У Х В А Л А
08.07.2017 Справа №607/4620/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-- 04.05.2006 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, до 14 років позбавлення волі; 13.04.2016 року умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 2 роки 8 місяців 9 днів,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Тернопільського РВП ТВП ГУПН в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000545 від 14.09.2016р., звернулася із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому у порядку, встановленому КПК України поштовим зв`язком 03.04.2017р. направлено повідомлення від 31.03.2017р. про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке мотивуються наступним.

У провадженні слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000545 від 14 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що о ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у злочинну змову разом з іншою особою, з якою вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, в період з 24 жовтня 2016 року близько 18 години по 26 жовтня 2016 року близько 19 години, точної дати та години під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 разом з іншою особою, які перебували по АДРЕСА_2 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, в період з 24 жовтня 2016 року близько 18 години по 26 жовтня 2016 року близько 19 години, точної дати та години під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом з іншою особою, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, проник на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , перебуваючи де, підійшов до вікна літньої кухні, та за допомогою сокири віджав його та проник в приміщення. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_5 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, а також те, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав шкіряне крісло коричневого кольору, вартістю 3000 гривень та дві лампи марки «Solarlight», вартістю 1930 гривень за одну лампу. В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, проник в приміщення сауни, яка розташована за вищевказаною адресою, перебуваючи де, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, а також те, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав два плетених крісла світло коричневого кольору, вартістю 600 гривень, акумуляторну батарею, марку та модель під час досудового розслідування не встановлено, вартістю 500 гривень, та шкіряний пуфик, вартістю 1000 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальних збитків на загальну суму 7960 гривень.
Крім цього, 19 лютого 2017 року у вечірню пору доби, точної години під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 вступив в злочинну змову разом з іншою особою, направлену на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, 19 лютого 2017 року у вечірню пору доби, точної години під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою разом з іншою особою, на автомобілі марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали в село Великі Гаї, Тернопільського району, перебуваючи де, підійшли до домогосподарства АДРЕСА_3 . Далі, ОСОБА_5 спільно із іншою особою переконались, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, а також те, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, перелізли через огорожу, та підійшовши до металопластикових дверей будинку, інша особа за допомогою сокири, яку приніс із собою, віджав вікно. В подальшому, ОСОБА_5 та інша особа переконались, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, а також те, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, з приміщення будинку таємно викрали телевізор марки «LG 47LB671V», вартістю 20000 гривень, на якому кріпилась веб камера марки «LG», вартістю 2000 гривень та пульт до даного телевізора. Із викраденим майном ОСОБА_5 разом з іншою особою з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальних збитків на загальну суму 22000 гривень.
Постановою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 31.03.2017р. матеріали досудових розслідувань були об`єднанні в одне кримінальне провадження під №0000545 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
На адресу проживання ОСОБА_5 через поштовий зв`язок 03.04.2017р. направлено повідомлення від 31.03.2017р. про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
06 липня 2017 року на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про дозвіл на затримання з метою приводу до суду, ОСОБА_5 було затримано та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У клопотанні зазначено та вказано прокурором в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами і долученими в судовому засіданні під час розгляду клопотання, а саме:

-- допитом потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що в 2007 році за адресою: АДРЕСА_2 , вона розпочала будівництво. У середній частині ділянки споруджено будинок, а позаду нього літню кухню. У будинку частково зроблено ремонт, а у літній кухні зроблено кухню та сауну та обставлено меблі. На даний час у будинку та літній кухні ніхто не проживає. Останній раз ОСОБА_9 була у вказаному будинку 24 жовтня 2016 року близько 18 години та обстановка була не порушена. 26 жовтня 2016 року близько 19 години син ОСОБА_9 . ОСОБА_11 приїхав на вказану адресу, щоб піти в баню, та коли він зайшов в приміщення літньої кухні, то виявив відсутність шкіряного крісла коричневого кольору, двох плетених крісел світло-коричневого кольору, шкіряного пуфика, двох лампи"Solarlight", акумулятора та навісної лампи;

-- допитом свідка ОСОБА_11 , який дав аналогічні покази ОСОБА_9 ;

-- оглядом місця події від 26.10.2016 року, в ході якого проведено огляд приміщення літньої кухні домоволодіння по АДРЕСА_2 , де зафіксовано сліди пошкодження, вилучено 3 сліди пальців рук, 1 слів ймовірно рукавиці, 1 слід низу взуття, а також виявлено пошкодження мурованої огорожі подвір`я;

- допитом потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив, що 19 лютого 2017 року о 18 годині 30 хвилин він разом із дружиною та дітьми поїхали в м.Тернопіль, де пробули приблизно до 20 години 50 хвилин, та поїхали додому. Близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_10 разом із сім`єю приїхали додому та на вулиці навпроти стояв припаркований автомобіль ДСО, далі вийшовши з автомобіля та зайшовши на своє подвір`я ОСОБА_10 побачив працівників ДСО. Після цього, він запитав, що сталось, на що вони відповіли, що в будинку спрацювали датчики руху у вітальній кімнаті, а також з тильної сторони будинку віджаті металопластикові двері. В подальшому, ОСОБА_10 підійшов до вхідних дверей будинку помітив розірваний кабель інтернету, який знаходився над даними дверима, однак двері та замки дверей не пошкоджені. Надалі, ОСОБА_10 зайшов в приміщення будинку, та почав його оглядати та під час того, у вітальній кімнаті виявив відсутність телевізора марки «LG 47LB671V», на якому кріпилась веб камера марки «LG» та пульт до даного телевізора.
-- оглядом місця події від 19.02.2017 року, в ході якого проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_3 , де вилучено 5 слідів пальців рук, 1 слів ймовірно рукавиці, 1 слід низу взуття;

-- написаною заявою ОСОБА_5 від 26.03.2017р. про видачу речей;

-- довідкою з Ломбарду «Заставно-кредитний дім» від 07.07.2017р. №985/7, згідно з якої гр. ОСОБА_5 вчинив дії з приводу закладу предметів, а саме телевізора, який був викрадений у ОСОБА_10 ;

-- протоколом огляду від 29.03.2017р.;

-- висновком експерта від 19.04.2017р. №1.4-385/17;

-- висновком експерта від 19.04.2017р. №1.4-386/17.

Слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке є тяжким, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні; продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за вчинення умисних особливо тяжких корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову, перебуваючи на умовно-достроковому звільненні, вчинив умисний корисливий злочин проти власності, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Вказані факти свідчать про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 продовжує злочинну діяльність, а це вказує на його підвищену суспільну небезпечність, як особи, яка може й надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що шляхом погрози він може схиляти потерпілого до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Окрім цього, зважаючи на санкцію статті інкримінованого йому злочину, а також на зібрані досудовим розслідуванням докази, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працюючий, не одружений, зі слів має на утриманні малолітню дитину співмешканки, зважаючи на санкцію злочину, може ухилятися та переховуватися від досудового розслідування, суду, а в подальшому від виконання призначеного судом покарання. Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які вказані слідчим у клопотанні та підтримані в судовому засіданні прокурорами, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, підозрюваного та захисника, які просять застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, приймаючи до уваги його сімейний стан, наявність постійного місця проживання та реєстрації, не підтвердження матеріалами клопотання причетності ОСОБА_5 до злочину, а відтак і наявності обґрунтованої підозри, не доведеність наявності перелічених у клопотанні ризиків, приходжу до висновку, що клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання підозрюваного та захисника, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів. Посилання захисника на необґрунтованість підозри та неналежність поданих доказів спростованні матеріалами клопотання, наданими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора та слідчого щодо їх зібрання та допустимість згідно вимог КПК України.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, офіційно не працевлаштований, із його слів утримує малолітню дитину свої співмешканки.

Водночас, приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 судимий за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, знаючи ту обставину, що він перебуває на умовно-достроковому звільненні, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки підозрюваного, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 та його поведінки, у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, як це клопочуть захисник і підозрюваний, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

Докази, які б свідчили про вкрай негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював перебування ОСОБА_5 під вартою, судом під час розгляду клопотання не встановлено і стороною захисту не надано.

Крім цього, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вік, сімейний та майновий стан, приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в межах, встановлених законом у даному випадку та який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, ч. 2 ст. 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 01 вересня 2017 року.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави у сумі 32 000 грн. (тридцять дві тисячі гривень) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 3454, МФО 820172, ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: Державна казначейська служба, призначення платежу застава за « ОСОБА_5 » у кримінальному провадженні №0000545 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2017 року).

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком до 01 вересня 2017 року наступні обов`язки:

-- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-- не відлучатися із міста Тернополя без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

-- утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1