У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, подання старшого інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і направлення для відбування покарання призначеного вироком Перечинського районного суду від 08.06.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:
Старший інспектор Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і направлення для відбування покарання призначеного вироком Перечинського районного суду від 08.06.2016 року.

Подання мотивоване тим, що вирок Перечинського районного суду від 08.06.2016 року відносно ОСОБА_5 в Ужгородський міськрайонний відділ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області надійшов та був прийнятий до виконання 09.08.2016 року. На неодноразові виклики, які було направлено поштою, гр-н ОСОБА_5 не з`явився. Засуджений ОСОБА_5 не виконав покладені на нього судом обовязки, а саме: змінив місце проживання не повідомивши КВІ, а також після набрання вироком законної сили не з`явився в органи кримінально-виконавчої системи. 27.08.2017 року в ході розшукових заходів ОСОБА_5 був розшуканий та доставлений до Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції. Враховуючи , що засуджений ОСОБА_5 без поважних причин не виконує покладені на нього судом обов`язки, а саме: зник з місця проживання не повідомивши КВІ, а також не з`явився в органи кримінально-виконавчої системи, у зв`язку з чим просив вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , призначеного вироком Перечинського районного суду від 08.06.2016 року .

В судовому засіданні інспектор Ужгородського МРВ з питань пробації в Закарпатській області ОСОБА_4 подання підтримав, просив його задовольнити з мотивів, викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд не направляти його для відбування покарання, оскільки після оголошення вироку Перечинським районним судом Закарпатської області він з ним ознайомлений не був, поїхав на тимчасові заробітки до м. Київ та не вчиняв дій, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення.У задоволенні подання просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора та засудженого, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений Перечинським районним судом 08.06.2016 року за ч.3 ст. 332 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, та покладенням на нього відповідно до ст.76 КК обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно оглянутих судом матеріалів подання вбачається ,що вирок Перечинського районного суду від 08.06.2016 року відносно ОСОБА_5 надійшов 09.08.2016 року на виконання до Ужгородського МРВ КВІ в Закарпатській області.

З рапорту інспектора Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_6 встановлено, що засудженому було направлено по місцю проживання виклики з вимогою з`явитися. Разом з тим підтвердження того, що засуджений ОСОБА_5 отримав дані виклики в матеріалах справи відсутні. 07.09.2016 року інспектором відвідано адресу проживання засудженого, однак встановлено, що за адресою засуджений не проживає тривалий час.

Як вбачається із матеріалів особової справи , засуджений ОСОБА_5 не був ознайомлений з умовами відбування покарання, встановленням конкретних днів явки для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Предстаником органу пробації і доданими до подання матеріалами не підтверджено, що ОСОБА_5 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.
При оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення. У матеріалах особової справи засудженого відсутні докази, що останній з часу винесення відносно нього вироку Перечинським районним судом Закарпатської області від 08.06.2016 року притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, що в свою чергу спростовує доводи інспектора представника органу пробації про свідоме небажання засудженого стати на шлях виправлення та неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Згідно оглянутих судом матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 тільки 28.08.2017 року поставлений на облік в Ужгородському МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції щодо відбування покарання в частині випробувального терміну за вироком суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 166 КВК України та п.п. 5.2, 5.3. розділу 4 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» № 270/1560 від 19 грудня 2003 року у разі ухилення засудженої особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на неї судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до неї застереження у вигляді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у вигляді письмового попередження, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів. До суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою.

Відповідно до ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ст. 78 КК України, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання покладених на нього обов`язків, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, а тому приходжу до переконання про відсутність правових підстав для скасування випробувального терміну засудженому, а відтак в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання старшого інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і направлення для відбування покарання призначеного вироком Перечинського районного суду від 08.06.2016 року- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1