Справа № 460/1647/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження війської служби за мобілізацією. 27.05.2014, ОСОБА_5 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця помічника гранатометника 3-го відділення охорони, 2-го взводу охорони, 2-ї роти охорони. 08.01.2015 року, умисно, без поважних причин, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд до 06.04.2016 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 407 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно 08.01.2015 самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 06.04.2016 року, не повідомляв командира частини про залишення військової частини, рапортів не писав. Повернувся 19.04.2016 року у військову частину та наказом від 20.04.2016 був звільнений та виключений зі списків особового складу частини. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Просить застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році".
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину, без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності,на утриманні має малолітню дитину, позитивну службову характеристику, позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття у вчиненому як обставину, що пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 подав суду заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році ».
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», на утриманні має неповнолітню дитину : ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав. Враховуючи наведене та відсутність обмежень, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання на підставі п.в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 395 КПК України, суд -

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.в статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1