1Справа № 335/9706/17 1-кс/335/7/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 в режимі відео конференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 30 червня 2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000088 від 23 лютого 2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 30 червня 2017 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 23 лютого 2015 року за ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 12.08.2018, поштою ним отримано постанову про закриття кримінальне провадження за № 0000088від 23 лютого 2015 року за ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 382 КК України щодо фактів перевищення службових повноважень, зловживання службовим становищем, сприяння учасникам злочинних організацій, притягнення до кримінальної відповідальності невинного, незаконного приводу, незаконного затримання та арешту, службової недбалості, невиконання судового рішення працівниками міліції, а саме слідчими Орджонікідзевського РВ ММУ та Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за відсутністю в діяннях вказаних осіб складу кримінальних правопорушень. Із даною постанову заявник не згоден, вважає її незаконною, досудове розслідування проведено неповно та необ`єктивно, не виконано всі слідчі дії для встановлення істини, просить суд скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язати прокуратуру Запорізької області провести додаткове досудове розслідування.

У судовому засіданні в режимі відео конференції заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив скаргу залишити без задоволення.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000088 від 23 лютого 2015 р., слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до вимог статті 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За приписами частини 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Крім того, відповідно до вимог статті 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження в справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Під час розгляду скарги, слідчим суддею встановлено, що слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000088 від 23.02.2015 року, за заявами ОСОБА_3 .
30.06.2017 слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000088 від 23 лютого 2015 року за ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 382 КК України щодо фактів перевищення службових повноважень, зловживання службовим становищем, сприяння учасникам злочинних організацій, притягування до кримінальної відповідальності невинного, незаконного приводу, незаконного затримання та арешту, службової недбалості, невиконання судового рішення працівниками міліції, а саме слідчими Орджонікідзевського РВ ММУ та Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підставі ч.1 п. 2 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діяннях вказаних осіб складу кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження слідчим допитано ОСОБА_3 в якості свідка, всупереч ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2016, в якій вказано про необхідність допиту ОСОБА_3 в якості потерпілого.
Даний факт свідчий про те, що ОСОБА_3 не може користуватись всіма правами та обов`язками, якими наділений потерпілий під час досудового розслідування.
Слідчий ОСОБА_4 в своїй постанові зазначає, що органу досудового розслідування не вдалось встановити обставин, передбачених як предмет доказування ст. 91 КПК України, так як ОСОБА_3 на виклики до слідчих не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Частина 8 ст. 135 КПК України зазначає особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Так ч. 1 ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Будь яких даних на підтвердження факту отримання ОСОБА_3 вказаних повісток матеріали кримінального провадження не містять.
Слідчим не проаналізовано причин повторного порушення кримінальних справ відносно ОСОБА_3 в період з 2004 по 2013 р.р.
ОСОБА_3 вказує, що майно, яке належить йому, а саме приміщення універмагу по АДРЕСА_1 повернуто йому лише 18.04.2016, також зазначає, що даний об`єкт втратив свій первісний вид, його стан значно погіршився. Даний факт слідчим ОСОБА_8 не перевірений.
Також слідчим не перевірені доводи ОСОБА_3 про порушення підсудності під час проведення досудового розслідування, та підстави передачі кримінального провадження з одного відділу поліції до іншого.
Слідчий суддя проаналізувавши постанову слідчого про закриття кримінального провадження приходить до висновку, що єдиною підставою для закриття кримінального провадження є неявка ОСОБА_3 на виклики слідчого, також слідчим у постанові не виконані вказівки слідчого судді, що викладені в ухвалі від 01.03.2017.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого від 30.06.2017 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до прокуратури Запорізької області для продовження проведення досудового розслідування, під час якого провести повний обсяг слідчих дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Стосовно вимоги ОСОБА_3 про винесення слідчим суддею «частного определения» відносно керівника прокуратури Запорізької області, слідчий суддя роз`яснює скаржнику, що чинним КПК України такі дії непередбачені, у зв`язку із чим дана вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 284, 303307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 30 червня 2017 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088від 23 лютого 2015 року скасувати та направити матеріали кримінального провадження для подальшого проведення досудового розслідування.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Вступну та резолютивну частину ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 12.03.2018.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 16.03.2018.

Слідчий суддя ОСОБА_1