ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бучацький районний суд Тернопільської області

м. Бучач, вул. Міцкевича, 11, 48400, (03544) 2-16-40

13 січня 2010 року

В складі : головуючого судді Кузевича Й.Я,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю обвинувача Оринчука Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бучача справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, раніше судимого 10.05.2007 року Бучацьким районним судом за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки ,невійськовозобовязаного,

за ч.1 ст. 185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

5 листопада 2009 року біля 13 год. 30 хв. підсудний ОСОБА_1 шляхом вільного доступу зайшов в житловий будинок ОСОБА_2, що в с. Соколів Бучацького району, звідки таємно викрав три хустини іноземного виробництва залишковою вартістю по 35 грн. кожна , чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 105 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості підсудного по суті предявленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_1 пояснив суду, що на початку листопада 2009 року в обідній час , коли мати ОСОБА_2 була відсутня вдома, з валізи , в якій знаходились тільки хустини, він викрав три хустини закордонного виробництва, з них дві вишневого кольору, а одна жовтого. Ці хустини одразу відніс до ОСОБА_3 , яка заплатила за них 45 гривень, які він потратив в м. Бучач на випивку та закуску. Через дві доби ОСОБА_4 запитала його , чому він викрав хустини і де вони знаходяться , він признався матері, що ці хустини він викрав у неї і продав ОСОБА_3 ОСОБА_3 сказала йому, щоб він приніс назад додому хустини. В цей же день біля обіду він знову пішов до ОСОБА_3 для того, щоб вона відала йому хустини назад. ОСОБА_3 згодом повернула дві хустини, третя на даний час відсутня.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила суду, що в 1984 році її дядько ОСОБА_5, який проживає США ,вислав в подарок їй хустини іноземного виробництва, які вона зберігала в своєму житловому будинку у валізі. Біля 11.11.2009 року о 10 год. вона зайшла до своєї кімнати і коли відчинила свою валізу, то побачила, що у валізі все перекидано, відсутні три хустини , після чого вона запитала свого сина, де він дів хустини із валізи, у відповідь ОСОБА_1 відповів, що три хустини він відніс до ОСОБА_3 та продав їх за сорок пять гривень. Після чого вона сказала синові, щоб він пішов до ОСОБА_3 та приніс назад хустини. Коли ОСОБА_1 повернувся від ОСОБА_3, то повідомив, що ОСОБА_3 ці хустини вже продала, після чого вона вигнала його із подвіря житлового будинку. Цього ж дня біля 15 год., ОСОБА_1 прийшов додому і приніс дві хустини, які не належали їй, вона заставила його віднести їх ОСОБА_3,і через декілька днів вона повернула дві її хустини, третю не повернуто по даний час.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що на початку листопада 2009 року до неї додому прийшов односельчанин ОСОБА_1 і запропонував купити в нього три хустини іноземного виробництва, дві вишневого, а одна жовтого кольору. Вона погодилась купити їх за 45 гривень. Після того, як вона купила дані хустини , вона відвезла їх в м. Бучач та продала . Через деякий час до неї додому прийшов ОСОБА_1, і сказав, щоб вона повернула йому хустини. Тоді вона дала йому інші хустини, однак за наполяганням ОСОБА_4 через деякий час повернула їй дві її хустини. Про те, що дані хустини були крадені, вона не знала, а ОСОБА_1 повідомив їй, що ці хустини йому дала його мати ОСОБА_4, щоб продати.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 ствердив суду, що 12.11.2009 року в чергову частину Бучацького РВ УМВСУ , де він працює дільничним інспектором міліції, по телефону від ОСОБА_4 поступило повідомлення про те, що її син ОСОБА_1 викрав в неї три хустини іноземного виробництва.Він виїхав в с.Соколів, де потерпіла подала йому письмову заяву , він провів огляд місця події , опитав потерпілу, яка вказувала на ОСОБА_1, як на такого що вчинив крадіжку, згодом опитав ОСОБА_1, який признався у крадіжці,та проводив розшукові заходи з метою виявлення викрадених хустин, згодом ОСОБА_3 повернула одну із них, яку ним було вилучено для проведення оцінки.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що до нього як сільського голови 12.11.2009 року звернулася односельчанка ОСОБА_4 із заявою про те , що її син ОСОБА_1 викрав в неї три хустини. Він подзвонив в Бучацький РВ УМВСУ до дільничного інспектора міліції ОСОБА_6,який приїхав в село , провів огляд місця події , опитав потерпілу, яка вказувала на ОСОБА_1, як на такого що вчинив крадіжку, згодом опитав ОСОБА_1, який признався у крадіжці,та проводив розшукові заходи з метою виявлення викрадених хустин, разом вони ходили до ОСОБА_3, яка підтвердила , що ОСОБА_1 дійсно продав їх три хустини , а згодом повернула одну із них, яку ОСОБА_6 було вилучено для проведення оцінки.

Крім цього, винність підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину підтверджується також документами у справі:

Із заяви потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що вона просила притянути до відповідальності її сина ОСОБА_1, який викрав в неї три хустини іноземного виробництва( а.с.8).

Із протоколу огляду місця події від 12.11.2009 року видно, що у валізі в житловому будинку ОСОБА_4 виявлено відсутність трьох хустин (а.с.9).

Із протоколу вилучення вбачається , що ОСОБА_4 видала хустину вишневого кольору, яку було повернуто ОСОБА_3М.(а.с.10).

Відповідно до висновку товарознавчого дослідження від 20.11.2009 року залишкова вартість хустини становить 35 грн.(а.с.18-21).

Оцінюючи в сукупності докази , здобуті в судовому засіданні , з матеріалами справи , суд прийшов до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину доведена повністю, а його дії органом дізнання за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано вірно , як таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 , суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про його особу. Як обставини , які помякшують покарання ОСОБА_1 , суд визнає його щире каяття, думку потерпілої, яка просить його суворо не карати. Обставинами , які обтяжують покарання підсудному , суд визнає рецидив злочинів,вчинення злочину щодо особи

похилого віку. На підставі неведеного , суд прийшов до переконання, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підсудній ОСОБА_1 10.05.2007 року був засуджений Бучацьким районним судом за ч.2 ст. 307 КК України до пяти років позбавлення волі, від відбування покарання був звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком три роки . Таким чином, підсудній не відбув міру покарання , а тому йому слід частково приєднати невідбуту міру покарання по вироку Бучацького районного суду від 10.05.2007 року.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України , суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України , призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки .

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком , частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 травня 2007 року у виді 3 (трьох) років 5(пяти ) днів позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років і 5(пять ) днів .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області (код 24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській області, МФО 838012, розрахунковий рахунок 0215) судові витрати у сумі 300,88 грн. за проведення товарознавчого дослідження.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити із підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту із залу суду .

На вирок може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд на протязі 15 діб, а засудженим , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку .

Суддя Й.Я.Кузевич