АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/182/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №629/845/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук Полтавської області, громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.03.2015 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ст.185 ч. 2 КК України до обмеження волі строком два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік,
засуджений за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71 ч.1, 72 ч.1 КК України, частково приєднано покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.03.2015 року, у виді одного місяця позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_9 , за сукупністю вироків покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Самійлівка Близнюківського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 17.06.2009 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.ст. 190 ч. 1, 309 ч. 1, 185 ч. 3, 187 ч. 3, 309 ч. 2, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком сім років один місяць, звільнений 13.11.2015 року по відбуттю строку покарання,
засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 22 січня 2016 року, близько 21 години 10 хвилин, ОСОБА_9 знаходився разом з ОСОБА_8 біля магазину «АТБ» на мікрорайоні 4 в м. Лозова Харківської області, де побачив раніше незнайомого йому чоловіка - ОСОБА_10 , який заходив до приміщення вищевказаного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Після цього, ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, запропонував ОСОБА_9 дочекатися поки ОСОБА_10 вийде з приміщення зазначеного магазину та відкрито заволодіти його майном, на що ОСОБА_9 дав згоду. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дочекалися, коли ОСОБА_10 вийде з магазину «АТБ» та пішли слідом за ним з метою відкритого заволодіння його майном. Далі, ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , знаходячись на ділянці місцевості, яка розташована поблизу жилих будинків АДРЕСА_4 та № 33 «А» на м-ні № 4 в м. Лозова Харківської області, збили з ніг ОСОБА_10 та стали наносити йому удари ногами по різним частинам тіла. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , витягнувши з карману його куртки мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1080», а з карману його спортивних штанів грошові кошти в сумі 1500 гривень, чим спричинили останньому матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривень.
Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить зменшити термін покарання без позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України. Просить врахувати обставини, що пом`якшують покарання, стан його здоров`я, захворювання на туберкульоз, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім цього, ОСОБА_8 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання. При цьому, звертає увагу на те, що у вчиненні злочину він щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, потерпілий не має до нього претензій, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, працює.
Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок міськрайонного суду законним та обґрунтованим; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, зазначивши, що згодні з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги обвинуваченого в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , якийхарактеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведені обставини, суспільну небезпечність вчиненого злочину, його тяжкість та наслідки, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням.
Оцінивши вищенаведені дані, апеляційний суд констатує відсутність підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є мінімальним за санкцією статті обвинувачення та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Крім цього, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин через 2 місяця 10 днів після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочинів, в тому числі корисливих, тяжкого, особливо тяжкого та насильницького, передбачених ст. 190 ч. 1, 309 ч. 1, 185 ч. 3, 187 ч. 3, 309 ч. 2 КК України; під час розгляду справи в суді першої інстанції оголошувався в розшук у зв`язку з ухиленням від суду, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та небажання ставати на шлях виправлення.
Стосовно апеляційної вимоги обвинуваченого про застосування до нього положень ст. 69 КК України, апеляційний суд зазначає, що по справі відсутні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, на що вказує в апеляції обвинувачений, а тому застосування до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України є неможливим.
При цьому, колегія суддів зазначає, що збитки потерпілому ОСОБА_10 в розмірі 1500 грн. були відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_9 (том 2, арк. 133); за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується формально (том 2, арк. 101); згідно із наданою характеристикою ОСОБА_8 не працює, а інших даних матеріали справи не містять; даних про незадовільний стан здоров`я Кічала, захворювання на туберкульоз матеріали провадження також не містять, не надані такі дані й при розгляді справи в апеляційному суді.
У зв`язку з викладеним, доводи апеляції обвинуваченого щодо призначення занадто суворого покарання та необхідність застосування до нього положень ст. 69 КК України, призначення покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, задоволенню не підлягають.
Апеляційним судом розглянуте клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно із ст. 9 вказаного закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», де вказано, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.
ОСОБА_8 має 2 судимості за вчинення умисних тяжких та особливо тяжкого злочину, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, а тому застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» заборонено.
Стосовно клопотання обвинуваченого про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року та зарахування строку попереднього ув*язнення у строк покарання за правилами даної норми закону, колегія суддів зазначає наступне.
Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє увязнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті." Зазначений закон набрав чинності 20 червня 2017 року, а тому підстав для застосування до обвинуваченого зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку день за два відповідно після 20.06.2017 року, немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 27.07.2016 року по 20.06.2017 р. із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в подальшому день за день.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: