Справа № 364/1031/17
Провадження № 1-кп/364/92/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальними актами об`єднані в одне кримінальні провадження, внесені 03.09.2017 р. і 18.09.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно за № 0000193 і № 0000210, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Володарка Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, малолітніх і неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога перебуває з діагнозом «синдром залежності від алкоголю», невійськовозобов`язаний, раніше судимого:

10.11.1999 р. вироком Володарського районного суду Київської області за частиною третьою статті 81, частиною третьою статті 140 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з іспитовим строком 2 роки, штрафу 700 грн.; 27.04.2001 р. Володарським районним судом Київської області умовне покарання відмінено та засуджено до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 26.06.2003 р. на підставі ухвали Шосткінського районного суду Сумської області звільнений умовно-достроково з виправної колонії № 66 з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 1 день;

16.01.2004 р. вироком Володарського районного суду Київської області за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 15.11.2006 р. на підставі ухвали Білоцерківського районного суду Київської області звільнений умовно-достроково з виправної колонії № 35 з невідбутим строком покарання 8 місяців 9 днів;

09.07.2010 р. вироком Володарського районного суду Київської області за частиною третьою статті 185, статтею 15, частиною третьою статті 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки;

26.02.2013 р. вироком Володарського районного суду Київської області за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 15, частиною третьою статті 185, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70, частиною першою статті 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців; 12.04.2013 р. Апеляційним судом Київської області зазначений вирок змінено та засуджено за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 15, частиною другою статті 185, статтями 70, 71 КК України до остаточного покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 20.10.2016 р. умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 8 місяців 25 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 185 та частиною другою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Володарського районного суду Київської області від 26.02.2013 р., зміненим Апеляційним судом Київської області 12.04.2013 р. за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 15, частиною другою статті 185, статтями 70, 71 КК України до остаточного покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі, будучи звільненим 20.10.2016 р. умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 8 місяців 25 днів, та, відповідно, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно в період умово-дострокового звільнення вчинив нові умисні злочини за таких обставин.

Так, 02.09.2017 р. близько 13:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Шевченка в напрямку вул. Кооперативна в смт Володарка Київської області. Коли він проходив повз житлових будинків, то на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить громадянці ОСОБА_7 , побачив велосипед синього кольору. Переконавшись у тому, що його ніхто із сторонніх осіб не бачить, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи умисел на заволодіння чужим майном, відчинив дерев`яну хвіртку, яка на той час була зачинена, але не закрита запірним пристроєм, зайшов на територію вказаного домоволодіння, звідки, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність та таємно вилучає чуже майно, на яке він не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, повторно викрав бувший у вжитку велосипед марки «Україна» синього кольору, який належить доньці власника будинку ОСОБА_5 . Викрадений велосипед обвинувачений почав використовувати у своїх цілях, тим самим повністю виконав свій злочинний намір по заволодінню чужим майном.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 04.09.2017 р. вартість бувшого у використанні велосипеду «Україна» синього кольору, станом на вересень 2017 року становить 523 (п`ятсот двадцять три) гривні 00 копійок.

Наведеними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 523 (п`ятсот двадцять три) гривні 00 копійок.

Крім того, 18.09.2017 р. близько 14:29 год. обвинувачений ОСОБА_4 , також будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля кафе-бару «Орхідея», що по вул. Миру, 189, в смт Володарка Київської області, де побачив припаркований на стоянці автомобіль марки «DACIA» модель «Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , темно синього кольору, який належить громадянину ОСОБА_6 . Переконавшись у тому, що його ніхто із сторонніх осіб не бачить, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи умисел на заволодіння чужим майном, відчинив передні дверцята автомобіля, які на той час були зачинені, але не закриті запірним пристроєм, сів на переднє пасажирське місце даного автомобіля, де між передніми сидіннями, на ричазі ручного гальма знаходилась чорна сумка із тканини, в середині цієї сумки знаходились належні громадянину ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 10 561 (десять тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривня 00 копійок. Обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що посягає на чужу власність та таємно вилучає чуже майно, на яке він не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, викрав вказану суму грошей та, поклавши їх до нагрудного карману світера, в який був одягнений, вийшов із автомобіля. Викраденими грошовими коштами обвинувачений розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю виконав свій злочинний намір по заволодінню чужим майном.

Наведеними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10 561 (десять тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривня 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених частиною третьою статті 185 та частиною другою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальних актах, визнав повністю, фактичні обставини справ і зібрані по них докази не заперечує, не оспорює, у вчиненні злочинів щиро розкаюється та дуже шкодує, що вчинив ці злочини.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що вчинив злочини, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння. Так, 02.09.2017 р. він, дійсно, йшов по

вул. Шевченка до свого знайомого ОСОБА_8 , побачив на подвір`я велосипед «Україна», забрав його з подвір`я, прийшовши до свого знайомого, випив спирту і «потух», далі нічого вже не пам`ятає. Щодо 18.09.2017 р., то він так само був в стані сильного алкогольного сп`яніння, викрадені з автомобіля ОСОБА_6 кошти згодом були вилучені в нього з кишені та повернуті потерпілому.

Потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні також ствердила обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснила, що 02.09.2017 р. перебувала на подвір`ї, де знаходився велосипед «Україні», потім пішла на веранду нагодувати бабусю, а коли вийшла велосипеда вже не була, за описом сусіда, який бачив обвинуваченого, поліція оперативно розшукала і повернула викрадений велосипед.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні також ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що 18.09.2017 р. в кафе «Орхідея», що у смт Володарці, був помінальний обід, він бігав, вирішуючи організаційні питання, видно, в якісь момент не зачинив не замок двері свого автомобіля, а вже коли став розраховуватися за обід виявив пропажу грошей, добре, що були відеокамери, за записами яких швидко розшукали крадія, кошти йому повернули в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості їх позицій.

Беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши що він та потерпілі правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку, та заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд згідно з частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе викладене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно та поєднаної з проникненням у сховище, а також таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, та кваліфікує такі дії, відповідно за частиною третьою та за частиною другою статті 185 КК України.
При цьому судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий за злочини, що утворюють повторність згідно з пунктом 1 примітки до статті 185 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 33, 65-67, 70, 71 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт Володарка Київської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має професійно-технічну освіту, довгий час не працює, неодружений, проживає одиноко, малолітніх і неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку військовозобов`язаних не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога перебуває з діагнозом «синдром залежності від алкоголю», раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Володарського районного суду Київської області від 26.02.2013 р., зміненим Апеляційним судом Київської області 12.04.2013 р., за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 15, частиною другою статті 185, статтями 70, 71 КК України до остаточного покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.10.2016 р. на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2016 р. умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 8 місяців 25 днів.

До обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують ОСОБА_4 покарання, суд відносить вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують ОСОБА_4 покарання, суд відносить щире каяття.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися, завдана потерпілим шкода відшкодована шляхом повернення їм викраденого майна, що підтверджено потерпілими у судовому засіданні.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
Згідно з роз`ясненням, викладеним у пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.

Крім того, судом беруться до уваги положення пунктів 10, 25 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України про призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України, у таких випадках повторне звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим; при застосуванні правил статті 71 КК України слід також враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Отже, за таких обставин суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 та зважаючи на усе викладене, враховуючи позицію прокурора та потерпілих, висловлену в судовому засіданні, беручи до уваги особу обвинуваченого, його неодноразові судимості, перебування на умовно-достроковому звільненні, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої покарання обставин, визнання ним своєї вини, керуючись водночас наведеними роз`ясненнями Верховного Суду України, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 остаточного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини третьої статті 185 КК України як такої, що передбачає більш суворе покарання, допустивши поглинання менш суворого покарання більш суворим та допустивши часткове приєднання до нового покарання невідбутої частини покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 26.02.2013 р., зміненим Апеляційним судом Київської області 12.04.2013 р.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім того, зважаючи на призначення покарання у виді позбавлення волі та закінчення 19.11.2017 р. строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, беручи до уваги позицію прокурора, наявність ризиків, передбачених пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, суд вважає, що до набрання вироком законної сили обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на тримання під вартою.

Цивільні позови у кримінальних провадженнях не заявлялися.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 33, 70, 71, частинами другою, третьою статті 185 КК України, статтями 100, 177, 369-371, 373, 374, 392, 393, частиною другою статті 394, статтями 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі частини першої статті 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Володарського районного суду Київської області від 26.02.2013 р., зміненим Апеляційним судом Київської області 12.04.2013 р., остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, та утримувати його до набрання вироком законної сили в Київському слідчому ізоляторі.

Строк відбування призначеного цим вироком покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня зміни йому запобіжного заходу на тримання під вартою з 16.11.2017 р.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному 03.09.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000193, а саме: велосипед «Україна» синього кольору, який повернуто власнику ОСОБА_5 , залишити власникові.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, внесеному 18.09.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210, а саме: оптичний носій DVD-диск, на якому міститься запис камер відеоспостереження кафе-бару «Орхідея» у період з 14:28 год. до 14:38 год. 18.09.2017 р., що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1