г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/801/18
Номер провадження 1-кп/213/205/18
У Х В А Л А
Іменем України
17 квітня 2018 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 а,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду, в м. Кривому Розі в підготовчому судовому засіданні проведеному у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор зазначив, що ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25.02.2018 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.04.2018 року. На момент обрання були встановлені та доведені ризики передбачені п.п.1, 3 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. На сьогоднішній день зазначені ризики продовжують існувати, оскільки судовий розгляд кримінального провадження тільки розпочинається, у справі не допитано потерпілого та ряд свідків, показання яких є суттєвими. Прокурор звернув увагу суду на те, що санкцією частини 1 статті 187 КК України передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі. При цьому, обвинувачений характеризується посередньо, інвалідом не являється, не є особою похилого віку, міцних соціальних зав`язків як і осіб, що потребують його догляду не має, перебуває на обліку в Криворізькому психоневрологічному закладі з причин поведінки а також вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, часто не повертається додому за місцем мешкання, з пояснень свідка ОСОБА_6 , наданих 23.02.2018 року в судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідує, що обвинувачений ОСОБА_4 іноді не ночує вдома. Крім того, ОСОБА_4 , вчиняючи розбійний напад погрожував потерпілому застосуванням насильства, що є небезпечним для його життя та здоров`я та в подальшому ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вдатись до залякування потерпілого та примушування його до зміни показань на свою користь, що суттєво вплине на хід подальшого досудового розслідування. Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_7 , останній боїться тиску з боку ОСОБА_4 , оскільки останній фізично його переважає. Також, ОСОБА_4 вже висловлював своє незадоволення потерпілому ОСОБА_7 з приводу його звернення за допомогою до поліції. Крім цього, ОСОБА_4 , під час вчинення розбійного нападу, погрожував свідку ОСОБА_8 застосуванням до нього насильства небезпечного для його життя та здоров`я, що сам свідок ОСОБА_8 розцінює як залякування, якщо він буде допомагати у встановленні істини в даному кримінальному провадженню.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за виключенням часу, потрібного для його роботи, в обґрунтування чого зазначила, що обвинувачений має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивного боку, має постійне місце роботи, до затримання працював та отримував заробітну плату, допомагав матері та бабусі, ні на якому обліку не знаходиться, раніше не судимий. На цей час досудове розслідування закінчено, потерпілий та свідки вже допитані і ризиків того, що обвинувачений буде впливати на потерпілого та свідків немає, доказів такого не надано.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився з думкою свого захисника і просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що він має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю, також має постійне місце роботи. З потерпілим він не спілкувався і нікому не погрожував.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого, вони разом мешкають за адресою АДРЕСА_1 , її синпрацює і матеріально допомагає їй, оскільки вона за поганим станом здоров`я не може постійно працювати, на цей час вона іноді підробляє. Сина характеризує лише з позитивного боку, мешкає завжди дома, один раз ночував у бабусі, бабуся іноді мешкає у них вдома.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, показання свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження у їх сукупності прийшов до наступного.
Відповідно до статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
На виконання вимог статей 177, 178 КПК України, слідчий суддя встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. При цьому, стороною обвинувачення зі свого боку були надані докази про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, які будуть досліджуватись судом під час розгляду справи.
За віком обвинувачений не є людиною похилого віку, інвалідом не являється, про поганий стан свого здоров`я суду не повідомляв.
Ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25.02.2018 року були встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або судуі незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, внаслідок чого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування наявності ризиків, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_4 не одружений, не навчається, утриманців не має, зі слів його матері ОСОБА_6 наданих в судовому засіданні іноді не ночує дома, отже, останній не має міцних соціальних зв`язків в місці його проживання і усвідомлюючи тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі може виїхати з місця проживання, а також впливати на потерпілого чи свідків, оскільки було встановлено, що потерпілим ОСОБА_7 подана заява 09.02.2018 року, з якої слідує, що він боїться тиску та погроз фізичної розправи з боку підозрюваного.
На цей час, сторона обвинувачення наполягає на тому, що вказані вище ризики продовжують існувати, у свою чергу сторона захисту наполягає на тому, що на цей час вказані ризики вже відсутні, при цьому кожна сторона надала свої письмові докази на підтвердження своєї позиції.
Так, досліджуючи надані докази суд встановив, що обвинувачений на момент свого затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , за побутовою характеристикою з місця проживання зарекомендував себе позитивно, як врівноважена вихована, порядна людина, з сусідами підтримував доброзичливі стосунки, знаходив спільну мову, ніколи не був помічений у нетверезому стані, серед сумнівного оточення; згідно виробничої характеристики обвинувачений з 22.01.2018 року працевлаштований у підприємстві ТОВ «Холдом» на посаду монтажника металевих конструкцій на контрактній основі, на 0, 5 ставки, за час роботи виконував покладені на нього обов`язки у повному обсязі, порушень трудової дисципліни не допускав, сумлінно ставиться до покладених на нього завдань, користується повагою колег.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений не одружений, дітей не має, не навчається, зі слів має професійно-технічну освіту і професію токаря, за професією ніколи не працював, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра на цей час не перебуває. Зі слів обвинуваченого, за місцем роботи він отримав офіційний дохід у розмірі 10 000 грн., проте на підтвердження цієї обставини доказів не надав, виробнича характеристика з його місця роботи таких відомостей не містить.
Також, суд встановив, що згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 від 09.02.2018 року, а також протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.02.2018 року на досудовому розслідуванні останній просить відгородити його від зустрічей з ОСОБА_4 на досудовому та судовому слідстві, оскільки він боїться тиску і погроз фізичною розправою з його боку, а також інших дій з боку ОСОБА_4 до нього.
Згідно письмової заяви свідка ОСОБА_8 від 09.02.2018 року на досудовому розслідуванні останній просив огородити його від зустрічі з ОСОБА_4 , оскільки боїться з його боку погроз фізичною розправою, а також інших дій з боку ОСОБА_4 до нього.
Судом також встановлено, що ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.02.2018 року, у зв`язку з неявкою підозрюваного ОСОБА_4 у судове засідання без поважних причин при тому, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду продовження розгляду клопотання, ОСОБА_4 , на той час підозрюваному, був оголошений примусовий привід через слідчого Інгулецького відділення поліції.
Крім того, судом встановлено, що згідно протоколу допиту матері обвинуваченого - свідка ОСОБА_6 від 18.02.2018 року, остання пояснила, що в останні три дні її син ОСОБА_9 дома не мешкає, мобільний телефон вимкнув, тільки передав, що його шукає поліція, так як він вкрав телефон, де ОСОБА_9 може мешкати, їй не відомо. Згідно вищевказаної ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, зазначений свідок давала пояснення про те, що її син іноді не ночує вдома, також не ночував вдома з 17 на 18 лютого 2018 року, де саме він перебуває в той час, коли не ночує дома вона не знає, оскільки він дорослий. При цьому, у судовому засіданні зазначений свідок вказала, що її син фактично завжди ночує тільки вдома і лише раз ночував у бабусі. Останні показання даного свідка суд оцінює критично, оскільки обґрунтованих доводів про неналежність або помилковість, тощо, своїх попередніх показань свідок суду не надала.
Отже, судом встановлено, що під час досудового розслідування на той час підозрюваний ОСОБА_4 без поважних причин уникнув судовий розгляд, за місцем свого проживання може не проживати, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання.
Факт працевлаштування обвинуваченого не оспорюється судом, але з урахуванням невеликого за часом терміну роботи обвинуваченого на підприємстві ТОВ «Холдом» на 0, 5 ставки з 22.01.2018 року не можливо об`єктивно прийти до висновку про стійку позитивну репутацію обвинуваченого, про що зазначається в виробничій характеристиці від 26.02.2018 року, отже суд не знаходить, що наявність вказано характеристики є обставиною, яка забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, які він, будучи працевлаштованим, вже порушував, згідно вищевказаної ухвали слідчого судді про його примусовий привід до суду. Крім того судом встановлено, що і потерпілий і свідок у цьому ж кримінальному провадженні офіційно заявили про наявність та побоювання тиску та погроз з боку ОСОБА_4 у свій бік з проханням огородити їх від зустрічей з ОСОБА_4 .
Оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, суд знаходить, що у разі знаходження на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, а такожнезаконно вплинути на вищевказаних потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, які на цей момент ще не допитані судом, як не допитаний і сам обвинувачений, позиція якого у цьому кримінальному провадженні судом ще встановлена не була, оскільки на цей момент проводиться лише підготовче судове засідання.
За таких обставин, суд знаходить, що усне клопотання обвинуваченого та його захисника про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Враховуючи підстави та обставини, що передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів та вчинив злочин із застосуванням насильства, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначення розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197, 331, 369, 371, 372, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

У задоволенні усного клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» без визначення розміру застави строком на 2 місяці до 17.06.2018 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України дана ухвала, яка постановлена під час судового провадження до ухвалення вироку, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на цю ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на вирок.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .