У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2017 року м. Бар
Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю слідчого ОСОБА_2

з участю секретаря ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Барського районного суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого від 12.04.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 30.12.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

03.052017 року до Барського районного суду звернувся ОСОБА_4 із скаргою на постанову слідчого СВ Барського ВП Жмеринського відділу поліції ГУ НП України у Вінницькій області від 12.04.2017 про закриття кримінального провадження №0000548 від 30.12.2016 року, обґрунтовуючи наступним.

19.09.2016 р. ОСОБА_4 подав до поліції повідомлення про злочин, вчинений державним реєстратором ОСОБА_5 під час проведення державної реєстрації частини приміщення блоку теплих стоянок (БТС) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 12.04.2017 кримінальне провадження №0000548 від 30.12.2016 року закрито закрити у зв`язку з відсутністю у діях державного реєстратора кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 вважає постанову слідчого необґрунтованою, просить її скасувати та направити матеріали прокурору для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав у повному обсязі та наполягав на її задоволенні.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_2 поклався на думку суду.

Заслухавши пояснення скаржника, думку слідчого, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження №0000548 від 30.12.2016 року, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, ОСОБА_4 подав до Барського ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області повідомлення про злочин, вчинений державним реєстратором ОСОБА_5 , який перевищив свої службові повноваження та незаконно провів державну реєстрацію 78/100 частки спільної часткової власності приміщення блоку теплових стоянок (БТС) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 12.04.2017 кримінальне провадження №0000548 від 30.12.2016 року закрито закрити у зв`язку з відсутністю у діях державного реєстратора кримінального правопорушення.
У постанові зазначається, що реєстрація нерухомого майна за ОСОБА_7 була проведена на підставі поданих останнім документів, а саме: свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат); довідки ФОП « ОСОБА_8 » щодо розрахунку часток спільного часткового майна (блоку теплових стоянок); акту передачі майна від 10.08.2011; довідки Маньковецької сільської ради про те що будівлі БТС (блок теплових стоянок) надано юридичну адресу: Вінницька область, Барський район, Маньковецька с/р, Урочище «Дружба» N2: технічний паспорт на нежитлове приміщення БТС. Тому державний реєстратор ОСОБА_5 проводячи державну реєстрацію 78/100 частки спільної часткової власності приміщення блоку теплових стоянок (БТС) розташованого за адресою: Вінницька область. Барський район. Маньковецька с/р, урочище «Дружба» № 2 за ОСОБА_7 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженню підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

В оскаржуваній постанові слідчий переважно посилається на факт відмови державним реєстратором ОСОБА_4 в реєстрації за останнім нерухомого майна, зокрема будівлі старої майстерні, за адресою: АДРЕСА_1 , що не є предметом кримінального провадження.

Адже до ЄРДР внесено відомості про злочин по факту перевищення службових повноважень державним реєстром під час державної реєстрації 78/100 частки спільної часткової власності приміщення блоку теплових стоянок (БТС) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 .

З постанови вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження послужила відсутність в діях державного реєстратора перевищення службових повноважень, оскільки він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки під час проведення реєстрації нерухомого майна за ОСОБА_7 останній надав йому свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат); довідку ФОП « ОСОБА_8 » щодо розрахунку часток спільного часткового майна (блоку теплових стоянок); акт передачі майна від 10.08.2011; довідку Маньковецької сільської ради про присвоєння юридичної адреси будівлі.
При цьому слідчий не звернув увагу на те, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_1 від 21.09.2015 року ОСОБА_9 має право на частку в пайовому фонді майна приватно-орендного кооперативу "Дружба" с. Маньківці Барського району Вінницької області у розмірі 151350,00 грн. а не право власності на частину будівлі БТС (блоку теплових стоянок).
Будівля БТС (блоку теплових стоянок) є не витребуваним майновим паєм майна ліквідованого приватно-орендного кооперативу "Дружба" с. Маньківці Барського району Вінницької області, входить до переліку майна вказаного господарства та може бути виділена в натурі співвласникам майнових паїв. Майно господарства належить його членам на праві спільної часткової власності.
Законодавством передбачено рівність прав і обов`язків членів господарства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів. Тому право громадян вимагати виділення своєї частки (паю), як і інші правовідносини, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, також мають ґрунтуватися на принципі рівності прав та обов`язків зазначених сторін. Це означає, що при здійсненні цих прав мають враховуватись інтереси всіх власників майнових паїв реорганізованого господарства, які також мають право на виділення їм в натурі будівлі БТС.

Згідно п. 4 "Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств" затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України 20.05.2008 N 315, співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву. Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі у розмірі, еквівалентному вартості частки, визначеної договором про порядок володіння та користування майном. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажанні отримати їх у натурі. Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки. Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
В листі від 05.12.2002 N 37-25-1-11/11379 " Щодо реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі" Міністерство аграрної політики України роз`яснило, що Указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" передбачено здійснити протягом 2001 року комплекс організаційних заходів щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування агарного сектору економіки" виділення майна в натурі проводиться у порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому зборами співвласників.
Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 4 квітня
2001 року за N 305/5496, встановлено, що майновий пай у натурі може бути отриманий як індивідуально, так і в спільну часткову власність групи осіб. Відповідно до вищезазначеного
Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться Комісією на підставі рішення зборів співвласників одним із зазначених способів: - за структурою пайового фонду майна; - конкретним майном за взаємною згодою співвласників; - на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Виходячи із вартості пайового фонду, його структури та суми індивідуального майнового паю власника, Комісією визначається конкретне майно для виділення у натурі окремій особі (групі осіб) за домовленістю сторін.
Підставою для виділення майнових паїв у натурі окремим особам є заяви власників майнових паїв про виділення їм майна в натурі.
Комісія розглядає ці заяви і готує проект відповідного рішення для розгляду зборами співвласників. Збори співвласників розглядають заяви, проекти рішень Комісії, передки майна, які запропоновані для виділення у натурі в рахунок майнових паїв, і приймають відповідні рішення, які оформляються протоколом зборів співвласників.
При виділенні майнових паїв у натурі окремим особам (групам осіб) слід дотримуватися збереження цілісності майнових комплексів та забезпечувати рівні умови для всіх співвласників.
У разі недотримання вищенаведеного порядку виділення майнових паїв у натурі, районним комісіям з врегулювання майнових питань спільно з органами місцевого самоврядування слід ініціювати проведення зборів співвласників майна.
Крім того, акт передачі майна від 10.08.2011, на який посилається слідчий у постанові, в матеріалах кримінального провадження відсутній. Тому залишається нез`ясованим яке майно ким та кому передавалося. Частина БТС не могла бути передана ОСОБА_10 в 2011 році, оскільки свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_1 він отримав лише 21.09.2015 року.
В матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які підтверджують взагалі факт набуття права власності ОСОБА_10 на спірну будівлю.
Реєстраційна справа відсутня. Особа, на яку вказує заявник, а саме державний реєстратор ОСОБА_5 , слідчим не допитувався.

Отже, з матеріалів кримінального провадження, представлених в судове засідання вбачається неповнота досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.
Крім того, слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження порушено приписи ст. 110 КПК України, тобто відсутня належна мотивація закриття провадження, її обґрунтування та посилання на приписи КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
В зв`язку з тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Постанову слідчого слідчої групи СУ ГУ НП України у Вінницькій області ОСОБА_11 від 12.04.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 30.12.2016 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000548 від 30.12.2016 року направити до СВ Барського ВП Жмеринського відділу поліції ГУ НП України у Вінницькій області для здійснення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: