Справа № 438/485/17
Номер провадження 1-кп/438/16/2018
В И Р О К
Іменем України
02 березня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000351 від 22 травня 2017 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніш судимого, останній раз вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 18 листопада 2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став, а знову скоїв умисний злочин проти власності при таких обставинах.

Так, 20 травня 2017 року о 13 год. 49 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торговельного залу магазину «Рукавичка», що на вул. Коваліва, 52 у м. Борислав Львівської області, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до торговельної вітрини зі спиртними напоями, після чого таємно, повторно викрав з неї пляшку коньяку марки «Старий Кахеті» об`ємом 0,5 л, вартістю 238 грн. 99 коп., чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема надав покази, що 20 травня 2017 року близько обіду, перебуваючи у приміщенні торговельного залу магазину «Рукавичка», який розташований на вул. Коваліва, 52 у м. Борислав, викрав із торговельної вітрини зі спиртними напоями пляшку коньяку марки «Старий Кахеті» об`ємом 0,5 л., яку за межами магазину розпив із знайомим. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, майнова шкода кримінальним правопорушенням не відшкодована, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі, думку представника потерпілого про те, що при обранні міри покарання покладається на думку суду та претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Крім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Відповідно судом призначається покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки після постановлення попереднього вироку, в справі встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань із врахуванням покарання, призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати відповідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року з 28 липня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Речовий доказ у справі: диск DVD-R об`ємом 4,7 GB, визнаний відповідно постанови слідчого Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області від 23 травня 2017 року речовим доказом, залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1