Справа № 204/6668/17
Провадження № 1-в/204/143/18

КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
02 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4

представників установи ОСОБА_5
ОСОБА_6
особи, відносно якої
розглядається заява ОСОБА_7
при розгляді у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебувє заява лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Через канцелярію суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_7 з ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» у зв`язку з тим, що він там перебуває незаконно.
Своє клопотання адвокат мотивував, що ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01.06.2016 відносно ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02.12.2016 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 . Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2017 в задоволенні заяви представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 відмовлено. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07.08.2017 в задоволенні заяви представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07.08.2017 була залишена без змін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.11.2017 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 . Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 зазначена ухвала була скасована та справу було повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином, ОСОБА_7 з 03.06.2017, без будь-якого рішення суду, яке набрало законної сили, позбавлений свободи і тримається під вартою, у зв`язку з чим ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
ОСОБА_7 підтримав клопотання свого адвоката.
Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні клопотання.
Представники ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» просили відмовити в задоволенні клопотання,

Заслухавши думку учасників процесу, обговоривши подане клопотання, суд приходить до наступного.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01.06.2016 ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. До ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.11.2017 ОСОБА_7 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 зазначена ухвала була скасована та справу було повернуто на новий розгляд суду першої інстанції.
Слід також зауважити, що відповідно до ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, вимог інших актів законодавства.
Розглядаючи заяву, суд звертає увагу на той факт, що з матеріалів справи вбачається, що з аналогічною заявою з аналогічних підстав адвокат ОСОБА_4 вже звертався до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.10.2017 в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_7 із ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» на підставі ст.206 КПК України було відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.532 КПК України вирок або ухвали суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Відповідно до ч.1 ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконання на всій території України.
При цьому, слідчий суддя розглянув клопотання відносно ОСОБА_7 27.10.2017 в порядку ст.206 КПК України, відповідно до штампу вхідної кореспонденції (а.с.1), на той момент провадження за заявою ДЗ «УПЛСН МОЗ України» вже перебувала в провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, її було розглянуто по суті, та справу переглянуто в апеляційному порядку, на підставі чого Апеляційним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу від 12.12.2017. При цьому, оскільки ухвала суду, прийнята в порядку ст.206 КПК України, оскарженню не підлягає, за загальним правилом апелянт має право її оскаржити разом із остаточним рішенням по провадженню. Судом апеляційної в ухвалі від 12.12.2017 надано оцінку законності знаходження ОСОБА_7 у лікарні, а саме, зазначено, що твердження про незаконність його утримання визнано безпідставними, оскільки примусові заходи медичного характеру були застосовані ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01.06.2016, рішення щодо припинення примусових заходів або їх зміна у зв`язку із психічним станом ОСОБА_7 в порядку ст.514 КПК України судами не ухвалювалось, тому підстави перебування особи у лікарні є законними. Таким чином, рішення суду апеляційної інстанції в порядку ч.1 ст.533 КПК України, обов`язкове для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконання на всій території України
Таким чином, аналогічне клопотання захисника ОСОБА_4 щодо тієї ж особи вже розглядалося в суді першої інстанції, йому було надано оцінку судом апеляційної інстанції, обидва рішення набрали законної сили, а тому відповідно до ст.533 КПК України, підлягають обов`язковому виконанню, і є обов`язковою в тому числі для Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська і учасників цього судового процесу.
Судом також наголошується на тому, що ст.206 КПК України, на яку посилається адвокат, призначена лише для слідчого судді, оскільки захисник наполягав на її розгляді, посилаючись у клопотанні і на інші правові норми, заява захисника розглядається судом з огляду на системний аналіз норм КК України та КПК України з цього питання. Слід зауважити, що в ч.ч.1-3 ст.206 КПК України йдеться про тримання особи під вартою, як і в рішеннях ЄСПЛ, на які посилається адвокат у заяві, у той час як в даному випадку особа звільнена від кримінальної відповідальності та наразі проходить лікування в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядомна підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 01.06.2016про застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру
З системного аналізу ст.ст.94, 95 КК України, а також з Постанови Пленуму ВСУ №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», зокрема, з п.п. 18-20, судам слід мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців. Зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи чи у скороченні строку перебування в психіатричному закладі. Примусові заходи медичного характеру скасовуються у зв`язку з одужанням особи чи зміною її психічного стану на такий, що не становить очевидної небезпеки для нього та оточуючих. При цьому, дані щодо поліпшення психічного стану ОСОБА_7 , так само як і дані про його одужання, при розгляді цього клопотання, суду не надано, за їх наявності їм буде надано судом оцінку при вирішенні заяви ДЗ «УПЛСН МОЗ України» про можливість продовження примусових заходів медичного характеру, яка є предметом судового розгляду, в межах якого подано заяву, що наразі розглядається судом.
Керуючись ст.ст.369-372, 532, 533 КПК України
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_7 із ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» у зв`язку з тим, що він там перебуває незаконно - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1