Провадження № 1-кс/761/8996/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 22.03.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.04.2018 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 22.03.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 22.03.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману чужим майном коштами іншої особи під приводом продажу їй квартири АДРЕСА_1 , що вона попередньо набула у незаконний спосіб за наступних обставин.

Так, 11.12.2017 приблизно 0 18 годині 50 хвилин ОСОБА_5 подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири від 17.04.2000, який укладено на номерному бланку АВІ № 951560 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Відповідно до істотних умов вищевказаного договору ОСОБА_8 , виступив як продавець та відчужив за кошти в сумі 13 750 гривень на користь ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2000 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 11.12.2017 приблизно о 18 годині 53 хвилин внесено відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо визначення права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

Згідно до інформації отриманої в Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-3437 (11-2018) від 23.03.2018 встановлено, що згідно реєстрових книг Комунального підприємства квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.04.1999.

У подальшому, відповідно до Актового запису про смерть № 4959 від 16.03.2010 встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 № 118/01-16 від 23.03.2018, отриманої органом досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України встановлено, що 17.04.2000 приватний нотаріус КМНО ОСОБА_7 не посвідчувала та не реєструвала в книзі реєстрі договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , а бланк АВІ № 951560 вона витратила 17.04.2000 на засвідчення справжності підпису фізичної особи на заяві.

У подальшому, приблизно в лютому 2018 року, ОСОБА_5 знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці та використовуючи персональний комп`ютер із доступом до всесвітньої мережі Інтернет, розмістила на невстановленому досудовим розслідуванням сайті, оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 вказавши її вартість - 24 700 доларів США ( згідно з офіційним курсом НБУ станом на 26.03.2018 становить 648 755 гривень 38 копійок).

Після цього, ОСОБА_5 звернулась до агентства з продажу нерухомості ПП «Світ нерухомості» з метою відчуження вищевказаної квартири.

Так, працівник ПП «Світ нерухомості» ОСОБА_11 відшукала покупця, яким виявився ОСОБА_12 та 24.03.2018 домовилась з останнім про перегляд квартири АДРЕСА_1 .

У подальшому, 24.03.2018 приблизно о 14 години 00 хвилин ОСОБА_12 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , прийняв рішення щодо придбання вказаної квартири за суму 24 000 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 26.03.2018 становить 630 369 гривень 60 копійок).

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 дійшли домовленості щодо вартості квартири АДРЕСА_1 , умов оплати та передачі правовстановлюючих документів.

ОСОБА_5 та ОСОБА_12 домовилися про зустріч 26.03.2018 в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_13 , а саме в офісі 23 по АДРЕСА_2 для укладення попереднього договору (завдатку).

У подальшому, 26.03.2018 приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , прибула до офісного приміщення № 23 приватного нотаріуса ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_2 , де зустрілась з ОСОБА_12 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 з метою заволодіння коштами ОСОБА_12 , для введення останнього в оману щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 про АДРЕСА_4 та повноважень на її відчуження, надала договір від 17.04.2000 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_12 , будучи впевненим в дійсності вказаних документів передав ОСОБА_5 в якості завдатку 1 000 доларів США (згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 26.03.2018 становить 26 265 гривень 40 копійок) та підписав попередній договір (завдатку) серії ННВ №371353 від 26.03.2018, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману заволоділа коштами ОСОБА_12 в сумі 1 000 доларів США (згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 26.03.2018 становить 26 265 гривень 40 копійок), однак з причин, що не залежали від її волі, не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, оскільки була затримана працівниками поліції.

26.03.2018 року відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проведено невідкладну слідчу дію обшук офісного приміщення нотаріуса КМНО ОСОБА_13 , яка надала відповідну письмову згоду на проведення вказаної слідчої дії, а саме обшуку її офісу - квартири АДРЕСА_5 .

В ході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено речі та підроблені документи щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , що мають значення для встановлення об`єктивної сітни у справі, зокрема: договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 начебто укладений 17.04.2000 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ; попередній договір відчуження даного нерухомого майна ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 від 26.03.2018 та сплати останнім завдатку продавцю у сумі 1 000 доларів США, а також безпосередньо сплачені вищевказані кошти, тощо.

27.03.2018 року за результатом проведення комплексу слідчих та процесуальних дій органом досудового розслідування за погодженням із прокуратурою міста Києва повідомлено про підозру ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

28.09.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва застосовано щодо підозрюваної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

28.03.2018 року вищевказану квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну по станову.

Згідно до інформації отриманої в Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-3437 (11-2018) від 23.03.2018 встановлено, що відповідно з даних реєстрових книг Комунального підприємства квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право владності на житло, виданого 10.04.1999.

Наявна інформація у базі АРМОР свідчить про те, що 14.03.2010 у приміщенні квартири АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_9 , 1952 року народження, без ознак насильницької смерті. Крім того, факт смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджує Актовий запис про смерть № 4959 від 16.03.2010.

Відповідно до інформації відображеної у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 16.02.2018 встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 1406, виданий 17.04.2000 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 № 118/01-16 від 23.03.2018, отриманої органом досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України встановлено, що 17.04.2010 вона, приватний нотаріус КМНО, не посвідчувала та не реєструвала в книзі реєстрації договорів купівлі-продаж квартири АДРЕСА_6 вона витратила 17.04.2000 на засвідчення справжності підпису фізичної особи на заяві.

З метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, запобігання можливого подальшого випадку незаконного відчуження вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, а також забезпечення конфіскації майна, як виду можливо призначеного у майбутньому судом покарання щодо підозрюваної ОСОБА_5 , котра обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, у органу досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Клопотання розглянуто за відсутності особи, яка є власником цього майна, з огляду на те, що розгляд за таких обставин є необхідним з метою забезпечення збереження майна.
Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації майна як додаткового виду покарання, яке можливе у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 22.03.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що відповідно з даних реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на праві власності, зареєстрована за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.04.1999.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя