1-кс/755/5544/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
28 вересня 2017 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 , викладені у скарзі вимоги підтримали, наполягали на тому, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві були безпідставно не внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, зацікавлена особа - слідчий Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явились.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги такого роду, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі долучених до скарги матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.
29.06.2017 року до Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 було подано заяву по вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України
Згідно супровідного листа заступника начальника першого наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення ОСОБА_5 під № 04/2/2-р-17 від 17.07.2017 року заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення була перенаправлена до Прокуратури міста Києва для перевірки доводів, викладених у заяві.
Відповідно супровідного листа заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 під № 29р17 від 27.07.2017 року заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення була перенаправлена до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві на підставі ст.. 7 ЗУ «Про звернення громадян» для перевірки доводів щодо можливого вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 ..
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Слід зауважити, що заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, розглядаються за правилами ст.214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», то така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Таким чином, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак такі відомості не були внесені до ЄРДР у встановлений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, то має місце бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то в обов`язковому порядку такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.
Враховуючи зазначені положення закону, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3 , викладені у скарзі, про зобов`язання вчинити процесуальні дії, слід задовольнити частково, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, в порушення вимог ст. 214 КПК України, Дніпровським управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, як уповноваженим органом, безпідставно та в порушення вимог КПК України не внесено відомості до ЄРДР, після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога скарги щодо допуску захисника ОСОБА_4 до захисту прав та інтересів ОСОБА_3 , оскільки, згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатом розгляду скарги може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 216, 303, 304, 307, 309 КПК України,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вчинити дію передбачену ст.214 КПК України (після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування) за заявою ОСОБА_3 від 29.06.2017 року за ст. 190 КК України в строки визначені ст.214 КПК України та з урахуванням положень ст.28 КПК України.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1