ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2084/16-к

09 жовтня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта непова середня, одруженого , працює сторожем Звіздівського лісництва СВСК "Селянський ліс", раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК Ураїни,

ВСТАНОВИВ:
13 жовтня 2016 року близько 18 год. ОСОБА_5 перебуваючи на дорозі с.Постійне , навпроти свого житлового будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 дерев`яною полицею 2 удари в область правої руки, 2 удари в область лівої руки, а також 2 удари по правій нозі та 2 удари по лівій нозі, в результаті чого потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців обох передпліч, лівих кисті та ліктя, проекції обох кульшових суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи №354 від 17 жовтня 2016 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся . Заявлений цивільний позов визнав частково в сумі 5000 грн.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №354 від 17 жовтня 2016 року отримані потерпілою ОСОБА_6 синці за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 13 жовтня 2016 року спричинив потерпілій ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину, вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості, тому призначити міру покарання необхідно ближче до нижньої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 пред`явила цивільний позов, в порядку ст.128 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.125 КК України.

Так, в обґрунтування позовних вимог представник потерпілої в судовому засіданні пояснила, що внаслідок скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, була завдана значна моральна шкода, яку вони оцінили в розмірі 52 000 грн.

У відповідності до 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд приймає до уваги характер скоєного кримінального правопорушення, фізичний біль та психологічні страждання, яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 в зв`язку не тільки з отриманими ушкодженнями, а й в зв`язку з приниженням її честі та гідності. З врахуванням вказаних обставин, з урахуванням засад розумності, виваженості і справедливості та з врахуванням характеру порушення законного права на життя та здоров`я, поваги до честі і гідності особи, глибини душевних страждань потерпілої та враховуючи, що вчинення протиправного діяння не призвело до тяжких наслідків, керуючись ст.174 ЦПК України а беречи до уваги, що обвинувачений визнав цивільний позов в сумі 5000 грн., суд погоджується з таким розміром грошового відшкодування моральної шкоди та стягує з обвинуваченого на користь потерпілої 5 000 грн. В решті позову в цій частині слід відмовити за його необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.128, ст.ст.373-375, ч.3 ст.349 КПК України, , ст. 23,1167 ЦК України, ст.174 ЦПК України, ст.50,65,66-67, ч.1 ст.125 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30(тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 510( п`ятсот десять )грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались.

Цивільний позов ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1