У Х В А Л А

07 вересня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), громадянина України, який працює на посаді начальника митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у кримінальному провадженні №0000075 від 03 квітня 2017 року за ч.3 ст.368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 03 квітня 2017 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

В клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2016 року ОСОБА_4 призначено на посаду начальника митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України,у зв`язку із чим, на підставі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», останній є працівником правоохоронного органу та відповідно до вимог примітки 2 до ст.368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У клопотанні зазначено, що відповідно до ст. 19 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як зазначено, у клопотанні, відповідно до ч.1 ст. 547 Митного кодексу України митний пост є органом доходів і зборів, який входить до складу митниці як відокремлений структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

В клопотанні указано, що відповідно до покладених обов`язків за займаною посадою ОСОБА_4 здійснює керівництво діяльністю та організовує роботу митного поста, визначає пріоритети роботи митного поста та шляхи виконання покладених на нього завдань, організовує, забезпечує контроль в межах компетенції виконання митним постом Конституції України, законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, рішень Колегії ДФС, доручень керівництва Митниці (визначених наказами і розпорядженнями Митниці, протокольними дорученнями щотижневих апаратних нарад керівного складу, планами роботи тощо), надає обов`язкові до виконання доручення працівникам митного посту з питань, що належать до його функціональних повноважень, контролює їх виконання; організовує планування роботи митного поста, готує пропозиції та (або) приймає рішення щодо: кадрових питань, стану організації роботи митного поста; вживає у межах компетенції заходи щодо запобігання та протидії корупції, здійснює контроль за їх реалізацією; контролює виконання посадовими особами митного поста службових обов`язків; видає, у межах своїх повноважень, доручення; дає посадовим особам митного поста доручення та контролює їх виконання, якість і своєчасність виконання посадовими особами митного поста доручень митниці; підписує службові документи відповідно до своїх повноважень; визначає ступінь відповідальності працівників митного поста, розподіляє обов`язки між ними та контролює їх роботу.

Із клопотання вбачається, що в силу наявного досвіду роботи в органах Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 знає та розуміє вищевикладені вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Державної фіскальної служби України та встановлюють зазначені обмеження.

В клопотанні вказано, що ТОВ «Наностіл», директором якого є громадянин ОСОБА_7 , загалом здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі товарами легкої та харчової промисловості, що імпортуються в Україну. При цьому, розмитнення зазначених товарів ТОВ «Наностіл» переважно здійснюється через митні пости Дніпропетровської області.

Як зазначено, у клопотанні, на початку 2017 року ТОВ «Наностіл» здійснила закупівлю товарів легкої промисловості, які імпортувались із-за кордону, в окремих контейнерах, розмитнення яких повинно було здійснюватися працівниками митного посту «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України.

Із клопотання вбачається, що у подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що з урахуванням свого службового становища він здійснює керівництво діяльністю та організовує роботу митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України, а також визначає пріоритети роботи вказаного поста та шляхи виконання покладених на нього завдань, діючи з корисливих мотивів, вирішив незаконно збагатитися шляхом одержання від ОСОБА_7 , як директора ТОВ «Наностіл», неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за розмитнення товарувказаного товариства.

В клопотанні зазначено, що у кінці лютого 2017 року ОСОБА_4 перебуваючи у службовому приміщенні митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, б.1б, поставив ОСОБА_7 вимогу надати йому неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів у розмірі 800 (вісімсот) доларів США (згідно курсу НБУ станом на 28.02.2017 складало 21 664 грн.) за кожне розмитнення окремого контейнера із товаром ТОВ «Наностіл»,які імпортувались із-за кордону та належне оформлення з цього приводу документів, з погрозою у разі відмови вчинення ним, ОСОБА_4 , дій з використанням наданої йому влади та службового становища спрямованих на перешкоджання господарської діяльності ТОВ «Наностіл» шляхом надання вказівок підлеглим працівникам митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України щодо створенням штучних перешкод для розмитнення товару вказаного товариства у встановленні законом строки.

Як вбачається, із клопотання, 03.04.2017 року ОСОБА_7 , розуміючи послідовність озвучених ОСОБА_4 протиправних дій та штучно створених ним умов до перешкоджання ТОВ «Наностіл» підприємницькій діяльності, з метою невідкладного відновлення своїх законних прав на вільне ведення господарської діяльності звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності службових осіб митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України.

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , 09.06.2017 року перебуваючи у службовому приміщенні митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, б.1б, діючи у визначений ним спосіб, умисно, одержав від директора ТОВ «Наностіл» ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди матеріального характеру у вигляді грошових коштів в сумі 4 (чотири) тисячі 200 (двісті) доларів США (згідно курсу НБУ станом на 09.06.2017 складало 109 830 грн.), за вчинення ним, ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_7 , як того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становища щодо не перешкоджання господарської діяльності ТОВ «Наностіл» шляхом надання вказівок підлеглим працівникам митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України щодо створенням штучних перешкод для розмитнення товару вказаного товариства у встановленні законом строки.

В клопотанні вказано, що 11.07.2017 року близько 12 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на території спортивний клуб «Спартак» по вул. Яружній, 15 у м. Дніпрі, діючи у визначений ним спосіб, умисно, одержав від директора ТОВ «Наностіл» ОСОБА_7 іншу частину неправомірної вигоди матеріального характеру у великому розмірі у вигляді грошових коштів в сумі 7 (сім) тисяч 400 (чотириста) доларів США (згідно курсу НБУ станом на 11.07.2017 складало 192 400 грн.), за вчинення ним, ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_7 , як того, хто надав неправомірну вигоду, дій з використанням наданої влади та службового становища щодо не перешкоджання господарської діяльності ТОВ «Наностіл» шляхом надання вказівок підлеглим працівникам митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України щодо створенням штучних перешкод для розмитнення товару вказаного товариства у встановленні законом строки.

В клопотанні зазначено, що 11.07.2017 року після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був затриманий працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону, а його протиправні дії припинено.

Як указано, у клопотанні прокурором, ОСОБА_4 вчинив тяжкий корупційний злочин, перебуваючи на посаді начальника митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи, що вчинене останнім кримінальне правопорушення створило в суспільстві негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у системі правоохоронних органів Державної фіскальної служби України, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі.

Досудове розслідування завершити не довелося, необхідно провести слідчий експеримент з гр.-ом ОСОБА_7 , отримати та в подальшому розсекретити певну кількість протоколів складених за результатами проведення НРСД, отримати висновок 2 (двох) комплексних судово-технічних та дактилоскопічних експертиз, за необхідністю змінити підозру.

Постановою старшого слідчого військової прокуратури Одеського Гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 від 31.08.2017 року строк досудового розслідування було продовжено до 3 місяців, тобто до 12.10.2017 року.

У зв`язку із цим, слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити в повному обсязі, вважаючи мету і підстави продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 повністю обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу, ще мають місце, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на підлеглих йому працівників, які були свідками вчинення ним кримінального правопорушення шляхом ініціювання застосування до підлеглих дисциплінарних стягнень, погроз тощо, при цьому свідок ОСОБА_7 продовжує здійснювати господарську діяльність, а тому ОСОБА_4 зможе здійснювати тиск і перешкоди на вказаного суб`єкта підприємницької діяльності.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, є ризики того, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на підлеглих йому працівників, які були свідками вчинення ним кримінального правопорушення шляхом ініціювання застосування до підлеглих дисциплінарних стягнень, погроз тощо, при цьому свідок ОСОБА_7 продовжує здійснювати господарську діяльність, а тому ОСОБА_4 зможе здійснювати тиск і перешкоди на вказаного суб`єкта підприємницької діяльності.

Ризики, передбачені ст. 177 чинного КПК України, залишилися, про що свідчать дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчі дії проведені не в повному обсязі.

Повідомлення про підозру підтверджується: показами потерпілого ОСОБА_9 ;

-повідомленням про вчинення злочину ГУБКОЗ СБ України;

-протоколами обшуків та протоколами огляду від 11.07.2017 року;

-протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій аудіо та відео контролю особи від 29.05.2017 року,

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій аудіо та відео контролю особи від 02.06.2017 року,

-протоколом про результати контролю про вчинення злочину від 19.06.2017 року,

-протоколами огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів від 09.06.2017 року,

-протоколом огляду місця події в ході якого виявлено та вилучено частину предмету неправомірної вигоди у розмірі 7400 доларів США;

-протоколом затримання;

-протоколом обшуку в ході якого виявлено та вилучено в місці проживання ОСОБА_4 частину предмета неправомірної вигоди у розмірі 700 доларів США,

-та іншими наданими слідчому судді оригіналами матеріалів кримінального провадження.

Проте, закінчити розслідування даного провадження у зазначені строки у органу досудового слідства не виявилось за можливе через особливу складність провадження. Для закінчення досудового слідства та прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами, органу досудового слідства необхідний більший термін для виконання необхідних слідчих дій та проведення експертиз.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на підлеглих йому працівників, які були свідками вчинення ним кримінального правопорушення шляхом ініціювання застосування до підлеглих дисциплінарних стягнень, погроз тощо, при цьому свідок ОСОБА_7 продовжує здійснювати господарську діяльність, а тому ОСОБА_4 зможе здійснювати тиск і перешкоди на вказаного суб`єкта підприємницької діяльності.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На даний час досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, відомості про особу, свыдчать про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, та можливосты переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати вплив,вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини, які викладені в клопотання слідчого, були також підтверджені в судовому засіданні прокурором, який пояснив, що матеріалами кримінального провадження обґрунтовується підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. По справі проводяться відповідні слідчі дії, направлені на дослідження та отримання додаткових доказів на підтвердження факту вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ,при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене,слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст.177 КПК.

Інших обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність продовження строку відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного потрібно продовжити на строк 60 діб.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб, тобто до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 12.10.2017 року в Одеській установі виконання покарань - 21.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 07 червня 2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

08.09.2017