Справа № 367/8344/17
Провадження по справі № 1-в/367/981/2017
У Х В А Л А
Іменем України
20 грудня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ № 132 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений звернувся до суду із клопотанням, згідно з яким просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник ІВЦ № 132 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не відбув .
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки на час звернення до суду із клопотанням про звільнення від відбування покарання умовно-достроково та розглядом судом цього питання, останній фактично не відбув 2/3 строку покарання у вигляді обмеження волі, встановленого ухвалою суду від 13.10.2017 року.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено ч. 3 ст. 81 КК України, Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 було засуджено вироком Таращанського районного суду Київської області від 10.06.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Даний вирок набрав законної сили 22.09.2016 року, відповідно до розпорядження про його виконання. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 03.04.2017 року ОСОБА_5 було скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для фактичного відбування призначеного покарання у вигляді 2 років обмеження волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.06.2017 року засудженому було зараховано час слідування під вартою до виправного центру у відповідності до ст. 72 КК України, а саме з 03.04.2017 року по 17.05.2017 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.10.2017 року до засудженого було застосовано ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та скорочено на половину невідбуту частину покарання у вигляді обмеження волі, а саме 1 рік 5 місяців 12 днів.
Відповідно до довідки по особовій справі № 39-Р-17 виданої начальником установи ОСОБА_5 17.05.2017 року прибув до Ірпінського виправного центру № 132, для відбування покарання у вигляді обмеження волі, де й перебуває по теперішній час.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м,яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про амністію у 2016 році», особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
Таким чином, перебіг покарання у виді обмеження волі починається для засудженого ОСОБА_5 з 07.09.2017 року. Так, на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженим невідбуто 2/3 частини цього покарання, яке він фактично відбуває, оскільки станом на 20.10.2017 року засуджений відбув 3 місяці 13 днів обмеження волі, а 2/3 від призначеного ухвалою суду покарання у вигляді обмеження волі 8 місяців 21 днів складає 5 місяців 17 днів. Станом на 20.12.2017 року невідбутий строк покарання у вигляді обмеження волі засудженим ОСОБА_5 складає 5 місяців 8 днів.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що на теперішній час, законних підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 26 грудня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпіньський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1