Дата документу Справа № 0517/9341/2012
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11/778/3/17 Єдиний унікальний №0517/9341/2012 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.121 КК України
УХВАЛА
14 листопада 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінальної справи за апеляціями прокурора, засудженого ОСОБА_7 на вирок Єнакіївського міського суду Донецької області від 23 липня 2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соколине Бахчисарайського району АР Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06 квітня 2015 року провадження в справі було призупинено до поновлення можливості забезпечити явку засудженого ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Ухвалою апеляційного суду від 20 вересня 2017 року провадження у справі поновлено.

Апеляційним судом встановлено, що вироком Єнакіївського міського суду Донецької області від 23 липня 2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.122, ч.2 ст.121 КК із застосуванням положень ст.ст.70, 71 КК остаточно до 9 років 6 місяців позбавлення волі.

На вказаний вирок прокурором подано апеляцію, в якій порушується питання про погіршення становища засудженого ОСОБА_7 .

Засудженим ОСОБА_7 на вирок суду також подана апеляція, в якій ним заявлено клопотання про розгляд справи за його участі.

Зважаючи на зазначені обставини, а також виходячи з вимог ч.2 ст.358 КПК (в редакції 1960 року) засуджений ОСОБА_7 підлягає обов`язковому виклику в апеляційний суд.

Однак, в судове засідання суду апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 не був доставлений, про час і місце розгляду справи він не повідомлений.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи засуджений ОСОБА_7 утримується в Єнакіївській ВК №52.

Проте підтвердити факт перебування ОСОБА_7 в Єнакіївській виправній колонії (№52) на теперішній час неможливо, так як установа знаходиться на тимчасово окупованій території та з нею відсутній будь-який зв`язок.

Згідно з ч.2 ст.358 КПК України 1960 року засуджений чи виправданий, їх законні представники підлягають обов`язковому виклику в апеляційний суд, якщо в апеляції ставиться питання про погіршення їх становища або суд визнає необхідним провести судове слідство.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" говорить, у тому числі й про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто.

Європейський суд з прав людини у справі "Коробов проти України" від 21 липня 2011 року встановив, що при розгляді цієї справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції було допущено порушення ст.3 п.1 ст.6 Конвенції, зокрема, й через те, що суд апеляційної інстанції розглянув подану обвинуваченим апеляцію на постанову місцевого суду без його участі та таким чином обмежив його право бути присутнім під час розгляду справи.

У пунктах 40 та 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Стрижак проти України" від 8 листопада 2005 року суд вирішив, що заходи повідомлення у цій справі не були достатньою мірою забезпечені і, таким чином, заявник був позбавлений можливості надати свої аргументи під час публічного слухання у обласному суді. Таким чином судом встановлено порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Також порушення п.1 ст.6 Конвенції констатовано рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Жук проти України" від 21 жовтня 2010 року, зокрема в пунктах 25 і 26 якого наголошено, що принцип процесуальної рівності сторін, один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони.

Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються при розгляді справ як джерело права, мають бути обов`язково враховані апеляційним судом.

Отже, за наведених обставин апеляційний суд на теперішній час фактично позбавлений можливості розглянути апеляції учасників процесу, оскільки суд позбавлений можливості повідомити засудженого ОСОБА_7 про час і місце розгляду поданих апеляцій та забезпечити його обов`язковий виклик в апеляційний суд. Відсутність підтвердження дотримання апеляційним судом вимог закону щодо належного повідомлення засудженого ОСОБА_7 про час та місце проведення відповідної процесуальної дії - зокрема кримінальної справи в порядку апеляційної процедури, призведе до незабезпечення права засудженого на доступ до правосуддя, не створить необхідних умов для використання наданих йому як стороні процесу прав, і не забезпечить рівності прав сторін у судовому розгляді.

Зазначене перешкоджає апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_7 та призведе до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи зі змісту ст.280 КПК України 1960 року коли справа не може бути розглянута в даному судовому засіданні у зв`язку з неявкою кого-небудь з викликаних осіб або у зв`язку з необхідністю витребувати нові докази, суд відкладає розгляд справи і вживає необхідних заходів для виклику осіб, що не з`явилися в судове засідання, або для витребування нових доказів.

Коли підсудний ухилився від суду або коли він захворів на психічну або іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає розгляд справи, суд зупиняє провадження в справі щодо цього підсудного до його розшуку або видужання і продовжує розгляд справи щодо інших підсудних, якщо в справі притягнуто до відповідальності декількох осіб.

Таким чином, колегія суддів, виходячи з вимог ст.280 КПК України 1960 року вважає необхідним оголосити засудженого ОСОБА_7 у розшук. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до розшуку засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.16, 21, 280 КПК України 1960 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Оголосити розшук засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соколине Бахчисарайського району АР Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Обрати щодо засудженого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Зупинити провадження у справі щодо ОСОБА_7 до розшуку останнього.
Організацію виконання розшуку ОСОБА_7 доручити Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Нахімова, 86).
Контроль за виконанням розшуку ОСОБА_7 покласти на прокурора Донецької області.
Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області негайно повідомити апеляційний суд про виконання ухвали в частині розшуку засудженого та обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Копію ухвали надіслати Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області для виконання, а прокурору Донецької області для контролю за виконанням.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4