Справа № 539/2756/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , представника володільця арештованого майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни клопотання представника володільця арештованого майна адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :
Представник володільця арештованого майна - адвокат ОСОБА_5 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000123 розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України в межах якого 15 листопада 2017 року в ході санкціонованого ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.10.2017 року слідчим Лубенського ВП в приміщенні, розташованому на першому поверсі багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_6 було вилучено комп`ютерну техніку, зокрема системні блоки до ПК в кількості 25 одиниць, пристрій для друку товарних чеків, 3 флеш накопичувачі та 9 товарних чеків.

20.11.2017 року ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області на вищевказане вилучене майно було накладено арешт.

Однак, представник володільця арештованого майна - адвокат ОСОБА_5 вказує, що слідової інформації на системних блоках до ПК та на іншому обладнанні не існує взагалі це підтвердила комп`ютерна технічна експертиза, проведена експертами Полтавського НДЕКЦ.

На даний час підозра у вчиненні злочину по даному кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, слідчі дії з арештованим майном взагалі не проводяться. Крім того, на даний час є цілком можливим і реальним, при необхідності скопіювати програмне забезпечення на системних блоках.

Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_5 прохає частково скасувати арешт майна накладений в межах вищевказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2017 року, зокрема із системних блоків до ПК в кількості 25 одиниць, пристрою для друку товарних чеків і 3 флеш накопичувачів та зобов`язати слідчого повернути вищевказане майно ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник володільця арештованого майна - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор та слідчий при вирішенні клопотання покладалися на розсуд суду. Слідчий пояснив, що у даному кримінальному провадженні із арештованим майном проведене необхідні експертизи, підозра нікому не пред`явлена , досудове розслідування триває.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали наданого кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню , виходячи із наступного.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 листопада 2017 року було задоволено клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області подане в межах кримінального провадження №0000123 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку 15.11.2017 року за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 25 системних блоків, 1 пристрій для друку товарних чеків, 3 флеш накопичувачі та 9 товарних чеків до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Арешт на вищевказане майно накладався з метою збереження речових доказів, слідової інформації та необхідністю проведення судових експертиз, з метою встановлення обставин вчиненого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз.

Так, під час проведення досудового розслідування проведено ряд експертиз згідно висновків експертиз : від 19.12.2017р. № 234, від 30.11.2017 р. № 235, від 27.12.2017 р. № 236, від 29.12.2017 р. № 237 , від 29.12.2017 р. № 238 .

Дані висновки експертиз не містить констатації, що виявлені на жорстких дисках програми та файли використовувалися при здійсненні грального бізнесу.

При цьому, в судовому засіданні прокурором та слідчим не обґрунтовано необхідності проведення інших слідчих дій, зазначено про відсутність на даний час достатніх доказів для пред`явлення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, жодній особі не пред`явлено підозру у вчиненні злочину, версія органу досудового розслідування про те, що вилучене майно є предметом вчинення злочину, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази вчинення злочину за участю ОСОБА_6 , враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_6 належним їй майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна відповідно до заявленого клопотання, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 173, 174 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання представника володільця арештованого майна - адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Частково скасувати арешт майна, а саме: 25 системних блоків, 1 пристрій для друку товарних чеків та 3 флеш накопичувачів, що накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 листопада 2017 року в межах кримінального провадження №0000123 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, вилученого в ході обшуку 15.11.2017 року за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язати слідчого Лубенського ВП ГУ НП Полтавській області ОСОБА_4 повернути його ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1