АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/3365/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/785/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 623/3365/16к за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України
за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6 листопада 2017року,
У С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2014 року за № 0001555 - закрите.
Не погоджуючись з ухвалою, представник потерпілого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, вважає, що підстав для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриття провадження не має.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинувачених, потерпілого та його представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як вважав встановленим суд першої інстанції, ОСОБА_8 , 12 листопада 2014 року, близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля кафе «Український вареник» за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 43 під час сварки з ОСОБА_14 , що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_14 один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком у потиличну частину голови, внаслідок чого ОСОБА_14 впав на спину, далі, продовжуючи свій злочинний умисел, разом із ОСОБА_9 та невстановленою особою, які у вказаний час знаходилися біля кафе, наніс декілька ударів по різним частинам тіла ОСОБА_14 , чим завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, забою грудної клітини з правого боку та синців на нижніх та верхніх кінцівках, які є легкими тілесними ушкодженнями.
ОСОБА_9 , 12 листопада 2014 року, близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля кафе «Український вареник» за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 43, під час сварки між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень останньому, діючи умисно та спільно з ОСОБА_8 та невстановленою особою , наніс ОСОБА_14 декілька ударів по різним частинам тіла, чим завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини з правого боку та крововиливів на нижніх та верхніх кінцівках, які є легкими тілесними ушкодженнями.
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнали, вказали, що взагалі не били потерпілого оскільки той був у стані сильного алкогольного сп`яніння, коли його друзі вели з кафе то він падав, оскільки ледве тримався на ногах. Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченими Донських і Бук, суд першої інстанції вважав, що їхня вина в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому підтверджено доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Цих вимог процесуального закону суд першої інстанції не дотримавсь. Так, з оскаржуваної ухвали вбачається, що зазначені роз`яснення мали місце в мотивувальній частині ухвали, хоча повинні були передувати обговоренню в судовому засіданні питання щодо можливості закриття провадження на підставах, зазначених у ст.49 КК України та ст.ст.284-285 КПК України.
З журналу судового засідання вбачається, що розгляд кримінального провадження відбувався за загальними правилами, і після проведення судових дебатів суд пішов до нарадчої кімнати. В цій ситуації суд мав або вийти з нарадчої кімнати з вироком, яким можливо було звільнити обвинувачених від покарання, або поновити судовий розгляд, здійснити роз`яснення обвинуваченим наслідків закриття провадження, спитати, чи згодні вони на закриття провадження та обговорити питання про можливість закриття провадження на певних підставах з іншими учасниками судового розгляду, після чого ухвалити відповідне рішення.
Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року звернув увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Згідно п.8 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК ( 2341-14 ), якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Згідно п.14. постанова (ухвала) судді (суду), винесена у порядку, передбаченому статтями 248, 282 КПК ( 1003-05 ), має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Даних про те, що обвинувачені, нібито, надали згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, на що суд послався в мотивувальний частині рішення, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Адже вони наполягали на своїй не винуватості та просили суд їх виправдати.
Таким чином, судом першої інстанції допущено істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При новому розгляді суд має врахувати викладене і розглянути кримінальне провадження з дотриманням вимог КПК України. При підготовчому розгляді перевірити, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України, зокрема п.5 ч.1 цієї норми, і чи відповідає кваліфікації дій обвинувачених фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6 листопада 2017року щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17