У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 20.11.2017 року про закриття кримінального провадження за об`єднаним № 0000021 від 15.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 384, ч. ч. 1, 3 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 20.11.2017 року про закриття кримінального провадження за об`єднаним № 0000021 від 15.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 384, ч. ч. 1, 3 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України.

На обґрунтування вимог скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 25.01.2013 року рішенням Міжгірського районного суду від нього незаконно відібрали всю їх власність із дружиною ОСОБА_5 , яка вкладала всі власні кошти для розширення власного спільного бізнесу. Щодо факту винесення незаконного рішення, яке було скасоване апеляційним судом та відхилено касаційною інстанцією, проводиться розслідування за його заявою прокуратурою Закарпатської області за ст. 375 КК України. Зазначає, що всі факти вчинення злочинів фіксувалися ним, але через неможливість відкриття кримінального провадження з 20.10.2012 року по теперішній час, частина доказів з провадження зникла, працівники міліції, прокуратури та суду перешкоджають в повноцінному розслідуванні даного провадження. Відповідно дані факти розслідуються прокуратурою Закарпатської області. У скарзі вказує, що слідчий ОСОБА_4 не вилучив всі матеріали, які є у наявності Міжгірського ВП, не спромігся отримати від експерта ОСОБА_6 фототаблицю за 26.10.2012 року, отримати від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 всі передані ним речові, саме письмові докази ведення підприємницької діяльності, цілковите підтвердження приходу та залишку на час 22.01.2014 року. Також зазначає, що не проводилася перевірка вилучених доказів, їх підтвердження, вилучених з прокуратури Закарпатської області та не проведено додаткових слідчих дій для зібрання додаткових доказів, не проведені допити свідків у повному обсязі та не усунуті протиріччя, які можуть виникнути при проведені слідчих дій. У слідчого у даному провадженні знаходиться акт опису від 22.01.2014 року, який є фіктивним та не відповідає дійсності, відповідно цей факт також розслідується прокуратурою Закарпатської області. Зазначає, що 22.01.2014 року ним було передано оригінали повного та достовірного підтвердження, накладними про закупку, реалізацію, виручку, зошити з не отриманими ним коштами, які в ході продажу надавалися в барі мешканцям с. Колочава. У провадженні ним надано підтвердження ведення ним підприємницької діяльності на третьому поверсі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в с. Колочава, де він є співвласником цієї будівлі, а саме 1/2 частини. Вказує, що перше зареєстроване кримінальне провадження було тільки за листом звернення ДВС стосовно невиконання рішення суду. За твердженням ОСОБА_3 не було проведено жодної слідчої дії. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 безперешкодно заволоділи його та дружини майном, ведуть безперешкодну злочинну підприємницьку діяльність, розпродають його майно, в цій справі їм допомагають і родичі. Зазначає, що не розслідування фактів вчинення злочинів, які вказані ним в рамках кримінального провадження, а саме кримінального провадження за об`єднаним № 0000021 від 15.01.2014 року у зв`язку з відсутністю складу вказаних кримінальних правопорушень є прикриванням злочину, зловживанням та перевищенням влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу. Вважає, що посилання слідчого на розгляд справ у площині цивільно-правових відносин є помилковим з тих підстав, що він не проживає з колишньою дружиною з 04.01.2012 року, через сім днів вивезли товарно-матеріальні цінності з приміщення будівлі в АДРЕСА_1 та після безкарності продовжуються інші злочини. Факти ознак вчинення злочину за ч. 4 ст. 190 КК України наявні також при розгляді цивільної справи № 300/125/14-ц та рішення Воловецького районного суд від 01.03.2016 року, а факт неправомірного створення йому перешкод підтверджується рішенням Воловецького районного суду від 04.07.2013 року та рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22.08.2013 року. Подану скаргу обґрунтовує посиланням на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27.06.2014 року, від 10.03.2015 року, від 27.01.2016 року, Міжгірського районного суду від 25.01.2013 року, від 19.03.2013 року, рішення Воловецького районного суду від 25.12.2014 року, ухвалу Воловецького районного суду від 28.10.2013 року та вказує, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 13.04.2013 року були скасовані рішення Колочавської сільської ради щодо виділення земельних ділянок мешканцям с. Колочава Міжгірського району. Притягнуто до кримінальної відповідальності керівника ДП КЗТО ОСОБА_10 за рішення Міжгірського районного суду від 23.07.2013 року. Вказує, що прокуратурою Закарпатської області за його неодноразовим зверненням було відкрито кримінальне провадження № 0000504 за ст. 197-1 КК України. Зазначає, що щодо повернення державного майна буде проведений у другому кварталі 2017 року аудит за фактом неотримання коштів до державного бюджету та на його думку будуть додані додаткові докази щодо розкрадання. Стверджує, що не розслідуються інші факти вчинення злочину щодо розкрадання державного майна, не розслідуване кримінальне провадження за № 0000193 за рішенням апеляційного суду Закарпатської області. Зазначає, що на даний час державний акт на земельну ділянку, виданий 30.07.2003 року, є скасований за рішенням Воловецького районного суду та призначений апеляційним судом розгляд, але незважаючи на все це відповідачі намагаються заволодіти його 1/2 часткою власності, а саме шляхом оцінки будівлі та знесення відповідно прибудови, яка будувалася за його власні кошти та є відповідне рішення суду від 04.07.2013 року. Шляхом будівництва житлової будівлі вони намагаються заволодіти і частиною павільйону, де використали фіктивні документи при виготовленні будівельного паспорту від 01.06.2016 pоку, який в подальшому є скасований ДАБІ. Вказує, що 13.04.2016 року ним було подане клопотання у провадженні № 000021 до слідчого ОСОБА_11 , у задоволенні якого йому було відмовлено та винесено постанову про відмову, яка в подальшому була скасована Міжгірським районним судом. Також зауважує, що у провадженні № 000073 постанову про закриття було скасовано та вказано про необхідність внесення додаткової кваліфікації за ч. 4 ст. 358 КК України. У поданій скарзі ОСОБА_3 просить звернути увагу у провадженні № 000407 на документи, а саме придбання державного майна та оренди павільйону. Вважає, що твердження слідчого про те, що рішення суду виконано 23.01.2014 року, є хибним з таких причин, що 22.01.2014 року не було закінчене і з таких підстав, що йому було передано 23.01.2014 року невідомий ключ та підпис він ставив з причин повернення майна, яке на даний час має вартість не менше 100000 грн. та для підтвердження факту ведення в приміщенні підприємницької діяльності, де отримувався ним дохід, і яке підтверджене відповідними доказами, а саме рішеннями судів, також це є підтвердженням вчинення злочину, а саме самоуправства. Вказує, що 27.01.2014 року показами свідка ОСОБА_12 було підтверджено факт небажання виконання рішення суду та подано фіктивний договір оренди від 25.12.2012 року. Стверджує, що до теперішнього часу у слідчого не має жодного доказу щодо виконання рішення суду в частині повернення товарно-матеріальних цінностей, вільного доступу, а саме підтвердження неможливості та перешкоджання йому підприємницькій діяльності та неотримання майна. Зазначає, що слідчим жодним чином не наведено доказів, що можуть вказувати, що свідки ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 вели підприємницьку діяльність, а їх доводи чи свідчення на їх дії можуть розглядатися в межах цивільно-правових відносин. Крім того, вказує, що 26.02.2016 року ним була подана заява про вчинення злочину, до теперішнього часу не проведено жодного обшуку, перевірки на місці, огляд та фіксування майна, яке належить йому як спільно нажите та знаходилося на першому поверсі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Зауважує, що слідчим не проведено жодного одночасного допиту для усунення протиріч, не проведено жодного перехресного допиту, а вказано лише їх (злочинну) бездіяльність. Вказує, що злочинним небажанням керівництва Міжгірського РВ УМВС з 26.10.2012 року по 2014 року зареєструвати його заяви про злочин продовжується і до теперішнього часу, розмова про факти розслідування не відповідає дійсності, винесена постанова ґрунтується на відвертому обмані свідків, де їх свідчення не можуть слугувати для слідчого у винесенні постанови про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також зазначає, що слідчим ОСОБА_4 не дано відповіді на питання «де його майно і що буде завтра» та до відома слідчого майна з 25.01.2013 року було багато та не вживане. Зникнення їх майна та не закінчення як такого і до теперішнього часу, ознак інших злочинів, які чітко вказують на характер вчинення злочинів та пов`язані між собою через безкарність, має доводитися в порядку даного кримінального провадження та винесенням відповідних судових рішень за даним кримінальним провадженням. Зауважує, що слідчим не розслідувалося в повному обсязі дані ним відеопокази, доданих ним доказів та не надано жодної правової оцінки при розслідуванні даного кримінального провадження. Також вказує, що 06.04.2017 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/1509/17 було прийнято рішення про скасування ідентичної постанови слідчого.

З посиланням на викладене ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 20.11.2017 року про закриття кримінального провадження за об`єднаним № 0000021 від 15.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 384, ч. ч. 1, 3 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України.

У дане судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 не з`явився, при цьому подав через канцелярію суду заяву від 27.12.2017 року, в якій просить розглянути його скаргу без його участі.

Слідчий у дане судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

На запит слідчого судді старшим слідчим в ОВС СВ СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 до суду скеровано матеріали кримінального провадження № 0000021 від 15.01.2014 року у 14 томах.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності особи, яка подала скаргу та слідчого, на підставі наданих особою, яка подала скаргу доказів та матеріалів кримінального провадження № 0000021.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000021, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області знаходилося кримінальне провадження № 0000021 від 15.01.2014 року за ч. 1 ст. 382 КК України. Вказане кримінальне провадження об`єднано з матеріалами кримінальних проваджень № 0000034 від 27.01.2014 року за ч. 1 ст. 382 КК України, № 0000048 від 11.02.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, № 0000065 від 25.02.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, № 0000068 від 26.02.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України, № 0000070 від 26.02.2014 року за ч. 1 ст. 382 КК України, № 0000071 від 26.02.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, № 0000129 від 05.04.2014 року за ч. 1 ст. 384 КК України, № 0000385 від 10.09.2014 року за ч. 3 ст. 191 КК України, № 0000390 від 16.09.2014 року за ст. 356 КК України, № 0000424 від 07.10.2014 року за ч. 2 ст. 206 КК України, № 0000007 від 07.01.2015 року за ч. 1 ст. 358 КК України, № 0000407 від 15.08.2015 року за ч. 1 ст. 191 КК України, № 0000073 від 12.02.2016 року за ч. І ст. 358 КК України, № 0000252 від 31.05.2016 за ч. 1 ст. 358 КК України, № 0000255 від 03.06.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України, № 0000336 від 21.07.2016 року за ч. 1 ст. 366 КК України, № 0000356 від 30.07.2016 року за ч. 1 ст. 358 КК України, № 0000367 від 04.08.2016 року за ч. 4 ст. 358 КК України, № 0000369 від 04.08.2016 року за ч. 1 ст. 366 КК України, № 0000368 від 04.08.2016 року за ч. 4 ст. 190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000021 вбачається, що 08.02.2017 року старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за об`єднаним № 0000021 від 15.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 384, ч. ч. 1, 3 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу вказаних кримінальних правопорушень.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на вказану постанову слідчого від 08.02.2017 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2017 року (справа № 308/1509/17) постановлено скасувати постанову слідчого від 08.02.2017 року про закриття кримінального провадження, з тих підстав, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не може вважатися такою, що прийнята за наслідками всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 20.11.2017 року постановлено кримінальне провадження за об`єднаним № 0000021 від 15.01.2014 року: в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України, відомості щодо яких внесено за № 0000021, № 0000034 від 27.01.2014, № 0000070 від 26.02.2014, закрити з підстав, передбачених ч. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000048 від 11.02.2014, закрити, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 191 КК України, відомості щодо які внесено до ЄРДР за № 0000065 від 25.02.2014, № 0000068 від 26.02.2014, та за № 0000385 від 10.09.2014, закрити з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 ПКПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаних кримінальних правопорушень; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР № 0000071 від 26.02.2014, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР № 0000255 від 03.06.2016, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР № 0000007 від 07.01.2015, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР № 0000129 від 05.04.2014, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР № 0000424 від 07.10.2014, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР № 0000390 від 16.09.2014, закрити з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 ПКПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000407 від 15.08.2015, закрити з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000073 від 12.02.2016, закрити з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення; в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. ч. 1, 4 ст. 190 КК України, відомості щодо яких внесено до ЄРДР за № 0000252 від 31.05.2016, відомості щодо яких внесено до ЄРДР за № 0000336 від 21.07.2016, № 0000356 від 30.07.2016, № 0000367 від 04.08.2016, № 0000368 від 04.08.2016, та № 0000369 від 04.08.2016, закрити з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 ПКПК України, у зв`язку з відсутністю складу вказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Вказані вимоги закону слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження дотримані не були.

Текст постанови від 20.11.2017 року про закриття кримінального провадження свідчить про те, що слідчий скопіював його з попередньої постанови від 08.02.2017 року про закриття кримінального провадження, що була скасована ухвалою слідчого судді від 06.04.2017 року, змінивши дату і додавши декілька абзаців. Між тим, після скасування вказаної постанови і до повторного закриття провадження слідчим не проведено жодної слідчої або процесуальної дії.

Виносячи оскаржувану постанову слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування було встановлено існування цивільно-правових відносин з розподілу майна між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , яке повинно бути вирішено у порядку цивільного судочинства з розподілу майна подружжя, що, на його думку, є належною підставою для закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Однак, слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заявах про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , слідчим не було надано аналізу тих обставин, на які посилається особа, що подала заяви про кримінальні правопорушення, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, з метою підтвердження чи спростування доводів заявника, а в обґрунтування постанови покладено лише відомості, отримані під час допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо дій яких були подані заяви (в частині кримінальних проваджень № 0000065, № 0000068, № 0000385, № 0000071), аналізом судових рішень, та посилання на існування судового спору, що на думку слідчого, свідчить про існування ознак цивільно-правових відносин, що відображено в оскаржуваній постанові, не було виконано і можливого переліку інших дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у провадженні.

Слідчим також не усунуті суперечності у показаннях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. ч. 1, 4 ст. 190 КК України, в частині кримінальних проваджень № 0000252, № 0000336, № 0000356, № 0000367, № 0000368 та № 0000369, про що ОСОБА_3 зазначав у заявах, взагалі, не були предметом дослідження обставин кримінального провадження. Слідчий у постанові обмежився зазначенням того, що вказані кримінальні провадження у контексті по суті стосуються одних і тих же діянь та обставин, а також вивченням матеріалів досудового розслідування встановлено, що відомості про обставини вчинення, на думку заявника кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, щодо незаконного виготовлення і використання підробленого будівельного паспорта, документів із землеустрою і будівництва будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , розглянуті відповідними компетентними державними органами у сфері будівництва та землеустрою.

Крім того, в резолютивній частині постанови слідчий обмежився лише висновком про закриття кримінальних проваджень, у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначено стосовно якої особи чи осіб прийнято оскаржуване рішення, не зважаючи на те, що внесення в ЄРДР відомостей відбулося щодо конкретних встановлених осіб.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Разом з тим, слідчий, закриваючи кримінальне провадження № 0000021, не приділив достатньої уваги обґрунтуванню прийнятого рішення, оцінці наявності або відсутності окремих складових злочину, оскаржувана постанова належним чином не вмотивована, оскільки з її змісту не вбачається в діях конкретно кого та який саме відсутній склад кримінального правопорушення, відсутнє посилання на те, яка саме суб`єктивна чи об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення відсутня.

Враховуючи викладене, оскільки у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000021 допущена неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність викладеного висновку в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою, доводи скарги не спростовані слідчим, у зв`язку з чим постанова слідчого від 20.11.2017 року підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу кримінальних правопорушень, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути, зокрема про скасування рішення слідчого, що передбачено положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.
Постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 20.11.2017 року про закриття кримінального провадження за об`єднаним № 0000021 від 15.01.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 384, ч. ч. 1, 3 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1