ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/663/17
Провадження № 1-кп/636/204/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000008, внесеному 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуїв, Харківської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, раніше не засудженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в:
03 січня 2017 року приблизно о 17.30 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Продукти», який розташований за адресою: Харківської область, Чугуївський район, с. Малинівка, вул. Б.Хмельницького, № 23, в ході виниклого конфлікту з колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, спрямований на спричинення їй тілесних ушкоджень, діючи навмисно, підійшовши до ОСОБА_5 схопив своїми руками за її плечі та передньою частиною голови (чолом), наніс один удар в область носа в результаті чого завдав їй тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді синця в області спинки носа, закритий перелому кісток носа зі зміщенням і струс головного мозку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 11-4/17 від 01.02.2017р. кваліфікуються за ступенем тяжкості - критерієм тривалості розладу здоров`я, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (більше 6 днів).

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, як вони зазначені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що дійсно звинувачений безпідставно спричинив їй тілесні ушкодження ударив головою в область носу, в результаті чого вона тривалий час лікувалась. Письмовий позов нею не поданий, однак вона просить стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:

-довідки ОСК ГУНП України в Харківській області та ОСК МВС України № 76-07022017/63091 від 07.02.2017р. про судимість обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений раніше не засуджений (т.к.п. 1 а.к.п. 51);

-характеристики, наданою ДОП СППП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 07.02.2017р., згідно якої обвинувачений зарекомендував себе з позитивного боку, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, скарг на його адресу не надходило (т.к.п. 1 а.к.п. 54);

-інформації КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ ім. М.І.Кононенка» № 375 від 10.02.2017р., згідно яких обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.к.п. 1 а.к.п. 53).

Дослідивши та проаналізувавши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та таких, що в сукупності з іншими наведеними доказами дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу винного, який раніше не засуджений, розведений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, щиро розкаявся в вчиненому злочині.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини,

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу та інші обставини справи, а саме: відсутність тяжких наслідків від скоєного злочину, суд вважає за можливе ОСОБА_4 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне призначити з врахуванням його майнового стану, який не працює, покарання в виді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Згідно ч. 2 ст. 12, ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян у порядку, передбаченому цим кодексом.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 № 545 "Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету використання", сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка» з 04.01.2017р. по 13.01.2017р., де на її лікування витрачено 2666,88 грн. вартість 9 ліжко - днів (9 х 296,32 грн.)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Підсумовуючи все вище вказане, заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої у сумі 2666,88 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав, про що надав інформацію Малинівської селищної ради, Чугуївського району.

Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом, мають дітей, яким не виповнилося 18 років, відносно яких вони не позбавлені батьківських прав.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Згідно наданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформації Малинівської селищної ради Чугуївського району №» 02-25/1133 від 18.10.2017р, органом опіки та піклування виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району не розглядалось питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, які перешкоджають застосування до ОСОБА_4 акту амністії суд не вбачає, він є суб`єктом амністії.

За таких обставин, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, на підставі статті 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 від призначеного покарання - звільнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка» витрати на лікування потерпілих у сумі 2666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 88 коп.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя