Справа № 572/1010/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2018 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001127 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя с.Біляївка, Чкаловської області, Російська Федерація, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст 286 КК України -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 17 листопада 2015 року, приблизно о 17 год. 10 хв., у темну пору доби, в порушення вимог пункту 10.1, пункту 12.2, пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), керуючи автомобілем OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, на 82 км + 376 м, поблизу с. Катеринівка Сарненського району, з увімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю 60 км/год., що перевищує допустиму швидкість руху по умовах видимості проїзної частини, яка повинна була становити 46.7...55.1 км/год., проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно оцінив її, з моменту виявлення перешкоди для руху у вигляді, невстановленого досудовим розслідуванням трактора із причепом, який рухався попереду автомобіля в попутному напрямку, яку він міг об`єктивно виявити, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди та допустив зіткнення з автомобілем AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий рухався у зустрічному напрямку, хоча мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом об`їзду перешкоди або зменшення швидкості руху транспортного засобу до швидкості руху трактора з причепом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , неповнолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, важкої черепно-мозгової травми, забою головного мозку важкого ступеня, набряку головного мозку, перелому кісток основи черепа та лицевого скелету, субарахоїдального крововиливу, пневмоцефальгії зліва, коми 1, ретробульбарної гематоми зліва, масивної гематоми повік лівого ока, посттравматичного середнього отиту зліва, посттравматичного лівобічного гемісинуситу, посттравматичної тимпаноперфорації зліва, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння; пасажир автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів по передній поверхні лівого колінного суглобу, уламкового перелому кульшової впадини лівого кульшового суглобу із незначним зміщенням по ширині, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження за ч.2 ст 286.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину в межах висунутого обвинувачення. Цивільний позов не визнав повністю. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 17 листопада 2015 р. приблизно о 17 18 год., їхав на своєму автомобілі «Опель Комбо» по дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів з с.Катеринівка до м.Сарни, в авто перебували внуки, дочка і жінка, пройшов дрібний дощ, дорожнє покриття було мокрим, по зустрічній смузі їхали автомобілі, один з автомобілів їхав назустріч з дуже сильним світлом передніх фар, чим засліпив обвинуваченого і раптом останній на відстані в 5-6 метрів побачив борт причепа, без освітлення та світло відбиваючих елементів, почав гальмувати та повертати кермо ліворуч чи праворуч, куди саме згадати не зміг, автомобіль почало заносити, за секунду відчув удар. Що саме відбулось зрозуміти не міг, думав що вдарився з причепом, вийшовши з автомобіля побачив пошкодження з лівої сторони від удару та потім побачив автомобіль, який стояв поперек дороги, викликав міліцію, швидку та повідомив страхову компанію. Заперечує виїзд на зустрічну смугу під час повертання керма ліворуч чи праворуч. Підійшовши до автомобіля, що стояв поперек дороги почав відкривати від удару заблоковані двері та витяг хлопця, зауважує що той пристебнутий не був. Згодом приїхала міліція та забрала ОСОБА_3 на експертизу. Наступного дня, ОСОБА_3 подзвонила людина, яка повідомила, що записала номери трактора та його причепа. Стверджує, що авто перебувало в справному технічному стані,

Так, потерпілий ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні показав, що нічого не пам`ятає з приводу зіткнення, перебував в автомобілі «Ауді 80» на передньому пасажирському сидінні, спав під час руху, отямився вже в лікарні, момент зіткнення та обставин ДТП не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 , дружина обвинуваченого в судовому засіданні показала, що 17 листопада 2015 р. приблизно о 17 год., їхала на пасажирському передньому сидінні автомобіля «Опель Комбо» по дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів з с.Катеринівка до м.Сарни, в авто перебували внуки, дочка, за кермом перебував чоловік ОСОБА_3 , їхав повільно оскільки було темно, пройшов дрібний дощ, дорожнє покриття було мокрим, по зустрічній смузі їхали автомобілі, і раптом за 3 метри попереду побачили причеп, без габаритних вогнів та освітлення, чоловік різко натиснув на гальма, а один з автомобілів, що їхав назустріч з дуже сильним світлом передніх фар засліпив ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , після чого відчула удар та в подальшому не пам`ятає обставин, вважає що втратила свідомість, прийшла до тями після слів чоловіка «Виходь з машини». Побачила за 20 метрів автомобіль на узбіччі. Вважає, що хлопці, які перебували в тому авто порушили ПДР, оскільки їхали занадто швидко, такий висновок робить з причин засліплення її та чоловіка. Вказала, що останнім часом ОСОБА_3 боявся їздити автомобілем з причин попередньої судимості за аналогічний злочин та його хвороби на очну глаукому, а в даному випадку його змусили обставини. Зауважила, що автомобіль, який засліпив її та чоловіка спричинив удар приблизно під кутом в 45 градусів різко виїхавши на зустрічну смугу між причепом та автомобілем на якому вони рухались.

Свідок ОСОБА_11 , дочка обвинуваченого в судовому засіданні показала, що 17 листопада 2015 р. приблизно о 17 год., їхала на задньому пасажирському сидінні автомобіля «Опель Комбо» по дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів з с.Катеринівка до м.Сарни, в авто перебували мати, дочка, за кермом перебував батько ОСОБА_3 , їхав повільно оскільки було темно, пройшов дрібний дощ, дорожнє покриття було мокрим, по зустрічній смузі їхали автомобілі, і раптом за 3-4 метри попереду побачили причеп, який не мав освітлення, просто виник з темряви перед ними, батько різко натиснув на гальма, разом з матір`ю вони закричали, після чого відчула удар, подумала, що зіткнення відбулось з причепом. Вийшовши, побачила автомобіль, який стояв на узбіччі перевернутий, до нього не підходила. Зауважила, що під час поїздки слідкувала за дорогою та дорожньою обстановкою, не помітила будь-яких авто, які б виїхали назустріч їх руху та здійснили зіткнення.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні показав, що 17 листопада 2015 р. приблизно після 17 год., їхав на своєму автомобілі по дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів в напрямку з с.Катеринівка до м.Сарни, побачив автомобіль ОСОБА_3 на узбіччі дорозі, зупинився запитати що трапилось, на що ОСОБА_3 відповів, що винен трактор, після чого ОСОБА_12 поїхав та біля с.Немовичі, приблизно через 5-6 км від місця ДТП побачив трактор, з яким сам ледь не зіштовхнувся, через відсутність освітлення даного трактору з причепом, обігнав його, зупинив, записав номера трактору і причепу, запитав у водія трактору чи бачив він, що з його вини трапилось ДТП, на що водій вибачився, після чого вони роз`їхалися. Зазначив, що з-під коліс трактора та причепів було здійнята наче завіса з пилу та бруду, яка перешкоджала своєчасно помітити зазначений транспортний засіб.

Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні показав, що 17 листопада 2015 р. приблизно о 18 год., їхав на своєму автомобілі «Ауді 80» по дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів в напрямку з м.Сарни до м.Березне. В авто перебували ОСОБА_5 на передньому пасажирському кріслі та ОСОБА_14 . ОСОБА_15 на задньому пасажирському сидінні. Рухався повільно, враховуючи складну дорожню обстановку, мокру дорогу та темну пору доби. Поблизу повороту на с.Катеринівка, під час руху по вказаній трасі з потоку автомобілів, які рухались назустріч, один з автомобілів здійснив несподіваний маневр ліворуч та зіткнувся з його авто виїхавши на зустрічну смугу, що спричинило з`їзд з дороги «Ауді 80». Жодних тракторів з причепами свідок не бачив. На запитання до пасажирів чи все гаразд ОСОБА_5 не відізвався. Після того, як всі вийшли з автомобіля, почали виймати ОСОБА_5 , який був без свідомості, поклали на землю. Зупинилось декілька автомобілів, люди почали запитувати чи потрібна допомога, пропонували воду, ОСОБА_13 викликав швидку та міліцію, які прибули через деякий час.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 17 листопада 2015 р. приблизно о 18 год., їхав на задньому пасажирському сидінні за водієм в авто ОСОБА_13 «Ауді 80» по дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів в напрямку з м.Сарни до м.Березне. В авто перебували ОСОБА_5 на передньому пасажирському кріслі, ОСОБА_15 на задньому пасажирському сидінні поруч з ним, за кермом перебував ОСОБА_13 Рухались повільно, враховуючи складну дорожню обстановку, мокру дорогу та темну пору доби. Поблизу повороту на с.Катеринівка, під час руху по вказаній трасі з потоку автомобілів, які рухались назустріч, один з автомобілів здійснив несподіваний маневр, виїхав назустріч нашому руху та зіткнувся з нашим авто, детально обставин не пам`ятає, зазначає що все було швидко і несподівано, згадує різке сильне світло фар авто, що виїхало назустріч. Жодних тракторів з причепами свідок не бачив. Втратив свідомість від удару. Після того, як прийшов до тями побачив багато людей, які запитували чи потрібна допомога, пропонували воду, разом почали надавати допомогу ОСОБА_5 . ОСОБА_13 викликав швидку та міліцію, які прибули через деякий час. В результаті ДТП отримав струс мозку.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 17 листопада 2015 р. приблизно о 18 год., їхав на задньому пасажирському сидінні в авто ОСОБА_13 «Ауді 80» по дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів в напрямку з м.Сарни до м.Березне. В авто перебували ОСОБА_5 на передньому пасажирському кріслі, ОСОБА_14 на задньому пасажирському сидінні поруч з ним, за кермом перебува ОСОБА_13 Рухались повільно, враховуючи складну дорожню обстановку, мокру дорогу та темну пору доби. Поблизу повороту на с.Катеринівка, під час руху по вказаній трасі з потоку автомобілів, які рухались назустріч, один з автомобілів здійснив несподіваний маневр, виїхав назустріч нашому руху та зіткнувся з «Ауді 80», що спричинило його перекидання, детально обставин не пам`ятає, згадує несподіване та сильне світло фар авто, що виїхало назустріч. Жодних тракторів з причепами свідок не бачив. Вважає що водій не встиг би за таких обставин уникнути удару, оскільки все було миттєво.

Оцінюючи показання обвинуваченого, потерпілого та свідків суд зазначає те, що покази обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_10 . ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є непослідовними, не узгоджуються між собою в частині моменту зіткнення, засліплення водія, та маневрування водієм транспортним засобом. ОСОБА_3 не в змозі пригадати та однозначно ствердити куди саме повертав кермо для уникнення зіткнення з причепом ліворуч чи праворуч. Крім того, виключно обвинувачений ОСОБА_3 стверджує, що його авто почало заносити, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на таку обставину не вказують, зазначають лише здійснення гальмування ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_11 слідкуючи за дорогою не помітила засліплюючого світла фар автомобіля на який вказують ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , крім свідка ОСОБА_12 ніхто не вказав на начебто стіну з пилу та бруду з-під коліс трактора з причепами, через який останній було погано видно на дорозі, навпаки, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 акцентують увагу суду на те, що причеп був не освітлений належним чином та не мав світловідбиваючих елементів. Виключно свідок ОСОБА_10 стверджує, що авто «Ауді 80» різко виїхало на зустрічну смугу між причепом трактора та їх автомобілем і зіткнулося під кутом 45 градусів, при цьому вказує, що відстань, коли вона побачила причеп, складала 3 метри та наголошує на тому, що поява причепа і зіткнення відбулось одночасно, що не узгоджується з показаннями ОСОБА_3 про те, що він, як водій, не помітив внаслідок чого відбувся удар, перебуваючи переконаним, що зіткнувся з причепом. Крім того, свідок ОСОБА_12 стверджує що видимість трактора та причепа була на відстані 7-8 метрів, в той час як обвинувачений ОСОБА_3 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 плутаються в показаннях щодо візуального визначення дистанції до причепа трактора. Більш того, єдиний свідок ОСОБА_10 стверджує, що зустрічне авто різко виїхало назустріч їх руху - між причепом та автомобілем на якому вони пересувались, врізавшись в останній під кутом 45 градусів.

Крім того, з огляду на показання обвинуваченого, щодо телефонного повідомлення йому наступного дня після ДТП про номери трактора та клопотання сторони захисту, судом неодноразово надсилались судові доручення начальнику Сарненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області, щодо встановлення особи водія транспортного засобу трактора, на якого посилається свідок ОСОБА_12 та якому відомі державні реєстраційні номери зазначеного трактора, забезпечення повторної явки свідка ОСОБА_12 для додаткового допиту, проте згідно інформації з Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області встановити місцезнаходження свідка ОСОБА_12 , та встановити особу водія трактора не представилось можливим.

Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо обставин ДТП є узгодженими, послідовними та логічним.

Викладаючи свою версію подій та заперечуючи винуватість у вчиненні злочину ОСОБА_3 належним чином в судовому засіданні не зміг пояснити, яким чином, з урахуванням встановлених фактичних даних, місця контакту автомобілів, він не побачив моменту зіткнення.

З огляду на викладене, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та позицію захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 про обставини вчиненого кримінального правопорушення, так як вони суперечать об`єктивно встановленим обставинам та свідчать, на думку суду, про нещирість обвинуваченого ОСОБА_3 і намагання ввести суд в оману з метою уникнення кримінального покарання.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_3 щодо невизнання вини, винуватість останнього у скоєному за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, що наведені нижче.

Так, відповідні дані містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.11.2015, з долученою до нього схемою дорожньо-транспортної пригоди та ілюстративними таблицями, якими зафіксовано подію дорожньо-транспортної пригоди по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, на 82 км + 376 м, поблизу с. Катеринівка Сарненського району за участю автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Протоколами оглядів транспортних засобів від 17.11.2015р. із описом механічних пошкоджень автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно.

Висновком експерта №306 від 20 листопада 2015 року щодо неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в підсумку якого зазначено, що останній, на підставі даних СМЕ по медичним документам, знаходився в реанімаційному відділенні КЗ «Сарненська ЦРЛ» з 17 по 19 листопада 2015 року з діагнозом (тілесними ушкодженнями) у вигляді політравми, важкої черепно-мозгової травми, забою головного мозку важкого ступеня, набряку головного мозку, перелому кісток основи черепа та лицевого скелету, субарахоїдального крововиливу, пневмоцефальгії зліва, коми 1, ретробульбарної гематоми зліва, масивної гематоми повік лівого ока, посттравматичного середнього отиту зліва, посттравматичного лівобічного гемісинуситу, посттравматичної тимпаноперфорації зліва. Ушкодження могли виникнути при умовах ДТП, при різкому гальмуванні, раптовій зупинці, зіткнення з іншим транспортним засобом можуть відповідати даті заподіяння 17 листопада 2015 року та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Висновком експерта №304 від 19 листопада 2015 року щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . в підсумку якого зазначено, що останній, на підставі даних СМЕ по медичним документам мав тілесні ушкодження, у вигляді садна правої тім`яноїскроневої ділянки, забою м`яких тканин, синця та садна лівої верхньої кінцівки, синця тильної поверхні правої кисті, синця-гематоми та садна лівої нижньої кінцівки, синця правого стегна, садни правої гомілки, які в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли виникнути при умовах ДТП, при різкому гальмуванні, раптовій зупинці, та можуть відповідати даті заподіяння 17 листопада 2015 року.

Висновком експерта №1923 від 08.12.2015 року щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . в підсумку якого зазначено, що в крові останнього, на підставі даних судово-токсилогічної експертизи, етилового спирту знайдено не було.

Висновком експерта №3.1-29/15 від 27.04.2016р. судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження технічного стану) відповідно до висновку якої гальмівна та система рульового керування автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилась в стані повної відмови. При цьому, несправність робочої гальмівної системи вираженої у відокремленні конструктивного місця кріплення переднього лівого колеса з елементами гальмівного механізму , пошкодження гальмівного трубопроводу, переднього лівого колеса автомобіля та його розгерметизації виникла під час ДТП. Несправність робочої гальмівної системи вираженої у пошкодженні гальмівного трубопроводу, що підключається до заднього правого колеса, виникла перед ДТП та могла бути виявлена під час проведення ремонту або технічному обслуговуванні автомобіля.

Висновком експерта №3.1-28/15 від 26.04.2016р. судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження технічного стану) відповідно до висновку якої система зовнішнього освітлення, робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в стані повної відмови. Повна відмова системи рульового керування виникла під час ДТП.

Висновком експерта №3.1-30/15 від 06.05.2016р. судової інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічні дослідження) відповідно до висновку якої первинне контактування транспортних засобів відбулося між передньою лівою частиною автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 та передньою лівою частиною автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а повздовжні вісі вказаних транспортних засобів були розташовані під кутом приблизно 174+-5 градусів.

Висновком експерта №3.1-1033/16 від 31.01.2017р. судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин та механізму ДТП) відповідно до висновку якого при видимості дороги в напрямку руху 29,0 м швидкість руху автомобіля Опель COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 в даній дорожній обстановці не повинна перевищувати 46,7...55,1 км/год (в залежності від коефіцієнту зчеплення шин з поверхнею дороги). При видимості дороги в напрямку руху 40,1 м швидкість руху автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 в даній дорожній обстановці не повинна перевищувати 56,1...66,6 км/год (в залежності від коефіцієнту зчеплення шин з поверхнею дороги). В даній дорожній обстановці водій автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.2. 12.3,12.6 (г), 19.1 (а) Правил дорожнього руху України (відповідно до дослідницької частини висновку). В даній дорожній обстановці з моменту об`єктивної можливості виявлення перешкоди для руху водій автомобіля OPEL COMBO, ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з перешкодою - попутним невстановленим трактором з причепом шляхом зниження швидкості керованого ним транспортного засобу до швидкості руху перешкоди та своєчасного прийняття мір до реагування.

Якщо водій автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вказує, що зіткнення відбулося на правій смузі руху автодороги сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони м. Рівне в напрямку м.Сарни, на відстані 0,18 м до осьової дорожньої розмітки 1.5 та на

відстані 153,0 м до дорожнього знаку 5.60 «82 км», то його покази стосовно розташування місця зіткнення транспортних засобів є технічно необґрунтованими за причиною вказаною у дослідницькій частині висновку. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, при цьому невідповідності його дій вимогам п. 10.1 ПДР з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_13 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.6 (г), 19.1 (а), 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, з моменту виникнення небезпеки для руху водій автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Відповідно в діях водія ОСОБА_13 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку із скоєнням ДТП

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 грудня 2016 року та ілюстративними таблицями до нього, в ході якого ОСОБА_3 зазначив, що керуючи автомобілем OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_3 , заїхавши на територію Сарненського району, він рухався зі швидкістю 75 км/год., з увімкненим ближнім світлом фар, по правій смузі руху. По зустрічній смузі руху періодично рухалися автомобілі. Які саме автомобілі він не запам`ятав. Всі транспортні засоби рухалися з увімкненим світлом фар. Світло зустрічних автомобілів не заважало керувати своїм автомобілем, тобто не сліпило.

Рухаючись по дорозі, особисто він помітив, що у попутному йому нарямку рухається причіп. Вказаний причіп помітили також і його рідні, кільки вони вигукнули про це. Вказаний попутний причіп не мав на собі габаритних ліхтарів. Причіп був високий, зеленого кольору, вантажу на ньому він не помітив. Вказаний причіп він виявив на відстані приблизно 8-10 м від передньої частини свого автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виявивши попутний причіп, він застосував екстрене гальмування з одночасним відворотом керма автомобіля OPEL COMBO, , ліворуч аби уникнути з ним зіткнення. Перед виконанням вказаного маневру, відповідних покажчиків поворотів він не умикав. Після вказаного маневру відразу відбулося зіткнення з зустрічним автомобілем - АUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 . Зіткнення відбулося, коли він ще не доїхав до задньої частини попутного причепа.

Зіткнення відбулося приблизно посередині проїзної частини. Автомобіль OPEL, COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактував передньою лівою частиною автомобіля з зустрічним автомобілем. Від зіткнення автомобіль OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розвернуло, в результаті чого він залишився стояти серед дороги.

Переконавшись, що візуально його рідні в порядку, він вийшов з салону свого автомобіля. Він помітив, що автомобіль, з яким відбулося зіткнення, стоїть на лівому узбіччі по ходу руху у напрямку м. Сарни.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 грудня 2016 року та ілюстративними таблицями до нього, в ході якого ОСОБА_13 зазначив, що рухаючись по дорозі, особисто він помітив, що у зустрічному напрямку

рухається один легковий автомобіль, тип кузова «седан», іноземного

виробництва. Вказаний автомобіль рухався зі швидкістю 70-80 км/год., з

ближнім світлом фар, по своїй смузі руху. Між його автомобілем та цим відбувся зустрічний роз`їзд.

Через невеликий проміжок часу після вказаного зустрічного роз`їзду, він помітив ближнє світло фар іншого зустрічного автомобіля OPEL COMBO, за чим відразу послідкувало зіткнення з ним. Перед вказаним зіткненням смуги руху та траєкторії руху автомобіля, котрим керував, не змінював.

Чому зустрічний автомобіль виїхав на зустрічну смугу, він пояснити не зміг. Перед зіткненням ні він, ні водій зустрічного автомобіля, не застосовували екстреного гальмування.

Після зіткнення він, ОСОБА_13 , відразу втратив свідомість. Прийшовши до тями його автомобіль AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , стояв на правому узбіччі по ходу руху у напрямку м. Рівне. Він самостійно виліз з салону автомобіля. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 також самостійно вийшли з салону. ОСОБА_5 залишався в салоні автомобіля, був без свідомості. Він разом з особою на імя ОСОБА_16 витягли ОСОБА_5 з салону. Він помітив, що переднє ліве колесо автомобіля AUDI 80, реєстраційний

номер НОМЕР_2 , було відірване разом з стійкою з кріплення та лежало

посеред проїзної частини дороги. Біля місця пригоди зібралися випадкові проїжджі.

Автомобіль OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з котрим

відбулося зіткнення, стояв серед дороги. Пізніше до нього підійшов водій автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 . Його він бачив вперше.

Останній почав розпитувати про постраждалого пасажира. Зовні водій

автомобіля OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані

алкогольного сп`яніння не перебував. Чи були пасажири в автомобілі OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не помітив. Пізніше ОСОБА_5 було госпіталізовано до Сарненської лікарні, а ОСОБА_15 - до Березнівської лікарні.

Під час зазначених слідчих експериментів ОСОБА_13 та ОСОБА_3 вказали місце зіткнення.

Враховуючи те, що при призначенні інженерно-транспортної експертизи та при її проведенні були використані вихідні дані у двох варіантах та інші обставини, а не виключно зі слів ОСОБА_9 , суд вважає доводи захисту викладені в судовій промові під час дебатів щодо недопустимості доказів сторони обвинувачення такими, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду з підстав, викладених в мотивувальні частині вироку суду. Поруч з тим, жодних зауважень щодо невідповідності обставин, за яких відбувався слідчий експеримент реальний подіям учасниками вказаної слідчої дії (в тому числі і обвинуваченим) в ході проведення слідчого експерименту висловлено не було.

Також, суд не погоджується з позицією обвинуваченого та його захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_3 , враховуючи суперечливі показання обвинуваченого та свідків (які є його родичами) та дослідженні в судовому засіданні докази.

Суд не переконався в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, його показання не підтверджують викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину при викладених у вироку обставинах, оскільки його вина повністю доводиться доказами, дослідженими в ході судового розгляду, які, відповідно до ст.ст.85,86 КПК України, судом визнаються належними та допустимими.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 жодним чином добровільно не відшкодовував завдані злочином збитки, не намагався примиритись із потерпілим, є особою похилого віку, за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, обставин, що пом`якшують покарання не встановлено, на обліках у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває. Обставина, що обтяжує покарання вчинення повторно. Виходячи з такого, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті.

Розглядаючи доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ст.286 ч.2 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідності застосування зазначеного додаткового покарання.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 як на досудовому слідстві, так і в судовому розгляді кримінального провадження, виконує покладені обов`язки при явці до суду, в зв`язку з чим відсутні правові підстави з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки призначення реальної міри покарання у виді позбавлення волі не може вважатись законною підставою для тримання під вартою засудженої особи, якщо вона виконує покладені на неї процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, відсутності пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, наслідків, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням вимог ст. ст. 71 КК України. На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Питання заявленого та підтриманого потерпілим цивільного позову, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України.

Суд враховує, що потерпілим перенесено моральні страждання, які виразились у фізичному болю, душевних стражданнях та емоційних хвилюваннях, яких він зазнав у зв`язку із вчиненням відповідачем щодо нього кримінального правопорушення. З урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює нанесену позивачу моральну шкоду у заявленому розмірі 49 532 грн. 69 коп. Тому, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 щодо відшкодування шкоди слід задовольнити повністю, стягнувши із відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 49 532 грн. 69 коп. та з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) 03062, м.Київ, пр.Перемоги, 65. на користь ОСОБА_5 9 346 грн. 30 коп.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в загальній сумі 5722 грн. 60 коп. які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 286 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року та призначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази - автомобіль OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 передані власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_17 відповідно - залишити власникам.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) 03062, м.Київ, пр.Перемоги, 65. на користь ОСОБА_5 9 346 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 49 532 грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 5722 гривні 60 копійок на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівнен¬ської області через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя