Справа № 573/1918/17
Номер провадження 1-кп/573/184/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10 серпня 2017 року за №0000468, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Макіївка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта початкова (4 класи), не працюючого, розлученого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03 квітня 2017 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у домогосподарстві свого знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив скоїти крадіжку майна із домогосподарства ОСОБА_8 , що знаходиться по АДРЕСА_3 .

Реалізуючи вказаний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи значення своїх суспільно небезпечних дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, 03 квітня 2017 року після 23 години ОСОБА_4 прибув до домогосподарства ОСОБА_8 , розташованого за вказаною вище адресою, де зі сторони городу, через прогалину у заборі проник на подвір`я. Після цього, підійшов до сараю, двері якого не мали запірних пристроїв, відкрив їх та проник всередину приміщення.

У подальшому, за допомогою металевої драбини, яка знаходилася в сараї, заліз на горище, звідки викрав одне оцинковане корито (ночви), об`ємом 50 л, вартістю 75 грн. та один алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, вартістю 400 грн., а всього майна загальною вартістю 475 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на горищі сараю, підготував два алюмінієві чавуни та дві емальовані каструлі, які склав одна в одну та поставив біля прогалини в даху, щоб викрасти їх наступного разу.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи значення своїх суспільно небезпечних дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, 05 квітня 2017 року близько 23 години 15 хвилин ОСОБА_4 знову прибув до домогосподарства ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 , де зі сторони городу, через прогалину у заборі проник на подвір`я.

Перебуваючи на території вказаного домогосподарства, ОСОБА_4 підійшов до приміщення літньої кухні та через незамкнені двері проник всередину приміщення, звідки викрав двоконфорочну чавунну пічну плиту з кільцями, вартістю 500 грн.

Після цього ОСОБА_4 підійшов до сараю, двері якого не мали запірних пристроїв, відкрив їх та проник всередину приміщення. Надалі, за допомогою металевої драбини, яка знаходилася в сараї, заліз на горище, звідки викрав раніше підготовлене ним майно, а саме: один алюмінієвий чавун без кришки об`ємом 10 л, вартістю 200 грн., один алюмінієвий чавун без кришки об`ємом 20 л, вартістю 290 грн., одну алюмінієву каструлю без кришки об`ємом 10 л, вартістю 300 грн., дві емальовані каструлі з кришками об`ємом 5 л кожна загальною вартістю 400 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у своїх корисливих цілях, завдавши вказаними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 2 165 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 03 квітня 2017 року близько 23 години 00 хвилин під час перебування у домогосподарстві свого знайомого ОСОБА_7 , вирішив скоїти крадіжку із домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 . Того ж дня, після 23 години прибув до вказаного домогосподарства, де зі сторони городу через прогалину у заборі проник на подвір`я, а там через незамкнені двері зайшов до приміщення сараю. У подальшому, за допомогою металевої драбини, яка знаходилась в сараї, заліз на горище, звідки викрав оцинковане корито та алюмінієвий бідон, а також підготував для викрадення два алюмінієві чавуни та дві емальовані каструлі, які склав одна в одну та поставив біля прогалини в даху. Надалі, 05 квітня 2017 року близько 23 години 15 хвилин знову прибув до вищезгаданого домогосподарства, де зі сторони городу, через прогалину у заборі проник на подвір`я, а там через незамкнені двері зайшов у приміщення літньої кухні, звідки викрав двоконфорочну чавунну пічну плиту з кільцями. Після цього, через незамкнені двері зайшов у сарай, за допомогою металевої драбини, яка знаходилася в ньому, заліз на горище, звідки викрав раніше підготовлене майно, а саме: два алюмінієві чавуни, одну алюмінієву та дві емальовані каструлі. Викрадене майно у подальшому продав, а отримані кошти витратив на власні потреби.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практикою Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, але відповідно до висновку судової психіатричної експертизи №683 від 28 серпня 2017 року виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність) F70, проте може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а. с. 35-46).

Думку потерпілого ОСОБА_8 , викладену в адресованій суду заяві, який претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання відповідно до вимог закону (а. с. 32).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище пом`якшуючі відповідальність обставини, з урахуванням особи винного, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вказане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_4 та недопущення вчинення ним у подальшому кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 395 грн. 48 коп. (а. с. 48).

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ - оцинковане корито, яке знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити останньому як власнику (а. с. 47).

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речовий доказ - оцинковане корито залишити власнику - ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: