Справа № 161/1677/18
Провадження № 1-кп/161/420/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 30 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000290, що надійшов з прокуратури Волинської області 05.02.2018 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого водієм « ОСОБА_7 », не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 27.09.2017, близько 23.45 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку №9 по проспекту Соборності м. Луцька зі сторони проспекту Перемоги у напрямку проспекту Відродження м. Луцька, зі швидкістю руху не меншою ніж 67.1…70.1 км/год., що перевищує дозволену у населених пунктах швидкість руху, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою і відповідно не зреагував на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_8 , не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, при виникненні небезпеки для руху, яку об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на останнього, що перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичного експерта №413 від 23 листопада 2017 року, отримав тілесні ушкодження, а саме: численні садна тіла, правобічний параорбітальний синець; злам кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку із крововиливами під його оболонки субдурального та субарахноїдального характеру; крововиливи в корені легень, середостіння, в корінь брижі, навколо ниркову клітковину справа, лінійний розрив правої долі печінки.
Смерть ОСОБА_8 настала від отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, зокрема, відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась зламом кісток склепіння черепа, забоєм головного мозку з крововиливами під його оболонки.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б), 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України.
Так, в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну.
В порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди.
В порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху України, рухався транспортним засобом у населеному пункті із швидкістю більше 60 км/год.

В порушення вимог п.18.1. наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість тане зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких була створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дав суду показання, що дійсно 27.09.2017 близько 23.45 год., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку №9 по проспекту Соборності м. Луцька зі сторони проспекту Перемоги у напрямку проспекту Відродження м. Луцька, зі швидкістю руху більшою ніж 60 км/год., наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість та допустив наїзд на останнього, що перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Не заперечив, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження сталися внаслідок його необережних дій. Збитки потерпілій відшкодував повністю. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила показання обвинуваченого щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, збитки їй відшкодовані, будь-яких претензій до ОСОБА_4 вона не має. Просить обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі та права керування транспортними засобами.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, має постійне місце проживання, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, одружений, на його утриманні знаходиться одна малолітня дитина, дружина перебуває на обліку в КЗ «Луцький клінічний пологовий будинок», збитки потерпілій повністю відшкодував, остання просить обвинуваченого не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, ним вчинено необережний злочин, тому, з врахуванням думки потерпілої, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Додаткове покарання, передбачене санкцією ст.286 ч.2 КК України, - позбавлення права керувати транспортними засобами судом не застосовується, оскільки керування транспортними засобами є єдиним джерелом його доходу, а тому позбавлення цього права поставить його та сім`ю у скрутне матеріальне становище, окрім того, не застосовувати додаткове покарання просить і сама потерпіла.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, повернути за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на майданчику транспортних тримання засобів ГУНП у Волинській області повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 2528 (дві тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн.18 (вісімнадцять) коп. судових витрат по справі за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити до вступу вироку в законну силу.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1