УХВАЛА

21 листопада 2017 року м. Хмельницький
15.08.2017 року скаржник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 оскаржив дану постанову до суду, посилаючись на те, що вона винесена передчасно з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, є незаконною, необґрунтованою та прийнята з грубим порушенням норм КПК України.
В судовому засіданні скаржник наполягає на задоволенні скарги, а прокурор заперечує щодо її задоволення.
Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 цього Кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Цих вимог Закону слідчий не виконав та передчасно прийняв явно незаконну постанову про закриття кримінального провадження, яка ґрунтується на припущеннях слідчого, а не на підставі зібраних та перевірених під час досудового розслідування доказах.
За версією слідства встановлено, що після всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також безпосереднього дослідження та оцінки зібраних доказів, які базуються на показаннях свідків, документах та інших зібраних доказів, будь-яких даних, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України не встановлено, а між ОСОБА_5 з одного боку, та ОСОБА_7 з іншого, існують цивільні права та обов`язки, які виникли внаслідок укладання угоди та породжують певні цивільно-правові наслідки, які регулюються Цивільним законодавством України, а тому на підставі ч.1 п.2 ст.286 КПК України, кримінальне провадження слід закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Проте, дана постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, необґрунтованою та не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки необхідно:
- встановити місцезнаходження та допитати ОСОБА_7 з приводу відомих їй обставин справи у даному кримінальному провадженні;
- повторно допитати потерпілу ОСОБА_5 з метою уточнення фактів, які мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні;
- допитати свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за участі потерпілої;
- провести одночасний допит ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою з`ясування розбіжностей між їхніми показаннями та уточнення фактів з метою встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні;
- детально не досліджено всі обставини справи, та не надано належної правової оцінки всім доказам;
- здійснити інші розшукові та процесуальні дії в яких виникне необхідність.
Керуючись ст.ст. 303,306, 307 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя