Провадження № 1-кп/161/850/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 грудня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002153, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 31.10.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, без освіти, незаміжньої, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої, раніше судимої: 01.03.2017 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачена ОСОБА_4 , повторно, 10.05.2017 в період з 14.10 год. по 14.23 год., рухаючись в маршрутному таксі №47, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала з внутрішньої кишені жіночої сумки грошові кошти в сумі 1800 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Вона ж, повторно, 16.07.2017 в період з 12.00 год. по 12.30 год., рухаючись в тролейбусі на території м. Луцька, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала з жіночої сумки гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., пенсійне посвідчення та дисконтні картки магазинів. Які матеріальної цінності не становлять, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.2 КК України, тобто таємно викрала чуже майно, вчинено повторно.
Під час судового провадження між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , кожною зокрема, 29.11.2017 укладено угоду про примирення. Згідно з угодою обвинувачена повністю визнала себе винною у скоєнні інкримінованого правопорушення, широ розкаялася, відшкодувала завдані збитки, потерпілі будь-яких претензій до останньої не мають. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 1 рік, на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, згідно ст.12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожна зокрема, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 65, 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 29.11.2017 у кримінальному провадженні №0002153, укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

-не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

Речові докази: оптичний СD диск, сліди рук, вилучені під час огляду місця події від 20.07.2017 залишити при матеріалах кримінального провадження;
До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід залишити попереднім особисте зобов`язання.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 (сорок вісім) коп. судових витрат у справі за проведення експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1