Справа № 362/5741/17
Провадження № 1-кп/362/134/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000432 від 14.04.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернігів, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме, в тому, що 13.04.2014 року близько 19 год. 30 хв., керуючи власним, технічно справним автомобілем марки «Mazda-3», державний № НОМЕР_1 , та рухаючись на ньому по вул.1 Травня в с.Плесецьке Васильківського району Київської області, під час руху навпроти буд.74, порушила вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 10.1 та 10.4 ПДР України, а саме, не будучи уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну та при зміні напрямку руху, у зв`язку з чим, при виконанні маневру повороту ліворуч, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надавши дорогу попутному транспортному засобу, почала змінювати напрямок свого руху ліворуч, внаслідок чого, допустила зіткнення з мотоциклом «Jawa-350», державний № НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку, виконуючи маневр випередження, створила своїми діями небезпеку для руху, загрозу життю та здоров`ю водія мотоциклу.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у водія мотоцикла «Jawa-350» ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 235 м/д від 25.06.2014 року мали місце: забій правого колінного суставу та правої гомілки, внутрішньосуставний перелом правої великоберцевої кістки зі зміщенням уламків, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор визнав за можливе призначити кримінальне провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_4 до розгляду.
Потерпілий підтримав прокурора, просив призначити справу до розгляду.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заявив клопотання, підтримане обвинуваченою, про повернення обвинувального акту прокурору через те, що, на його думку, офіційне обвинувачення ОСОБА_4 фактично не висунуте через не належне надання, складеного, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, обвинувального акту.
Крім того, захисник звернув увагу суду на те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди минуло понад 4 роки, у зв`язку з чим, закінчилися всі можливі процесуальні строки, а тому, обвинувальний акт, спрямований до суду, не може бути належним процесуальним документ через його складання за межами процесуальних строків досудового розслідування, тобто з порушенням вимог КПК України.
Прокурор та потерпілий просили відмовити у задоволенні заявленого захисником клопотання, та наполягав на призначенні справи до розгляду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокуророві з наступних підстав.
Відповідно до положень п.п.3 і 5 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до положень ч.3 ст.42 КПК України, обвинувачений має право, зокрема, знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення.
Як вбачається з положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Крім того, згідно з положеннями п.3 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297-1 цього Кодексу).

В матеріалах кримінального провадження відсутні докази отримання обвинуваченою та її захисником обвинувального акту, чим порушені їх процесуальні права.
Крім того, в обвинувальному в акті в додатках зазначено наявність розписки захисника ОСОБА_4 про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, хоча така розписка в матеріалах справи взагалі відсутня.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню, ОСОБА_4 повідомлена про підозру 25 червня 2014 року, та протягом часу з дня складення обвинувального акту 13 вересня 2017 року до його направлення 2 листопада 2017 року до суду, жодні процесуальні дії, в тому числі, продовження строків досудового слідства по справі не відбувалися.
Окрім цього, виклад т формулювання обвинувачення є неконкретним та незрозумілим в обвинувальному акті не зазначено по якій, саме, смузі дороги рухалася ОСОБА_4 , не вказано скільки смуг мала проїзна частина та по якій з них рухався мотоцикл, не визначений механізм дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі, кім із учасників дорожнього руху був виконаний маневр випередження.
Приймаючи рішення, суд також виходить з того, що обвинувальні акти по зазначеному кримінальному провадженню Васильківським міськрайонним судом 7 листопада 2016 року та 12 квітня 2017 року, двічі поверталися прокуророві у зв`язку з виявленими порушення кримінально-процесуального законодавства, які фактично до теперішнього часу залишаються не усунутими, в тому числі, щодо визначення вимог Правил дорожнього руху до порушення яких причетна підозрювана.
Крім того, суд також враховує положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п.79 рішення у справі «Камасінскі проти Автсрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 5 липня 2000 року; п.34 рішення у справі «І. Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність оцінювати справедливість під час провадження у справі, беручи до уваги розгляд справи в цілому (п.47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини» від 1 березня 2001 року). Також вказує на необхідність дотримання права бути поінформованим про характер і причини обвинувачення, що має розглядатися у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «а» п.3 ст.6 Конвенції (п.54 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року та п.47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини» від 1 березня 2001 року).

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини свідчать про наявність суперечливих відомостей викладених в обвинувальному акті, його неповноту, що унеможливлює призначення судового розгляду даного провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки іншим шляхом усунути недоліки, наявні в обвинувальному акті неможливо.
Керуючись ст.ст. 314, 369, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000432 від 14.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки до 14 квітня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1