Провадження №1-кп/761/1475/2017
В И Р О К
іменем України
06 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0007478 щодо обвинувачених:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інвалід 2 групи, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Курган, Лебединського району, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого слюсарем ПП «Властелин-1», проживає у цивільному шлюбі, раніше судимого 30.06.2015 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований АДРЕСА_2 , проживаючого АДРЕСА_1

Обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 30.06.2015 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України з випробуванням, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час іспитого строку, повторно, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Так, 21.06.2017 о 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 перебували за адресою: АДРЕСА_3 за місцем проживання останнього, де у них виник спільний злочинний умисел, правлений на таємне викрадення чужого майна інтеренет-кабелю.

З метою реалізації якого обвинувачені за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 , діючи повторно в цю ж ніч приблизно о 2 год. 10 хв. направились на дах будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де переконались, що за їх діями ніхто не спостерігає та користуючись відсутністю сторонніх осіб за допомогою завчасно заготовлених плоскогубців, металевих ножиців та складного ножа відокремили частину кабелю UTP CAT 5-е довжиною 630 м., вартістю 2406, 60 грн., який належить TOB «Ланет Телеком», чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поклали частину викраденого кабелю до завчасно заготовленої сумки, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення злочину були затримані працівниками поліції.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені, передбачена ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 за кваліфікуючою ознакою повторно.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнали себе винуватими у вчиненні інкримінованого злочину, не оспорювали розмір спричиненої матеріальної шкоди, час, місце, спосіб, обставини вчинення злочину, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст15, ч.2 ст.185 КК України.

З врахуванням позиції обвинувачених та інших учасників кримінального провадження, вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються; щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

ОСОБА_6 надав показання у яких зазначив, що 21.06.2017 приблизно о 1 год. ночі перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування вони сумісно вирішили викрасти інтернет-кабель з даху сусіднього будинку, з тим, щоб його продати, а виручені кошти витратити на власні потреби. Для чого взяли з собою сумку та інструменти та піднялись на дах сусіднього будинку за адресою АДРЕСА_4 .

За допомогою плоскогубців, металевих ножиців та складного ножа відокремили частину кабелю, частину якого поклали у сумку, однак не встигли розпорядитись викраденим, були затримані працівниками поліції на місці вчинення злочину.

У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав суду аналогічні показання, визнав вину, щиро розкаявся у скоєному, просив суд звільнити його від призначеного покарання, застосувавши амністію.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в умисних діях, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинений попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 також повторно та кваліфікує їх дії за ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, однакову ступінь участі обвинувачених та стадію вчинення злочину, конкретні обставини справи, дані про особи обвинувачених.

Так, ОСОБА_6 є судимим, на спеціальних обліках не перебуває, проживає у цивільному шлюбі, працює, задовільно характеризується за місцем проживання, вчинив умисний злочин в період іспитового строку.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, суд уважає, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, ближчого до мінімального.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 30.06.2015 року і остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_6 у строк покарання, з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 30.06.2017 включно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання судом враховуються дані про його особу, який є таким, що не судимий, інвалід 2 групи, не перебуває на спеціальних обліках, задовільно характеризується за місцем проживання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених відповідною частиною санкцією статті ближче до мінімальних.

На підставі підп.. «г» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Стягнути з обвинувачених на користь держави судові витрати на залучення експерта по 1335,87 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 30.06.2015 року і остаточно призначити до відбуття покарання у виді 3 (три) роки та 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання, зарахувавши до строку покарання на підставі ст.72 КК України попереднє ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 30.06.2017 включно.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного року) позбавлення волі.

На підставі підп.. «г» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання.

Речові докази: частина кабелю довжиною 630 м., переданий під розписку представнику потерпілого ОСОБА_4 передати за належністю ТОВ « Ланет Телеком», 2 диска CD-R з файлами відеозаписів, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження- знищити, знаряддя вчинення злочину: ніж, ножиці, пасатижі, що зберігаються у камері збереження речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві знищити.

Стягнути ізОСОБА_6 і ОСОБА_5 витрати на залучення експерта у дохід держави по 1335, 87 гривень з кожного.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: