Справа № 367/7359/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 23.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 23.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Ірпінського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 23.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.10.2017 до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невідомі особи, перебуваючи на території земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 здійснювали вирубку дерев, без відповідних дозвільних документів.

Виїздом слідчо-оперативної групи Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 13.10.2017 проведено огляд місця події в період часу з 11:05 по 11:25 та встановлено, що на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 здійснювалася порубка лісових насаджень в ході чого виявлено спиляних 12 дерев породи сосна та подальшим оглядом було виявлено та вилучено 11 корневищ дерев.

Крім того встановлено, що 19.08.2016 між Управлінням поліції охорони в Київській області (користувач зазначеної земельної ділянки) та ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Альфа-Буд» укладено договір, відповідно якого частина земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 передана ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Альфа-Буд» під будівництво багатоквартирного житлового комплексу.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що роботи по спилу дерев за адресою АДРЕСА_1 розпочалися 11.10.2017 року близько 13:00. В цей час зібралися активісти, які направились на зустріч до начальника ВДСО, під час даної зустрічі активістам було надано всі необхідні документи та дозволи на спил дерев. Однак на запит до Ірпінського міського голови з приводу наявності дозвільних документів щодо будівельних робіт активісти отримали відповідь з відділу архітектури та містобудування Ірпінської міської ради про те, що повідомлень про початок підготовчих робіт не зареєстровано та дозвіл на початок будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 не видавався.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт або дозволу будівельних робіт.

Також, керуючись ст. 110 КПК України 23.10.2017 слідчим Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 винесено постанову про визнання та приєднання до провадження речових доказів, згідно якої виявлені за адресою АДРЕСА_1 корневища дерев в кількості 11 штук визнано речовими доказами по справі.

У зв`язку з викладеним встановлено відсутність повноважень представників ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Альфа-Буд» на здійснення вирубки зелених насаджень за вказаною адресою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 101137129 від 23.10.2017 земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність доказів що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи той факт, що на земельній ділянці залишилися частини стовбурів видалених дерев, які містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та на необхідність накладення арешту вказує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення в подальшому з вказаними речовими доказами ряд судових експертиз.

В зв`язку із викладеними обставинами прокурор просив накласти арешт у кримінальному провадженні № 0002885, а саме на земельну ділянку, що за адресою АДРЕСА_2 , яка належить Ірпінський міській раді Київської області шляхом тимчасової заборони на відчуження, розпорядження та користування зазначеною земельною ділянкою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, підтвердив обставини, викладені у клопотанні, просив клопотання задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю» Будівельно-інвестиційна компанія «Альфа-Буд» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, пояснила, що земельна ділянка перебуває у власності держави, а не у комунальній власності, порушень з боку користувача земельної ділянки ТОВ «Альфа-Буд» при видаленні зелених насаджень не було. Товариством було подані документи про повідомлення про початок будівельних робіт, що дає право на видалення дерев. Вирізку дерев на земельній ділянці проводила спеціальна організація.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи те, що беззаперечних доказів необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу суду не надано, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання .

Керуючись ст.ст. 170 173 КПК України слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002885 від 23.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області на протязі п`яти днів.

Слідчий Суддя: ОСОБА_1