Справа № 703/111/17
УХВАЛА
встановив:
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Згідно п.4 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Вищевказані дії невідомих осіб слідчим кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.366 КК України, кримінальна відповідальність за вказаною частиною статті настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Такий злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений шляхом дій, зокрема, внесення до документів неправдивих відомостей.
Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до офіційного документа. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.
Склад злочину, опис якого міститься у диспозиції ч. 1 ст. 366 КК, є формальним, і злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї із зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ.
Відповідно до рішення Залевківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок», ОСОБА_3 надано згоду на приватизацію земельної ділянки 0,50 га, ОСОБА_5 0,25 га.
Як встановлено під час судового розгляду, земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розділені заїзною дорогою.
Згідно довідки №259/02-14 від 05 листопада 2013 року Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, заїзна дорога між земельними ділянками існує, ширина дороги 3 метри, її створили самі ж землекористувачі для заїзду на свої ділянки. На топографічній карті дана дорога не вказана, і по сільській раді правовстановлюючих документів на неї немає.
Відповідно до протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які мають земельні ділянки по АДРЕСА_1 , дорога між земельними ділянками була створена власниками таких, шляхом виділення кожним з них частини своєї земельної ділянки.
Зазначені покази свідків також підтверджуються показами свідка ОСОБА_13 .
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що дорога, яка розділяє земельні ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 являється частинами їх земельних ділянок.
Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 18 червня 2016 року, згідно рішенням Залевківської сільської ради від 1993 року їй було надано для безкоштовної приватизації земельну ділянку 0,25 га. На березі річки Сунчанка по АДРЕСА_1 вона має земельну ділянку 0,0539 га. Навпроти її земельної ділянки через дорогу розташована земельна ділянка ОСОБА_14 , яку вона бажає приватизувати, але не погоджується з її розмірами, тому кожен рік розорює дорогу, яку вони залишили для заїзду. Крім вказаної земельної ділянки, вона також має у власності земельну ділянку площею 0,1094 соток для будівництва по АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з рішення Залевківської сільської ради №26-1/V від 17 листопада 2009 року «Про затвердження технічних документацій та внесення змін у розмір земельних ділянок», сільська рада вирішила: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 площею 0,1094 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та 0,0543 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ; внести зміни до рішення сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок» та передати у приватну власність ОСОБА_5 земельні ділянки площею 0,1094 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та 0,0543 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту прийомки передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_5 , межі земельної ділянки, яка знаходиться на території Залевківської сільської ради площею 0,0543 га, наданої ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства закріплені межовими знаками. На поворотних точках окружної межі закладено межові знаки встановленого зразка, межі інших поворотних точок співпадають з твердими контурами ситуації і не потребують закріплення в натурі. Суміжними землевласниками (землекористувачами) претензій до існуючих меж не заявлено.
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 отримала у власність земельні ділянки площами, які передбачені рішеннями Залевківської сільської ради №14-21 від 19 жовтня 1993 року та №26-1/V від 17 листопада 2009 року, та в жодному разі такі ділянки не збільшені.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до беззаперечного висновку, що посадові особи Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області жодних неправдивих даних в офіційні документи щодо збільшення площі земельних ділянок переданих у власність ОСОБА_5 не вносили.
Крім того, відповідно до протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_3 від 29 грудня 2016 року, ним зазначено, що під час приватизації земельної ділянки у 2009 році сільською радою с. Залевки було передруковано рішення Залевківської сільської ради від 1993 року, яким йому було надано 0,60 соток землі в постійне користування, а в рішенні надруковано 0,50 соток.
Як вже було зазначено рішенням Залевківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок», ОСОБА_3 надано згоду на приватизацію земельної ділянки 0,50 га.
Відповідно до вказаної постанови, у розпорядження експерта для проведення експертизи надано оригінал рішення Залевківської сільської ради народних депутатів ХІУ-а сесія ХХІ скликання від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок» та поставлені наступні запитання: чи на одному друкованому пристрої надруковане рішення Залевківської сільської ради народних депутатів ХІУ-а сесія ХХІ скликання від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок», що було вилучено в приміщенні архівного відділу Смілянської РДА; чи вносилися зміни в первинний зміст вказаного рішення.
Згідно висновку експерта №1/122 від 02 лютого 2017 року, рішення Залевківської сільської ради народних депутатів ХІУ-а сесія ХХІ скликання від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок» надруковано на одному друкуючому пристрої, змін в первинний зміст цифрового напису «0,50 га», яке розташоване на першій його сторінці, що було вилучене в приміщенні архівного відділу Смілянської РДА, після прізвища « ОСОБА_3 », не виявлено.
Як вбачається з вищевказаних книг, у кожній з них зазначено, що ОСОБА_3 має у користуванні та приватній власності земельну ділянку 0,50 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно рішення №29-8/VІ від 21 травня 2010 року Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області «Про затвердження технічних документацій та внесення змін у розмір земельних ділянок», сільською радою вирішено: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,50 га з них: 0, 1630 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,3370 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ; внести зміни до рішення сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-12 «Про приватизацію земельних ділянок» та передати у приватну власність ОСОБА_3 земельні ділянки загальною площею 0,50 га по АДРЕСА_3 .
Таким чином, рішенням №29-8/VІ від 21 травня 2010 року Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області «Про затвердження технічних документацій та внесення змін у розмір земельних ділянок» ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею, яка відповідає розміру зазначеному в рішенні Залевківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок» та погосподарських книгах, оглянутих слідчим 25 червня 2017 року.
Враховуючи зазначені державні акти, ОСОБА_3 отримав у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,50 га, що відповідає площі земельної ділянки виділеної йому рішенням Залевківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок» та зазначеній в погосподарських книгах, оглянутих слідчим 25 червня 2017 року.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що рішенням Залевківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 0,50 га, а не 0,60 га як про це вказує останній.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до беззаперечного висновку, що в рішенні Залевківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №14-21 «Про приватизацію земельних ділянок» посадовими особи Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області відображені правдиві та достовірні дані.
Згідно ч.3 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Під час досудового розслідування слідчим достовірно встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, за фактами внесення неправдивих даних в офіційні документи по збільшенню земельної ділянки ОСОБА_5 та зменшенню земельної ділянки ОСОБА_3 посадовими особами Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області вчинено не було, відтак відсутня подія кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Враховуючи зазначену норму, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий після встановлення відсутності події кримінального правопорушення повинен закрити кримінальне провадження.
Керуючись ст. ст. 9, 303, 304, 306, 307, 372, 395 КПК України, -
ухвалив:
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1