УХВАЛА
Іменем України
28 листопада 2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання прокурора у провадженні слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 14.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем державним реєстратором Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_4 , що призвело до тяжких наслідків.

В ході досудового розслідування встановлено що 16.08.2016 ОСОБА_4 здійснено реєстрацію об`єкта нерухомого майна загальною площею 155,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_5 . Обєкт нерухомості виник на підставі об`єднання квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , підставою для виникнення права власності зазначено технічний паспорт б/н від 09.08.2016, висновок щодо технічної можливості обєднання, №045-16 від 05.08.2016, договір купівлі продажу 3-4371 від 06.12.2005 ( щодо купівлі кВ. АДРЕСА_2 площею 29,9 кв.м.), договір купівлі продажу 5918 від 05.10.2005 (щодо купівлі кВ. АДРЕСА_3 площею 36,1 кв. м.). Так у зазначеному висновку вказано що згідно вищезазначених договорів квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 можуть бути об`єднані в об`єкт нерухомості під №13,14,17 загальною площею 155, 9 кв. м., хоча згідно договорів купівлі продажу та технічні документації квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 всього складаються з 66 ( 29,9 + 36,1) кв.м. У вказаний висновок та технічний паспорт було незаконно внесено відомості щодо самовільно збудованого приміщення площею 89,9 (155,9 66) кв.м. Надалі ОСОБА_4 , 13.09.2016 здійснює поділ об`єкту під №13,14,17 на окремі об`єкти нерухомості квартиру АДРЕСА_4 площею 36,1 кв.м. та АДРЕСА_5 площею 89,9 кв.м. Так ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем, здійснено незаконну реєстрацію самовільно збудованого 2х поверхового будинку, що фактично розташований біля будинку АДРЕСА_6 , за громадянином ОСОБА_6 присвоївши йому адресу АДРЕСА_7 . Який 23.09.2016 відчужено громадянці ОСОБА_7 згідно договору дарування №2458 від 23.09.2016, посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 . В подальшому згідно договору купівлі-продажу №711 від 21.10.2016 відчужений громадянці ОСОБА_9 . Однак в подальшому 07.11.2017 право власності зареєстровано за ОСОБА_10 згідно свідоцтва про право на спадшину №925 від 07.11.2017 виданого приватним нотаріусом ОСОБА_11 .

16.11.2016 ОСОБА_4 здійснено реєстрацію об`єкта нерухомого майна площею 119,1 кв.м. якому присвоєно адресу АДРЕСА_8 за громадянином ОСОБА_5 . Обєкт нерухомості виник на підставі технічного паспорту б/н від 02.10.2016, висновку щодо об`єднання майна 0100-16 від 02.10.2016. Так у зазначеному висновку вказано що згідно вищезазначених договорів квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 можуть бути об`єднані в об`єкт нерухомості під №13,14,18 загальною площею 119,1 кв. м., хоча згідно договорів купівлі продажу та технічні документації квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 всього складаються з 66 ( 29,9 + 36,1) кв.м. У вказаний висновок та технічний паспорт було незаконно внесено відомості щодо самовільно збудованого, окремо стоячого приміщення площею 38,3 кв.м., та незаконно добудованого примішення до кВ. АДРЕСА_3 площею 15,4 кв.м. Надалі ОСОБА_4 , 13.09.2016 здійснює поділ об`єкту під №13,14,18 на окремі об`єкти нерухомості квартиру АДРЕСА_9 площею 38,3 кв.м. Так ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем, здійснено незаконну реєстрацію самовільно збудованого будинку, що фактично розташований біля будинку АДРЕСА_6 , за громадянином ОСОБА_6 присвоївши йому адресу АДРЕСА_10 . В подальшому об`єкт нерухомості відчужений громадянці ОСОБА_7 згідно договору дарування №2-26 від 12.01.2017 посвідчений нотаріусом ОСОБА_12 . Надалі відчужений громадянці ОСОБА_10 згідно договору купівлі-продажу №2-284 від 15.03.2017 посвідченого нотаріусом ОСОБА_12 .

Таким чином на теперішній час достатні підстави вважати що державним реєстратором ОСОБА_4 , всупереч встановленому законом порядку здійснення реєстраційних дій, умисно внесено недостовірні відомості до Єдиного державного реєстру нерухомого майна, що призвело до незаконної реєстрації об`єктів нерухомості, та незаконного заволодіння майном особами, як не мали на те законних прав.

Прокурор зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою п.1-збереження речових доказів, п.2-спеціальної конфіскації, п.3-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, п.4 відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Так ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином об`єкт нерухомого майна площею 89,9 кв.м., якому присвоєна адреса: АДРЕСА_7 та об`єкт нерухомого майна площею 38,3 кв.м, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_10 є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене на зазначене майно виникла необхідність накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування , підставою якого є те що існують безспірні підстави та підозри що воно є доказом злочину, було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На теперішній час існує необхідність проведення будівельно-технічної експертизи, для якої необхідно представити об`єкт нерухомого майна площею 89,9 кв.м., якому присвоєна адреса: АДРЕСА_7 та об`єкт нерухомого майна площею 38,3 кв.м, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_10 , в тому вигляді в якому вони перебувають, однак особи які фігурують в зазначеному кримінальному провадженні обізнані про факт проведення досудового розслідування, розуміють важливість дослідження доказів саме в тому вигляді в якому вони є на теперішній час, та для уникнення кримінальної відповідальності можуть спотворити, зіпсувати або знищити вказане майно.

Також приміщення площею 89,9 кв.м., якому присвоєна адреса: АДРЕСА_7 та об`єкт нерухомого майна площею 38,3 кв.м, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_10 на теперішній час незаконно відчужені та право власності зареєстровано за громадянкою ОСОБА_10 яка є родичкою ОСОБА_5 , що свідчить про факти намагання приховати незаконні реєстраційні дії, та не накладання арешту може призвести до подальших спроб відчуження майна, право на яке здобуто злочинним протиправним шляхом.

Вилучене майно можливо та необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвезти до його спотворення, зіпсування, знищення, відчуження та неможливості встановлення важливих фактів та обставин що обов`язково необхідно встановити під час кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання та заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За умовами ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на вищевказане майно, яке за обставинами кримінального провадження може бути речовим доказом, з метою забезпечення його збереження.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя приходить до висновку про необхідність розгляду вказаного клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення власника майна з метою забезпечення його арешту, оскільки така необхідність обумовлюється наявністю достатніх підстав, передбачених ст..170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, яким присвоєні наступні адреси:

-АДРЕСА_7 ;

-АДРЕСА_10 .

Копію ухвали про арешт майна направити прокурору та зацікавленим особам.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

28.11.2017