Провадження № 11-кп/780/698/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 15.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
15 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривошиїнці Сквирського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 26782,91 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.
Цивільний позов прокурора - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» 7 516,06 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 .
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, 29 жовтня 2015 року близько 15 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , на подвір`ї власного будинку, ОСОБА_7 , після спільного розпиття алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, які виникли в зв`язку з його небажанням перебування у його домоволодінні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_9 , вчинив сварку з останнім, яка переросла в бійку, під час якої, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар з права наліво, зверху вниз, із заду на перед, загостреною металевою частиною господарської коси в район шостого шийного хребця ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_12 , згідно висновку експерта №76/д завдав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої хребетно-спинномозкової травми з пошкодженням луги шостого шийного хребця та спинного мозку на 2/3 його поперечника (в області шиї ліворуч паравертибрально рана розміром 4x3.5см. із виділенням ліквору), правостороннього геміпарезу, лівостороннього геміпарезу, порушення тазових органів по типу затримки. Описані вище тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень як небезпечні для життя.
Досудове слідство у кримінальному провадженні розпочато за ознаками ч.3 ст.15,ч.1 ст.115 КК України, 02.03.2017 року прокурором змінене обвинувачення на ч.1 ст.121 К України.
Не погоджуючись із вироком, прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, постановивши свій вирок в межах позиції державного обвинувачення по справі. Призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
На думку прокурора, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, його суспільну небезпечність. А також, при призначенні покарання не враховано, що потерпілий ОСОБА_9 внаслідок злочинних дій обвинуваченого отримав тяжкі тілесні ушкодження, потребує постійного стороннього догляду, втратив здатність щодо нормального повноцінного життя, в тому числі, щодо самообслуговування, самостійного пересування та трудової діяльності.
Враховуючи викладене, прокурор вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог і доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На думку колегії, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України відповідає вказаним вимогам в повному обсязі.
Враховуючи, що прокурор не оспорює вирок в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.121 КК України, колегією суддів, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, ці обставини не перевіряється.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року п. 2 Про практику призначення судами кримінального покарання, з наступними змінами, роз`яснив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, а також дані про особу обвинуваченого. Крім того, отримавши дві протилежні за своїм змістом характеристики від 03.02.2017, засвідченої Кривошиїнською сільською радою та від 30.10.2015, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги зміст останньої, пояснюючи своє рішення тим, що вона видана на вимогу органу досудового розслідування та не містить зазначення особливостей характеру обвинуваченого, а її зміст суперечить обставинам, встановленим під час судового розгляду з пояснень свідків про те, що ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони.
Також, судом першої інстанції враховано обставину, обтяжуючу відповідальність вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, ОСОБА_7 вчинив злочин вперше, у скоєному щиро розкаявся, частково відшкодував збитки потерпілому, а тому вказані обставини оцінено судом як такі, що пом`якшують відповідальність та значно знижують ступінь суспільної небезпеки особи обвинуваченого.
На думку колегії, прокурор, звертаючись із апеляційною скаргою, залишив поза увагою важливі обставини вчинення злочину, які безпосередньо впливають на призначення покарання ОСОБА_7 , а саме, наявність віктимної поведінки потерпілого ОСОБА_13 , яка полягала у тому, що він, фактично перебуваючи вдома у обвинуваченого, відмовився залишити домоволодіння останнього та запросив інших учасників подій до домоволодіння обвинуваченого, чим фактично спровокував виникнення конфлікту, про що зазначено у вироку.
Колегія суддів також враховує думку потерпілого, який в суді першої інстанції, вказав про часткове відшкодування йому збитків обвинуваченим та про можливість призначення йому покарання без ізоляції від суспільства.
Враховуючи викладене, на думку колегії, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням приписів ст.75 КК України без ізоляції від суспільства.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено підстав для зміни, або скасування вироку суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання її копії
Головуючий:
Судді: