Провадження № 1-в/344/269/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали подання Івано-Франківського МВ КВІ УДПтСУ в Івано-Франківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року, за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненої від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з накладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківський МВ КВІ УДПтСУ в Івано-Франківській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання щодо ОСОБА_2 , засудженої вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року, за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненої від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з накладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України. Обґрунтовуючи вимоги подання, заявник зазначає, що засуджена ОСОБА_2 перебуває на обліку в Івано-Франківському МВ КВІ з 15 липня 2016 року. З порядками та умовами відбування покарання засуджену не ознайомлено, оскільки остання за викликами до КВІ 22 липня 2016 року та 02 серпня 2016 року не з`явилась. Приводу засудженої не виконано та, відповідно до рапорту інспектора Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом трьох років, що підтверджується поясненнями ОСОБА_3 . Вжитими заходами Івано-Франківським МВ КВІ місце знаходження засудженої ОСОБА_2 не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали подання, особової справи, виходить з наступного.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2016 року, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року, засуджено ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з накладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Кримінально-виконавчим кодексом України встановлений порядок звернення до суду з поданнями такого змісту.

Частиною другою статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно частини четвертої статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

З матеріалів справи вбачається, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання щодо засудженої ОСОБА_2 не застосовувалось, і, відповідно, засудженій не направлялось.

Також матеріали особової справи не містять жодних підтверджуючих даних про направлення засудженій викликів до КВІ, вручення чи повідомлення засудженій відсутні.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених щодо таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України за №270/1560 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 січня 2004 року № 16/8615, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, невідоме чи у разі неприбуття після звільнення з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку (на територію обслуговування якого мав прибути), проводить такі початкові розшукові дії:

6.1.1. Опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання.

6.1.2. Через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи.

6.2. Направляє запити:

6.2.1. За місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи.

6.2.2. До адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради.

6.3. Перевіряє:

6.3.1. Медичні установи за місцем проживання, морги (чи не стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину).

6.3.2. За обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ).

У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги, укладений 27 вересня 2017 року між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який діє в інтересах матері ОСОБА_2 , а також договір про надання правової допомоги, укладений 28 вересня 2017 року між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її син ОСОБА_5 .

При цьому згідно даних договорів ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23, 39).

Згідно довідки Городенківської ЦРЛ від 01 лютого 2016 року, ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті (а.с. 69 особової справи).

Проте за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не викликали, не опитували родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, не встановлювали її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання.

Крім того, з вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2016 року та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-30 особової справи).

Згідно рапорту інспектора Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, складеного 11 серпня 2016 року, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом трьох років, що підтверджується поясненнями ОСОБА_3 , яка ОСОБА_2 не знає (а.с 38-39 особової справи).

Отже, матеріали справи містять документи, що суперечать один одному.

Верховний Суд України в ухвалі від 16 листопада 2006 року по справі за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на постанову Сватівського районного суду Луганської області якою щодо засудженого ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення у місця позбавлення волі вказав, що вирішуючи таке подання суд зобов`язаний з`ясувати чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, і що відповідно до ст. 164 КВК України, КВІ повинна, в тому числі, організувати розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме та надсилати матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Таким чином, по даній справі зазначених вимог не дотримано, підтверджуючі дані про відправку та одержання ОСОБА_2 повідомлень про виклик до КВІ відсутні, вказане вище попередження щодо засудженої не направлялось, належним чином місце проживання та місце знаходження ОСОБА_2 не перевірялося, що в сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що інспекція не виконала покладені не неї статтями 164-166 Кримінально-виконавчого кодексу України обов`язки.

Не суддя, а посадова особа, яка складає подання, має визначитись у вказаному питанні, зібрати необхідні матеріали.

За таких обставин подання не може бути призначено до розгляду по суті і його слід повернути заявнику для належного оформлення.

На підставі наведеного, відповідно до статей 164, 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись статтями 369-372, 395, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України , суд,

П О С Т А Н О В И В:
Подання Івано-Франківського МВ КВІ УДПтСУ в Івано-Франківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання щодо ОСОБА_2 , засудженої вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2016 року, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року, - повернути заявнику для належного оформлення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1