Єдиний унікальний номер 235/929/17
Номер провадження 11-кп/775/174/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000378 відносно ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця м. Покровська, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2004 року народження, раніше судимого:

1. 30 червня 2010 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.03.2014 року на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 28.02.2014 року, умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 25 днів;

2. 19 грудня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст. 309, 71 КК України у виді 3 років позбавлення волі, вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Згідно вироку, приблизно наприкінці серпня 2016 року, близько 14 години ОСОБА_6 проходячи поруч з лісосмугою, розташованою неподалік від вул. Нахімова в м. Покровську Донецької області, навмисно, з метою подальшого особистого споживання, без мети збуту, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Придбаний наркотичний засіб ОСОБА_6 , в цей же день переніс до квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де поклав їх на підвіконня для просушки. В подальшому, шляхом перетирання руками, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в невстановленій судом кількості, але не менше ніж 10,00 г. Протягом наступного часу ОСОБА_6 вжив частину зазначеного наркотичного засобу шляхом паління.

11 лютого 2017 року в період часу з 11 години 40 хвилин по 12 годину 10 хвилин, поруч з буд. АДРЕСА_3 , слідчим було проведено огляд особистих речей ОСОБА_6 , під час якого у лівому внутрішньому кармані вдягненої на ньому дублянки, виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 10,00 г (маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 8,72 г), який ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив і зберігав з метою особистого споживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції не враховано пом`якшуючих покарання обставин, а саме, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, має два невиліковних захворювання. Крім того зазначає, що строк попереднього ув`язнення необхідно рахувати з 20 лютого 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, в тому числі той факт, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2004 року народження, раніше судимий, скоїв зазначений злочин після винесення судом попереднього вироку, судимість не знята та не погашена, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має захворювання ВІЛ-інфекція, 1 клінічна стадія, за місцем проживання характеризується посередньо.

Доводи обвинуваченого щодо пом`якшення покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки санкцією частини 2 статті 309 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Отже судом першої інстанції при призначені покарання враховані всі пом`якшуючі обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі та призначено покарання в мінімальних межах передбачених санкцією інкримінованого ОСОБА_6 злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 засуджений 19 грудня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Отже, на думку колегії суддів призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого в частині пом`якшення призначеного покарання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що 20 лютого 2017 року ОСОБА_6 затриманий в межах іншого кримінального провадження.

У кримінальному провадженні, вирок у якому оскаржується, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався та ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2017 року ОСОБА_6 тимчасово залишений в Бахмутській установі виконання покарань для розгляду вказаного кримінального провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції законно та обґрунтовано зарахував строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання з 03 березня 2017 року.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтований, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді