Справа № 167/1251/17
Провадження № 1-кп/169/86/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:
03 вересня 2017 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, знаходячись на полі, яке орендується фермерським господарством « ОСОБА_4 » (далі ФГ «Глинюк В.Ф.») та розташоване в межах Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області, таємно викрав належний вказаному господарству один тюк пресованої пшеничної соломи, вагою 300 кілограмів, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19 вересня 2017 року № 559 становила 210 гривень 00 копійок, чим завдав ФГ «Глинюк В.Ф.» майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 08 вересня 2017 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, знаходячись на полі, яке орендується ФГ «Глинюк В.Ф.» та розташоване в межах Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області, таємно повторно викрав належні вказаному господарству два тюки пресованої пшеничної соломи, вагою 300 кілограмів кожен, вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19 вересня 2017 року № 559 становила 420 гривень 00 копійок, чим завдав ФГ «Глинюк В.Ф.» майнову шкоду на вказану суму.

Також, 08 вересня 2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, знаходячись на полі, яке орендується ФГ «Глинюк В.Ф.» та розташоване в межах Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області, таємно повторно викрав належні вказаному господарству три тюки пресованої пшеничної соломи, вагою 300 кілограмів кожен, вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19 вересня 2017 року № 559 становила 630 гривень 00 копійок, чим завдав ФГ «Глинюк В.Ф.» майнову шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

З рестру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 26 вересня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Слідчим 27 вересня 2017 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду.

27 вересня 2017 року між потерпілим - ФГ «Глинюк В.Ф» в особі ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілому злочинами майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк один рік, а за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначається остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. Підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження укладеної між потерпілим та підозрюваним угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочинами потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до підозрюваного не має, узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді позбавлення волі на строк один рік та у виді позбавлення волі на строк два роки передбачені відповідно санкціями ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України. Передбачено ст.70 КК України й призначення за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачень, щодо кожного з яких він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи від 19 вересня 2017 року № 559, становлять 988 гривень 70 копійок і вони підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме:

- гужову підводу, коня темно - каштанової масті та металеву драбину, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , - залишити у користуванні останньої;

- чотири тюки пресованої пшеничної соломи, вагою 300 кілограмів кожен, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , та один тюк пресованої пшеничної соломи, вагою 300 кілограмів, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , - повернути фермерському господарству «Глинюк В.Ф.».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарозначої експертизи в сумі 988.70 (дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 70 копійок).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий