Справа № 357/858/18
1-кп/357/562/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0000378 від 30.01.2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лосятин Васильківського району Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, колишнього військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата запасу, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10.03.2016 року до Білоцерківського міськрайнного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000378 від 30.01.2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні крримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

18.10.2017 року в судовому засіданні прокурором була надана укладена 18.10.2017 року з обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості. У зв`язку з наданою угодою про визнання винуватості, на підставі ухвали Білоцерківського міськрайнного суду від 22.01.2018 року кримінальне провадження № 0000378 від 30.01.2016 року в частині обвинувачення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України було виділено в окреме провадження.

Згідно обвинувального акту, 30 січня 2016 року близько 11 години ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля магазину «Граф» по вул. Леваневського, 73 в м. Біла Церква Київської області, помітили потерпілого ОСОБА_8 . З метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою на вчинення злочину ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вирішили відкрито викрасти майно потерпілого ОСОБА_8 .

Втілюючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, разом з потерпілим ОСОБА_8 близько 11 години 30 хвилин 30 січня 2016 року зайшли до під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_2 , де на сходах другого поверху ОСОБА_4 схопив потерпілого ОСОБА_8 за ліву руку, а особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, у свою чергу став утримувати потерпілого за праву руку. У подальшому ОСОБА_4 , тримаючи потерпілого ОСОБА_8 , наніс йому один удар лівою рукою в ліву частину голови, завдавши потерпілому фізичного болю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, погрожуючи потерпілому застосуванням насильства фізичною розправою, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, долаючи опір потерпілого намагався заволодіти майном потерпілого. У той час, коли потерпілий ОСОБА_8 став чинити опір та кликати на допомогу, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, довів до кінця умисел на відкрите викрадення майна потерпілого, а саме витягнув з лівої кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 гаманець, в якому знаходилися гроші в сумі 450 гривень.

Викраденими грошима ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження розпорядилися на власний розсуд, зникнувши з ними з місця події.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потрепілого та з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор надав суду укладену ним з обвинуваченим ОСОБА_4 18.10.2017 року угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати висунуте йому обвинувачення в судовому засіданні. При цьому сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор і обвинувачений підтвердили зазначену угоду і просять її затвердити, та не заперечує проти затвердження угоди і захисник.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України.

Зазначена угода містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, а також містить детальне роз`яснення передбачених ст. 473 КПК України наслідків затвердження цієї угоди судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди. Угоду підписано обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_9 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Зогляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК України; дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України; обвинувачений має реальну можливість виконати всі взяті на себе за угодою зобов`язання.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Речові докази у провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання та застосування до нього Закону України «Про амністію».

Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набув чинності, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частиною другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористічній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).

У відповідності до стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього Закону покладається на суди.

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо: а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не повязаних з позбавленням волі, крім покараня у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

ОСОБА_4 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 17.10.2017 року за № 393 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, а відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.12.2015 року являється ветераном війни учасником бойових дій, при цьому вчинив вперше злочин, який згідно ст. 12 КК України не є особливо тяжким злочином, просить звільнити його від покарання за вчинений злочин, а тому підлягає звільненню від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.10.2017 року прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000378 від 30.01.2016 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обв`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання за вчинений злочин.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,