ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 354/235/18

Провадження № 1-кп/348/203/18

19 квітня 2018 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

представника потерпілого-адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025, за обвинувальним актом від 07.03.2018 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Микуличини, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні нікого не має, з вищою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, не судимого, громадянина України,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у забруднені земель відходами, шкідливими для здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило небезпеку для здоров`я людей та довкілля.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

30.01.2018 року ОСОБА_4 за допомогою автомобіля марки «ГАЗ-66» (ассенизатор), реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його брату ОСОБА_7 , викачав із вигрібної ями біля свого житлового будинку в АДРЕСА_1 , рідкі відходи.

В подальшому, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, в порушення ст. 33 Закону України «Про відходи» та статті 46 Закону України «Про охорону земель» щодо заборони несанкціонованого скидання і розміщення побутових відходів, вивіз та вилив вказані відходи на земельну ділянку площею 0,0117 га на діл. Лаз в с. Микуличин, чим забруднив земельну ділянку, створивши небезпеку для здоров`я людей та довкілля.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , громадським інтересам в особі Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області завдано матеріальної шкоди на суму 53265,94 грн.

07 березня 2018 року між першим заступником керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 239 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме: штраф у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, розкаявся у вчиненому. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку розуміє. Цивільний позов про стягнення з нього в користь держави завданої шкоди визнає.

Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , призначити узгоджене сторонами покарання. Цивільний позов підтримує повністю, просить його задоволити та стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Микуличинської сільської ради 53265,94 грн. завданої шкоди.

Захисник просить про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваним. Проти задоволення цивільного позову не заперечує.

Представник потерпілого Микуличинської сільської ради-адвокат ОСОБА_6 дав згоду на укладення угоди, просив затвердити угоду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену сторонами угоду слід затвердити, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин передбачений ч. 1 ст. 239 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 і визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені абз. 1, 3, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди не встановлено.

Cудом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 1 ст. 239 КК України, - оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у забруднені земель відходами, шкідливими для здоров`я людей та довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило небезпеку для здоров`я людей та довкілля.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, злочин вчинив вперше, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, позитивно характеризується, а також обставин, що пом`якшують його покарання, таких як щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, тому узгоджене покарання за ч. 1 ст. 239 КК України у виді штрафу в межах санкції, передбаченої Особливою частиною КК України за цей вид злочину, у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн., буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов першого заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 в інтересах держави в особі Микуличинської сільської ради про відшкодування шкоди слід задоволити.

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

У відповідності до вимог п. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судове рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначене майно повертається власнику (законному володільцю).

В ході судового слідства встановлено, що вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66» (ассенизатор), реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, згідно реєстраційної картки ТЗ належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження мається достатньо доказів, які вказують на те, що транспортний засіб, який визнаний речовим доказом, не був і не є власністю обвинуваченого ОСОБА_4 . Водночас, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що власник вказаного транспортного засобу знав чи міг знати про його незаконне використання, а тому, згідно п. 9 ст.100 КПК України, дане майно необхідно повернути його власнику.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.01.2018 р., підлягає скасуванню.

Речовий доказ: DVD+R диск марки «Verbatim» із відеозаписом, як із автомобіля марки «ГАЗ-66» (ассенизатор), реєстраціний номер НОМЕР_2 на землю зливають фекалійні відходи, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 07 березня 2018 року про визнання винуватості, укладену між першим заступником керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн.
Цивільний позов першого заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 в інтересах держави в особі Микуличинської сільської ради про відшкодування шкоди задовільнити.

Стягунути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави в особі Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (розрахунковий рахунок Микуличинської сільської ради «грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» № 0020, , МФО 836014, ГУ ДКСУ в м. Яремче Івано-Франківської області, код платежу24062100) шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в сумі 53265 грн. 94 коп. (п`ятдесят три тисячі двісті шістдесят п`ять гривень дев`яносто чотири копійки).

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.01.2018 р. на вилучений 30.01.2018 р. під час огляду місця події речовий доказ скасувати.

Речовий доказ: вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66» (ассенизатор), реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно реєстраційної картки ТЗ належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час перебуває на зберіганні на території Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ: DVD+R диск марки «Verbatim» із відеозаписом, як із автомобіля марки «ГАЗ-66» (ассенизатор), реєстраціний номер НОМЕР_2 на землю зливають фекалійні відходи залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1