АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_8 від 17 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2014 року за № 120 141 000 300 069 35 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала мотивована тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, через встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, ґрунтується на повному і об`єктивному досудовому розслідуванні, в ході якого вжито всі заходи для з`ясування та перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, наведених ОСОБА_5 у заяві, проведено значний обсяг процесуальних дій, в тому числі допитано заявника, свідків, проведено судово-медичну експертизу. Слідчий суддя дійшов висновку про те, що зібрані під час досудового розслідування докази оцінені слідчим, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення про закриття кримінального провадження, внаслідок чого не вбачав підстав для його скасування.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу і скасувати постанову слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_8 від 17 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2014 року за № 120 141 000 300 069 35.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки прийнята без повного і об`єктивного встановлення та перевірки всіх обставин справи. Про це свідчить те, що слідчий проігнорував необхідність з`ясування часу, коли ОСОБА_9 вчинив по відношенню до нього, ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення, яке виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень, підтвердження якого, між тим, надали лікарі та він зафіксований на карті виїзду швидкої медичної допомоги. Також слідчий не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що саме ОСОБА_9 спричинив йому тілесні ушкодження, з тих підстав, що вони є його, потерпілого, сусідами та можуть мати дружні стосунки. Натомість, слідчий у постанові послався на показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які, окрім того, що є товаришами і підлеглими ОСОБА_9 , не були безпосередніми очевидцями події, оскільки у цей час знаходились в іншому районі міста Києва, про що вказує інформація від мобільних операторів.

Окрім наведеного апелянт вказує про те, що на адресу прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 він 21 вересня 2017 року подавав клопотання про проведення слідчих дій з урахуванням інформації мобільних операторів та записів в картці виїзду швидкої медичної допомоги, яке було долучено до матеріалів кримінального провадження, проте залишилось без розгляду.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 вважає, що слідчий не вжив всі заходи для повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим винесена ним постанова підлягає скасуванню.

На апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав заперечення, в яких просить залишити без змін ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи № 753/20699/17 та закритого кримінального провадження № 120 141 000 300 069 35 від 28 червня 2014 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому, за приписами п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Положення ч. 2 ст. 91 КПК України передбачають, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, що обумовлена наявністю обставин, які виключають кримінальне провадження. Тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після повного і об`єктивного дослідження та з`ясування всіх встановлених у ньому обставин.

За вимогами п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, в тому числі про закриття кримінального провадження, повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна ґрунтуватися на фактичних обставинах, встановлених під час досудового розслідування, зокрема у ній має бути викладена суть заяви особи про вчинене кримінальне правопорушення, результати перевірки, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, дані вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2014 року за № 120 141 000 300 069 35, слідчим в повному обсязі не дотримано.

Як видно з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_5 28 червня 2014 року звернувся до Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві із заявою про заподіяння йому 27 червня 2014 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, невідомою особою тілесних ушкоджень.

Зазначене повідомлення 28 червня 2014 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 141 000 300 069 35 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України, розслідування якого доручено слідчому СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 були заподіяні співробітником Служби безпеки України ОСОБА_9 , у зв`язку з чим кримінальне провадження направлено для організації розслідування за територіальною юрисдикцією до військової прокуратури Дарницького гарнізону, де знаходилось в провадженні слідчих ОСОБА_15 та ОСОБА_8 .

Закриваючи вказане кримінальне провадження за встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_8 у постанові від 17 жовтня 2017 року послався на показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також самого ОСОБА_9 і його тещі ОСОБА_16 про те, що саме ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9 удар пляшкою з-під пива по голові та намагався нанести ще один удар, однак ОСОБА_9 блокував його лівою рукою, відштовхнув його, внаслідок чого ОСОБА_5 втратив рівновагу і впав.

При цьому, допитавши свідка ОСОБА_17 , який є головним тренером збірної України з бойового самбо, який ознайомившись із протоколом слідчого експерименту від 25 листопада 2016 року проведеного зі свідком ОСОБА_13 , повідомив, що дії ОСОБА_9 були спрямовані на самозахист та були такими, що можуть завдати найменшу шкоду нападнику, а також за результатами проведеного огляду матеріалів кримінального провадження № 120 141 000 300 069 35, яким встановлено, що у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у виді садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, яке могло утворитись 27 червня 2014 року, слідчий прийшов до висновку, що дії ОСОБА_9 направлені на самозахист, а звідси - про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки ґрунтується на неповному та однобічному досудовому розслідуванні, в ході якого не було з`ясовано всіх обставин у провадженні.

Так, відповідно до ст. 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для дачі показань.

Як слідує з постанови слідчого, останній обґрунтовуючи висновок про те, що дії ОСОБА_9 були направлені на самозахист, а звідси про відсутність в його діянні складу кримінального провадження, виходив, в тому числі, із показань свідка ОСОБА_17 , за результатами ознайомлення його з протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 .

Однак, вказана особа не була очевидцем подій кримінального правопорушення, не є у кримінальному провадженні експертом чи спеціалістом, а тому мотивування слідчим своїх висновків показаннями свідка ОСОБА_17 не узгоджується з вимогами КПК України.

При цьому, слідчим у кримінальному провадженні при прийнятті процесуального рішення про його закриття не надано жодної оцінки результатам слідчого експерименту проведеного з потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_18 (т. 1 а. с. 129-133, 135-139), а також висновку додаткової судово-медичної експертизи № 567/е від 16 червня 2016 року, згідно з яким при проведенні зазначених слідчих експериментів встановлено об`єктивно спроможний спосіб спричинення виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження (т. 1 а. с. 178-187).

Всупереч вимог ст. 91 КПК України, за наявності в матеріалах кримінального провадження інформації Головного управління Національної поліції у м. Києві про час отримання повідомлення про заподіяння 27 червня 2014 року ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (т. 2 а. с. 81-82, 84-85), ксерокопії карти виклику скорої медичної допомоги, наданої потерпілим, в постанові слідчого не зазначено час вчинення кримінального правопорушення.

Не надана слідчим в постанові і будь-яка оцінка твердженням ОСОБА_5 , з огляду на роздруківку телефонних дзвінків свідка ОСОБА_13 , про те, що останній на момент вчинення кримінального провадження, а саме о 19 годині 40 хвилин 27 червня 2014 року, знаходився по проспекту Оболонському, 49, в місті Києві (т. 2 а. с. 50-51), як і свідок ОСОБА_12 знадився в іншому районі міста, у зв`язку з чим вони не могли бути очевидцями вчиненого злочину.

Містить постанова і суперечності, зокрема в її мотивувальній частині зазначено про заподіяння ОСОБА_5 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, при юридичній кваліфікації вчиненого за ч. 2 ст. 125 КК України.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що надана слідчим оцінка доказів у кримінальному провадженні не ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх його обставин, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та не відповідає вище указаним вимогам закону.

Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, а тому ухвала від 23 листопада 2017 року підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою слід задовольнити скаргу ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого від 17 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження та направити кримінальне провадження № 120 141 000 300 069 35 від 28 червня 2014 року для проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_8 від 17 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2014 року за № 120 141 000 300 069 35, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 від 9 листопада 2017 року та скасувати постанову слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_8 від 17 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2014 року за № 120 141 000 300 069 35.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11-сс/796/46/2018

Категорія КПК України: ст. 303
Слідчий суддя: ОСОБА_19
Суддя - доповідач: ОСОБА_1