Дата документу Справа № 310/655/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/655/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1607/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Оріхівська виправна колонія №88»),

захисника-адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області),
ВСТАНОВИЛА:
прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисник-адвокат ОСОБА_10 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 серпня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено:

- за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

на підставі ч.4 ст.70 КК України, у строк призначеного покарання зараховано частково відбуте покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 травня 2017 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з 18 червня 2016 року, зараховано у строк покарання період попереднього його ув`язнення з 03 листопада 2015 року по 04 листопада 2015 року включно, та з 07 грудня 2015 року по 16 грудня 2015 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Сума внесеної застави ОСОБА_10 за ОСОБА_6 у розмірі 55 120 грн звернута в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 1351 грн 26 коп. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки від 02 листопада 2015 року) у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; на підставі ч.4 ст.70 КК України, у строк призначеного покарання за сукупністю злочинів, зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 травня 2017 року, та ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки від 28 липня 2015 року) призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 серпня 2012 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Також апелянт просить зазначити в анкетних даних ОСОБА_6 , що він раніше судимий 14 листопада 2001 року, 17 вересня 2002 року та 02 березня 2005 року Бердянським міським судом Запорізької області, а 24 грудня 2008 року та 01 серпня 2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області; вказати у вироку, що на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк призначеного ОСОБА_6 покарання зарахувати період попереднього його ув`язнення з 03 листопада 2015 року до 04 листопада 2015 року включно, з 07 грудня 2015 року до 16 грудня 2015 року включно, та з 18 червня 2016 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд безпідставно не застосував положення ст.71 КК України, при тому, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку 28 липня 2015 року в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком суду. Також зазначає, що суд не зазначив у вироку період з 18 червня 2016 року до 20 червня 2017 року, який необхідно зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім цього, апелянт зазначає, що у вироку невірно зазначені анкетні дані ОСОБА_6 щодо судимостей.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_10 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 змінити, зазначивши у ньому, що на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання період попереднього його ув`язнення з 03 листопада 2015 року до 04 листопада 2015 року включно, з 07 грудня 2015 року до 16 грудня 2015 року включно, та з 18 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в іншій частині вирок суду залишити без змін. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд у вироку безпідставно не вказав про необхідність зарахування період з 18 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник-адвокат ОСОБА_10 вказує на безпідставність доводів з приводу призначеного обвинуваченому покарання, однак погоджується з тим, що ОСОБА_6 підлягає зарахуванню у строк покарання період його попереднього ув`язнення з 18 червня 2016 року та по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у зв`язку з цим просить апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 28 липня 2015 року приблизно о 10-00 годині, знаходячись в м.Бердянську Запорізької області, та маючи на меті скоєння крадіжок чужого майна з квартир мешканців міста, зайшов до багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де визначив для себе в якості місця скоєння злочину квартиру АДРЕСА_3 . Знаходячись там же, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, використовуючи попередньо заготовлені та спеціально взяті з собою відмички, проник до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, де з серванту зальної кімнати таємно викрав вироби із золота ОСОБА_11 на загальну суму 6000 гривень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 6000 гривень.

02 листопада 2015 року близько 14-00 години, ОСОБА_6 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_12 , де за допомогою відмички, відкрив замок вхідних дверей та проник до приміщення вищевказаної квартири, звідки, таємно, з корисливих мотивів викрав з морозильної камери, яка знаходилася в одній із кімнат квартири, м`ясо гусятини на загальну суму 741,83 гривень, яке належить ОСОБА_13 , після чого покинув місце злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

06 грудня 2015 року приблизно об 11 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Відразу після цього, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, проник до квартири АДРЕСА_6 вказаного будинку, де в шкатулці, яка знаходились у шафці трельяжу, знайшов вироби із золота на загальну суму 9000 гривень, які належать ОСОБА_14 . Після цього, з вказаним майном ОСОБА_6 почав уходити з місця вчинення злочину, однак в цей час почув як у під`їзд зайшов потерпілий. Відразу після цього, ОСОБА_6 , розуміючи, що його злочинні дії виявлено, усвідомлюючи неповноту вчинення своїх дій та необхідність їх продовження для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, реально розуміючи, що йому сховатися та розпорядитися майном не вдається, залишив вказані золоті вироби при вході у квартиру, та став намагатись залишити місце злочину, втім був затриманий ОСОБА_14 . Таким чином, ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний намір до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину. Своїми умисними діями ОСОБА_6 , намагався таємно викрасти належне потерпілому ОСОБА_15 майно, чим міг завдати потерпілому майнову шкоду на загальну суму 9000 гривень.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та частково - апеляційну скаргу прокурора - у частині, що стосується зарахуванню попереднього ув`язнення; прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважала, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинувачених ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, суд врахував рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій статей обвинувачення та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, суд при призначенні покарання вірно застосував положення ч.ч.1,4 ст.70, оскільки злочини, вчинені ОСОБА_6 до ухвалення попереднього вироку Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 травня 2017 року.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про необхідність призначення ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю вироків, оскільки він вчинив злочин відносно ОСОБА_11 у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суперечать матеріалам кримінального провадження.

Так, згідно з зазначеними матеріалами, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 липня 2014 року ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 днів, який сплив 24 липня 2015 року. Злочин відносно ОСОБА_11 вчинений ОСОБА_6 28 липня 2015 року, тобто після закінчення вказаного строку.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності уточнення відомостей про судимості обвинуваченого ОСОБА_6 та щодо необхідності зарахування у строк покарання періоду його попереднього ув`язнення з 18 червня 2016 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Посилання ж захисника-адвоката ОСОБА_10 в апеляційній скарзі на те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 підлягає зарахуванню з 18 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили, є безпідставними, оскільки Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 20 червня 2017 року, внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України, та зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

У зв`язку з цим апеляційні скарги прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_10 підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 серпня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, змінити.

Уточнити вступну частину вироку та зазначити, що ОСОБА_6 раніше судимий, окрім іншого, 14 листопада 2001 року, 17 вересня 2002 року та 02 березня 2005 року Бердянським міським судом Запорізької області, а 24 грудня 2008 року та 01 серпня 2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк призначеного ОСОБА_6 покарання зарахувати, окрім зазначеного у вироку періоду, ще й період попереднього його ув`язнення з 18 червня 2016 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4