Справа №295/2161/18
УХВАЛА

Іменем України

11.04.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника виправної колонії (№4) ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Засуджений в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник «Житомирської виправної колонії (№4) висловив думку, що засуджений не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» згідно ст.ст. 1, 4 та ст. 9, п. "в" цього закону. Засуджений хоч і сирота, проте не підпадає під дію ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .

Прокурор висловив думку щодо відмови в задоволенні клопотання.

Заслухавши представника установи, думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 за ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 19.12.2014 року. Відповідно протоколу затримання від 04.05.2015 року ОСОБА_3 було затримано цього ж дня.

Вироком 17.12.2012 року цього ж суду, звільнено останнього від відбування покарання за ст. 186, ч.2 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у ст.1 Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 на день набрання чинності Законом «Про амністію у 2016 році» не відбув половину призначеного строку основного покарання, а тому він не підлягає звільненню від відбування покарання відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Крім того, відповідно ст. 1 цього ж Закону сироти не входять в перелік осіб, які дають підстави для звільнення від відбування покарання. Разом з тим, оскільки засудженим під час іспитового строку було скоєно нове кримінальне правопорушення, то відповідно п. в, ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до таких осіб, а також до осіб, зазначених у ст.4 цього Закону.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 1, 4, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з моменту її винесення.

Суддя ОСОБА_1