Справа № 635/5311/17
Провадження по справі № 1-в/635/681/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, вірменин, громадянина України, неповною середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-22 серпня 2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.5 ст.185, 69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.03.2010 звільнений у зв`язку з відбуттям призначеного судом строку покарання,

засудженого 13 травня 2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки; вироком Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року, вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2016 року в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортирними засобами на 2 (два) роки,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

в с т а н о в и в :
18 вересня 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1979 р.н., щодо застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», як від основного, так і додаткового покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити, а також пояснив, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, до нього можуть бути застосовані положення п. «в» ч. 1 ст. Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник виправного центру в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Так, згідно вимог п. «в» ст. 1 вказаного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, що не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Крім того, положеннями ст.15 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом. Особам, засудженим до покарання (основного чи додаткового) у виді штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, не повертається.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року, вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2016 року в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортирними засобами на 2 (два) роки. В іншій частині вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2016 року, вирок Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року відносно ОСОБА_5 змінено, виключено посилання на рецидив злочину, як на обставину, що обтяжує покарання засудженого. В іншій частині вирок Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року залишено без змін.

Як вбачається із тексту приведеного вище вироку Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2016 року, на утриманні у ОСОБА_5 перебуває неповнолітній син 2004 року народження.

Разом з тим, вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 серпня 2017 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 гривень. Вирок не набрав законної сили. Як зазначив в судовому засіданні особисто засуджений, він апеляційну скаргу на вирок не подавав, штраф призначений вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 серпня 2017 року сплатив в повному обсязі.

Натомість, відповідно до п. «а» ч. 9 ст. Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відносно засудженого ОСОБА_5 положення Закону України «Про амністію у 2016 році» не застосовуються в силу п. «а» ч. 9 ст. Закону України «Про амністію у 2016 році», а відтак, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році», слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд, -

постановив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя - ОСОБА_1