Справа №: 398/3404/17
провадження №: 1-кп/398/212/18
ВИРОК
Іменем України
"08" лютого 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000640 від 04.08.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кіровоград, громадянина Україна, українця, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм СВК ім. Фрунзе, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

04 серпня 2017 року близько 12 години 15 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ГАЗ-САЗ-3507, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в світлу пору доби по польовій дорозі поблизу вулиці Шляхівської в селі Червона Кам`янка Олександрійського району Кіровоградської області, проявляючи особисту неуважність, позбавив себе можливості оцінювати вірно дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем у порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 б) та д) Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції у порушення вимог п. 13.1, 13.3 та п. 12.3 Правил дорожнього руху, та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Sens, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку.

В результаті зіткнення транспортних засобів водій автомобіля ЗАЗ Sens, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ран колінних суглобів, правого передпліччя, перелому правої променевої кістки, які в комплексі належать до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щиро каявся, вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченим вчинений необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує висновки досудової доповіді, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як низькі, а також той факт, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується нейтрально, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, усвідомлення ним своєї вини, особу обвинуваченого, суд вважає, що останньому необхідним і достатнім покаранням для виправлення є призначення покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу.

Під час судового провадження обвинуваченим подано клопотання про застосування до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні дітей, яким не виповнилося 18 років.

Прокурор не заперечував проти застосування щодо обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки для цього наявні всі підстави.

Потерпіла також не заперечувала проти застосування щодо обвинуваченого амністії.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Так, відповідно до пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З огляду на викладене, враховуючи думку всіх учасників процесу, відсутність застережень, зазначених у ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений на день набрання чинності зазначеним законом має дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким не виповнилося 18 років та відносно яких обвинувачений не позбавлений батьківських прав.

Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн. на підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз:

692,09 грн інженерно-транспортної експертизи № 336 від 06.09.2017;

692,09 грн - інженерно-транспортної експертизи № 335 від 16.08.2017;

988,70 грн - інженерно-транспортної експертизи № 337 від 04.09.2017;

990,40 грн - інженерно-транспортної експертизи № 472/17-27 від 22.09.2017.

Речові докази:

Автомобіль ГАЗ-САЗ-3507, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 залишити власнику.

Автомобіль ЗАЗ Sens, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1