характеризується позитивно, за місцем проживання посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем роботи позитивно, раніше судимий, після звільнення з місць позбавлення волі через нетривалий час знову вчинив умисний тяжкий злочин, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого про покарання обвинувачення, приходить до висновку що ОСОБА_5 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Вирішаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення із обвинуваченого 440 грн. завданих матеріальних збитків, суд, на підставі ст.ст. 22,1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, вважає він підлягає задоволенню.

Речові докази: три сліди папілярних ліній, картонну коробку, які були вилучені при огляді місця події, слід знищити; чорну куртку, яка була передана ОСОБА_5 , слід вважати повернутою власнику.

Суд не вирішує долю інших речових доказів у кримінальних провадження за злочинами, що мали місце: 17.02.2015 р. близько 19 години 15 хвилин, 17.02.2015 р. близько 23 години, 18.02.2015 р. близько 20 години, які були інкриміновані ОСОБА_5 ) та які прокурорами після зміни обвинувачення, були виключені із обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки прокурором у вчинені вказаних злочинів ОСОБА_5 не обвинувачується, вирішення їх долі може зашкодити можливому розслідуванню кримінальних проваджень, розкриттю цих злочинів.

Відповідно до ст. 100 ч.12 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішення суду законної сили.

Суд стягує із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1320 грн. 20 коп.

При цьому суд зазначає, що стягнення з ОСОБА_5 процесуальних витрат за іншими кримінальними провадженнями (злочинами, що мали місце 17.02.2015 р. близько 19 години 15 хвилин, 17.02.2015 р. близько 23 години, 18.02.2015 р. близько 20 години, які були інкриміновані ОСОБА_5 ) та які прокурорами після зміни обвинувачення, були виключені із обвинувачення ОСОБА_5 , буде не законним, явно не справедливим, таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 124-126 КПК України, оскільки прокурором у вчинені вказаних злочинів ОСОБА_5 не обвинувачується.

Суд також вважає передчасним віднесення понесених процесуальних витрат у кримінальних провадженнях за епізодами: 17.02.2015 р. близько 19 години 15 хвилин, 17.02.2015 р. близько 23 години, 18.02.2015 р. близько 20 години, на витрати держави, оскільки процесуальні витрати у цих кримінальних провадженнях можуть бути стягнуті з осіб, які вчинили ці злочини.

В ході досудового розслідування:

ОСОБА_5 26 лютого 2015 р. затриманий, 27 лютого 2015 р. відносно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. 16 грудня 2016 р. ОСОБА_5 звільнений з-під варти;

ОСОБА_5 5 січня 2017 р. затриманий в порядку ст. 208 КПК України, 6 січня 2017 р. відносно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. 7 липня 2017 р. ОСОБА_5 звільнений з-під варти у зв`язку із зміненою запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням обов`язків. Згідно ухвали суду від 5 вересня 2017 р. строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених на ОСОБА_5 обов`язків закінчився 5 листопада 2017 р.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки сім місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 28 березня 2018 р.

У строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк досудового тримання його під вартою з 26 лютого 2015 р. до 16 грудня 2016 р., з 5 січня 2017 р. до 7 липня 2017 р.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання, строк досудового тримання його під вартою: з 26 лютого 2015 р. до 16 грудня 2016 р., з 5 січня 2017 р. до 7 липня 2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за цим вироком у зв`язку із фактичним відбуттям ним призначеного покарання.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 440 грн.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1320 грн. 20 коп.

Речові докази: три сліди папілярних ліній, картонну коробку, які були вилучені при огляді місця події - знищити; чорну куртку, яка була передана ОСОБА_5 - вважати повернутою власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області