Справа № 752/2054/17
Провадження №: 1-кс/752/7946/17

У Х В А Л А
Враховуючи обставини провадження, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, передбачене покарання у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачає, в тому числі, конфіскацію майна, прокурор вважає за необхідне не викликати іншого власника майна під час проведення розгляду судом вказаного клопотання.
Вислухавши пояснення слідчого, який підтримав клопотання, а також дослідивши матеріали, долучені до клопотання, встановлено наступне.
В ході проведення досудового розслідування встановлено про факт розтрати службовими особами ДП «Київмашсервіс» (орган управління Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) 0,28 млн грн. шляхом укладання удаваних угод про надання послуг з ТОВ «МБІІНВЕСТ» та ТОВ «Торговий Дім «Діал» (далі ТОВ «ТД «Діал»), що спричинило тяжкі наслідки.
Також встановлено, що директор ДП «Київмашсервіс» ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, діючи у власних корисливих цілях та в корисливих цілях третіх осіб, у невстановленому місці та у невстановлений слідством час розробили злочинний план по розтраті грошових коштів в особливо великих розмірах, які йому були ввірені відповідно до його службових обов`язків. На виконання даного злочинного плану, директор ДП «Київмашсервіс» ОСОБА_5 , без погодження з органом управління та Фондом державного майна України, уклав договір відповідального зберігання з ТОВ «МБІІНВЕСТ», за яким все наявне нерухоме майно державного підприємства (цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, буд. 4, балансова вартість понад 11 млн грн.) передане на відповідальне зберігання зазначеній комерційній структурі.
На даному етапі проведення досудового розслідування встановлено, що подальше використання вищевказаного майнового комплексу третіми особами продовжить завдання збитків державному бюджету України.
Відповідно до п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У вищезазначених випадках, передбачених пунктами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Ураховуючи обставини вчинення злочину, державне підприємство «Київмашсервіс» (цілісний майновий комплекс), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, буд. 4 , підлягає арешту з метою забезпечення його збереження.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, іншого власника майна, їх захисника, представника юридичної особи, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.
Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення відчуження, збереження речового доказу або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно державного підприємства «Київмашсервіс» (цілісний майновий комплекс), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, буд. 4, загальною площею 4 га (остання оціночна вартість 11 млн грн.), орган управління Фонд державного майна України.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: