АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000984 від 27 березня 2017 року.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на порушення слідчим суддею норм процесуального права, оскільки розгляд скарги проведено без його участі та без дотримання вимог КПК щодо повідомлення про судове засідання.
Крім того, апелянт зазначав, що слідчий суддя у своїй ухвалі вказав про оскарження ним постанови детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 27 березня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000984, у той час як він оскаржував постанову вказаного детектива від 14 квітня 2017 року.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги у частині незаконності оскаржуваної постанови детектива про закриття кримінального провадження, апелянт зазначав, що детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 належним чином не проведено досудове розслідування кримінального провадження №0000984, зокрема, не допитано його та свідків у кримінальному провадженні; не проведено досудове розслідування за іншою статтею - ст. 396 КК України, яку він зазначав у своїй заяві про кримінальне правопорушення від 15 грудня 2017 року; не долучено надані ним докази про заподіяння матеріальної та моральної шкоди; не вручено йому пам`ятку потерпілого; не призначено судово-медичну експертизу; не надано йому інформацію про детективів та процесуальних керівників у кримінальному провадженні, та не проведено інших необхідних слідчих дій.
Зазначав, що оскаржувана постанова детектива про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить обставин та підстав для її прийняття, мотивів та обгрунтування прийнятого рішення, з посиланням на положення закону.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, розглянувши апеляційну скаргу за відсутності прокурора, який був належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається із матеріалів судового провадження, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав 11 вересня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 15 вересня 2017 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Враховуючи наведене, підстави для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді відсутні.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На переконання колегії суддів, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 28 квітня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000984 від 27 березня 2017 року.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000984 проведено повно, всебічно, детективом було перевірено і надано обгрунтовану оцінку всім обставинам, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав вважати постанову детектива про закриття кримінального провадження передчасною або необгрунтованою.
Однак висновки слідчого судді, на переконання колегії суддів, є передчасними, оскільки при розгляді скарги слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, зокрема розгляд скарги на рішення детектива проведено за відсутності особи, що подала скаргу - ОСОБА_5 , який належним чином не був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 23 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не с перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
За правилами ч.ч. 1, 8 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення її зі змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).
Проте судом першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону не виконані.
Як убачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_5 на дії детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , та скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 серпня 2017 року /а.с. 102/.
У матеріалах судової справи наявна судова повістка ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року, яка не містить підпису слідчого судді чи секретаря судового засідання про виклик ОСОБА_5 у судове засідання по розгляду його скарги на 14 серпня 2017 року на 15 год. 00 хв. /а.с. 104/.
З наявного у справі витягу з відстеження пересилань Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" убачається, що вказану судову повістку вручено ОСОБА_5 14 серпня 2017 року о 17 год. 38 хв. /а.с. 129/.
Як убачається з журналу судового засідання від 14 серпня 2017 року, судове засідання по розгляду скарги ОСОБА_5 проведено у відсутності останнього. При цьому, причини неявки у судове засідання особи, яка подала скаргу, та можливість розгляду скарги у його відсутності слідчим суддею не з`ясовувались /а.с. 107/. Заходів для відкладення розгляду скарги та повторного виклику у судове засідання особи, яка подала скаргу, з належним та завчасним його повідомленням про дату, час та місце судового розгляду, слідчим суддею вжито не було.
Таким чином, судовий розгляд скарги ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000984 від 27 березня 2017 року, проведено у відсутності особи, яка подала скаргу - ОСОБА_5 , який належним чином не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки при розгляді скарги ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000984 слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду, під час якого слідчий суддя має всебічно та об`єктивно перевірити доводи ОСОБА_5 щодо незаконності постанови детектива про закриття кримінального провадження.
Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді, - скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 303-307, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

___________ ___________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3