Справа № 531/1363/17
Провадження № 1-кп/550/18/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року смт.Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Чутове Полтавської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0000649 від 20.11.2017 року у відношенні:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.05.2016 р. Карлівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;
30.11.2017 р. Машівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 20.05.2016 р. у виді позбавлення волі строком на 3 роки і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Федорівка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22.12.2016 р. Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,

обох за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 8, 12 ч. 2 ст.115 КК України , -
У С Т А Н О В И Л А:

На розгляді в Чутівському районному суді Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 8, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який закінчується 24.03.2018 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Дане клопотання прокурор обґрунтував тим, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених слід продовжити.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою покладаються на розсуд суду.
Розглянувши дане клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, судова колегія на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України дійшла висновків, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим, а заявлені в клопотанні ризики існують на даний час.
Такими ризиками, судова колегія визнає можливість у обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інші правопорушення. На існування таких ризиків вказує, зокрема, крім суворості покарання передбаченого за вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , також конкретні обставини кримінального провадження та їх особи. Дані ризики з моменту вирішення запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування та під час судового розгляду, відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змінились.
Суд нагадує, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у навмисному вбивстві у зв`язку із виконанням ОСОБА_11 громадського обов`язку. Так, прокурор в обвинувальному акті зазначає про те, що потерпілий ОСОБА_11 був свідком обвинувачення у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України і йому необхідно було б дати пояснення в суді, а тому прокурор вважає, що даний факт є одним із мотивів навмисного вбивства ОСОБА_11 .
Також, судова колегія враховує, що продовження обраного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу відповідає характеру суспільного інтересу по даному провадженню, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Колегією суддів у даній справі враховується, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину за п. п. 4, 8, 12 ч.2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчиненому з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з виконанням потерпілим громадського обов`язку за який санкцією статті передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Таким чином, колегія суддів, враховуючи серйозність висунутих щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звинувачень приходить до висновку про існування ризику переховуватись від суду, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судова колегія звертає увагу, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.
Суд наголошує на тому, що наразі проводиться судовий розгляд, обвинувачені не допитані, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше судимі та знов, за даними, викладеними в обвинувальному акті, обвинувачуються у скоєнні в період іспитового строку особливо тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інші правопорушення.
Зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених та їх захисників, судова колегія дійшла висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та враховуючи, що мета, підстави, що стали обставиною для обрання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, судова колегія приходить висновку про доцільність продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177,178, 183, 197, 331 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Продовжити дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Полтавська державна установа виконання покарань № 23» строком на 60 днів, тобто по 17 травня 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити начальнику Державної установи «Полтавська державна установа виконання покарань № 23».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3