№ 336/4253/17
пр. № 1-кп/336/427/2017
УХВАЛА
Іменем України
06 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21 червня 2017 року приблизно о 12.25 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. О. Поради з боку автодороги Харків-Сімферополь в напрямку вул. Харчової у м. Запоріжжя. В цей час по нерегульованому пішохідному переходу, розташованому напроти зупинки громадського транспорту «Полікліника № 8», позначеному дорожньою розміткою та дорожнім знаком, переходив проїзну частину пішохід ОСОБА_6 , рухаючись зліва направо по ходу руху автомобілю під керування обвинуваченого. ОСОБА_4 , наближаючись до пішохідного переходу та маючи можливість своєчасно виявити на пішохідному переході ОСОБА_6 , не зменшив швидкості руху, не пропустив пішохода, порушивши тим самим п. 18.1 ПДР України, який вказує, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а у разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_6 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав закритий осколковий перелом акроміального кінця лівої ключиці, перелом 1, 2, 3, 4, 5, 6 ребер зліва зі зміщення, перелом 2. 3 грудних хребців, закритий внутрішньо-суглобовий багато осколковий передом правої великогомілкової кістки з імпресією латерального мищелку, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, а також струс головного мозку, рани у тім`яній ділянці, в лобній ділянці, садно в лобній області зліва, які у сукупності кваліфікують як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину визнав, кваліфікацію своїх дій не оспорював. По суті пояснив, що того дня на належному йому на праві власності автомобілі ВАЗ 21099 рухався по вул. О. Поради у м. Запоріжжя та збив на пішохідному переході пішохода, оскільки відволікся та не помітив потерпілого. Після ДТП зупинився, викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції. У скоєному розкаюється. Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, вказуючи, що повністю відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, у зв`язку з чим вони примирились.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про його представником було направлено до суду письмову заяву про те, що не заперечує проти закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_4 відшкодував потерпілому моральну та матеріальну шкоду та вони примирились.

Пунктом 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 встановлено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Заслухавши обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена та кваліфікує його дії як необережне порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за ст. 286 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілим та усунув заподіяну шкоду шляхом її відшкодування.

З письмової заяви представника потерпілого вбачається, що він не заперечує проти задоволення такого клопотання.

З пояснень обвинуваченого та заяви представника потерпілого вбачається, що обвинувачений та потерпілий між собою помирились, обвинувачений сплатив потерпілому грошове відшкодування, у зв`язку з чим потерпілий не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України.

При вирішенні цього клопотання суд виходить з наступного.

Стаття 46 КК України вказує, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Як вказує ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 284 ч. 2, ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи на пояснення обвинуваченого, впевнившись, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, враховуючи думку інших учасників провадження, суд вбачає підстави для задоволення клопотання, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Також судом вирішується доля речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 284, 286, 288 КПК України,
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України відповідно до ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, закрити відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Арешт на автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 2004 року випуску, належний ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2017 року, скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , який був переданий на зберігання ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1