УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2017 року м. Житомир
У клопотанні слідчим зазначено, що невстановлені слідством особи, в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» займаються наданням послуг у сфері грального бізнесу на території м. Житомир, в тому числі заклади під вивіскою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
30.09.2017 на підставі добровільної згоди представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 проведено огляд в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , за місцем здійснення діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ході якого було вилучено обладнання для зайняття гральним бізнесом, яке підтверджує зайняття гральним бізнесом.
Слідчий зазначив, що вищевказані речі, які що вилучені предмети можуть бути гральним обладнанням та використовувалось для надання послуг у сфері грального бізнесу, а також може містити інформацію щодо обставин зайняття гральним бізнесом за вказаною адресою, а також інформацію про осіб причетних до його організації.
В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебуває майно, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза їх зміни, переховування або знищення.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1