Справа № 524/2314/17
Провадження №1-кп/524/468/17
04.10.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
представника цивільного позивача ОСОБА_6
представника потерпілого- ОСОБА_7
розглянувши під час судового розгляду в м. Кременчуці Полтавської області кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, клопотання представника цивільного позивача про накладення арешту на майно обвинуваченої, -
Представник цивільного позивача ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_8 , а саме просив накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження 1/4 частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1
Прокурор та представник потрепілого не заперечували проти задоволення клопотання, захисник та обвинувачена проти задоволення клопотання заперечували, пояснили, що вказана частка квартири обвинуваченій не належить.
Вислухавши думку учасників, дослідивши документи додані до клопотання суд приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 333 КПК України заходи кримінального провадження під час судового провадження застосовуються згідно з положеннями розділу ІІ цього кодексу.
Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт з метою забезпечення цивільного позову може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого , засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
На підтвердження належності ОСОБА_9 вказаного об`єкту нерухомості представником цивільного позивача надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що ОСОБА_10 дійсно була власником 1/4 частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 , однак 30.04.2016 року власником вказаної частки квартири на підставі договору дарування став ОСОБА_11 .
Будь яких інших документів на підтвердження наявності у ОСОБА_8 права власності на 1.4 частку квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 представником цивільного позивача суду не надано.
На підставі викладеного , керуючись ст. ст. , 170-173, 369-372 КПК України суд, -
У задоволенні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_8 , а саме шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження 1/4 частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: