Справа № 755/9757/17-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі трьох професійних суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участі сторін кримінального провадження:
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006587 від 13 травня 2017 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дащенки, Варвинського району, Чернігівської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вказавши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.
Захисник та обвинувачена просили змінити останній міру запобіжного заходу на більш м`який.
Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої, вивчивши матеріали, суд приходить до наступного.
При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Вирішуючи вказане питання судом враховується той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, та передбачає покарання на строк до 12 років позбавлення волі, раніше не судима, а тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_7 може ухилитись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу ще на 60 днів.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, суду не надано переконливих доказів щодо можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченій, та оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення має бути надана у вироку суду.
Приймаючи таке рішення, суд враховує тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_9 , його соціальні зв`язки, вік, стан здоров`я, судимість, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 або зміни їй на більш м`який, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 371, 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді триманні під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 26 січня 2018 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: