Справа № 467/976/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2017 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, засудженого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 червня 2015 року за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2017 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році». Своє клопотання мотивує тим, що є хворим на СНІД.

Засуджений у судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого амністія не застосовується, оскільки не суб`єктом даного закону.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 червня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому рахується з 03 лютого 2015 року.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

У відповідності до додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання віднесено захворювання на інфекцію вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічної стадії (абсолютна кількість СД-4
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 30 на ОСОБА_4 , останній знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІІІ.
За такого, захворювання ОСОБА_4 не віднесено до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання,затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Отже, як видно із матеріалів особової справи та заяви засудженого, ОСОБА_4 , не підпадає під перелік осіб, визначених в пунктах: а, б, в, г, г*, д, е, є статті 1 Закону України № 4255 «Про амністію у 2016 році», та як на моменти вчинення цих умисних злочинів він не був неповнолітнім, він не є жінкою, він не має дітей, його не визнано інвалідом а також хворим на відповідні захворювання, визначені в пункті г статті 1 цього Закону, він не досяг пенсійного віку, він не є ветераном війни або учасником бойових дій, не є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, він не має одного чи обох батьків, які досягли 70 річного віку, або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Оскільки, відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, у матеріалах особової справи відсутні відомості про те, що він підпадає під перелік осіб, визначених у статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Керуючись ст.ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1