Справа № 740/3787/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/208/2018
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року за № 0000902 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ніжина Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.10.2005 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 08.10.2009 року постановою Уманського міського суду Черкаської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 7 днів;

- 01.07.2010 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 307, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.12.2015 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.05.2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

- за ч. 2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 08 листопада 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у сумі 494 грн. 08 коп. у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням експертизи наркотичних засобів.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2017 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи неподалік озера по вул. Об`їжджа в м. Ніжині Чернігівської області виявив медичний шприц ємністю 2 мл., частково заповнений речовиною коричневого кольору, усвідомлюючи, що це є наркотичний засіб, повторно, привласнив його, таким чином здійснивши незаконне придбання та зберігав при собі без мети збуту до його вилучення працівниками поліції 04.07.2017 року.

Згідно висновку експерта надана на експертизу рідина коричневого кольору, що знаходиться в пластиковому медичному шприці, номінальною ємністю 2 мл., вилучена 04.07.2017 року у ОСОБА_7 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,065 г.

Відповідно до Таблиці 1 Списку 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, опій ацетильований віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

15.08.2017 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи як відвідувач в приміщенні торгового залу кафе-бару «Кока-кола», що розташований за адресою: м. Ніжин вул. Незалежності, 25 б, що належить ОСОБА_8 , помітив на барній стійці грошові кошти, залишені без нагляду. Користуючись відсутністю працівників та відвідувачів закладу, маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1616 гривень 45 копійок, які зберігались на барній стійці в приміщенні торгового залу.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 309 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, особою яка раніше вчинила злочин.

На даний вирок обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу в якій її автор просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання. Вважає покарання таким, що за своєю суворістю є явно несправедливим та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, судом не враховано його щире каяття, визнання вини у вчиненому, сприяння у розкритті злочину, відшкодування потерпілій збитків та відсутність претензій, відсутність тяжких наслідків та позитивні характеристики за місцем проживання.

В своїх запереченнях прокурор наполягав на законності оскаржуваного вироку, а тому просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні обвинувачений просив задовольнити його апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Заслухавши доповідача, доводи обвинувачено на підтримку поданої апеляційної скарги, заслухавши позицію прокурора, який наполягав на залишенні вироку суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому наслідки такого порядку, згідно вироку, роз`яснені учасникам провадження, що усуває сумніви в правильності розуміння змісту цих обставин та їх добровільності у сторін кримінального провадження.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засудженого, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

При перевірці доводів обвинуваченого щодо можливості пом`якшення призначеного місцевим судом покарання, то колегія суддів не вбачає для цього підстав.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому покарання врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого,обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, судом було враховано, що ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим повторно вчинив нові умисні середньої тяжкості злочини, не одружений, не працює, на обліку у лікарі нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставиною, що пом`якшує покарання визнано щире каяття, обставиною, що обтяжує рецидив злочинів.

Аналізуючи всі вищезазначені обставини в сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано обрав покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України у виді реального позбавлення волі в межах санкцій кримінального закону.

Крім того, апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення розміру покарання за тих підстав на які посилається ОСОБА_7 , а саме сприяння у розкритті злочину, відшкодування потерпілій збитків та відсутність претензій, відсутність тяжких наслідків.

Так, будь-яких даних, що вказують на активне сприяння у розкритті злочину матеріали справи не містять, як вбачається з обвинувального акта, органами досудового розслідування жодні пом`якшуючі покарання обставини встановлені не були. Що стосується відшкодування шкоди, то в даному випадку ці твердження є голослівними, адже цивільний позов у справі не заявлявся, а викрадене майно повернуто власнику за сприяння працівників поліції, а не добровільним відшкодуванням збитків, як про це вказує обвинувачений в своїй апеляційній скарзі (а.с. 13, 53).

Обвинувачений раніше неодноразово судимий за аналогічні умисні злочини проти власності та в сфері обігу наркотичних засобів, на даний час також проводиться досудове розслідування по іншому кримінальному провадженню, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно призначив остаточне покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, за які його засуджено і це покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги та зміни вироку суду, знаходячи його законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4