Справа № 480/1475/17
1-кп/480/189/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000653 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, вірмена, громадянина України,освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 14.03.2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 14.03.2014 року засуджено Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі та 05.12.2016 ОСОБА_5 звільнився з Білозерської виправної колонії №105, де останній відбував покарання, в ході чого останнього ознайомлено з ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області, що встановлено відносно нього адміністративного нагляду строком 12 місяців з конкретним переліком обмежень, при цьому, під особистий підпис, попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . По прибуттю за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , як особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, встав на облік у Миколаївському РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області та повідомив співробітників поліції, що буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , проте без поважних причин, не повідомивши відповідні державні органи, залишив місце свого мешкання.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразились у порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 31 серпня 2017 року між прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , якої на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000653, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацює з правоохоронними органами та сприяє розслідуванню кримінального провадження, співпрацює у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.
Сторони угоди враховуючи щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині, сприяння розкриттю злочину, узгодили покарання за ст.395 КК України у вигляді 2 місяців арешту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий, має не погашену в установленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 серпня 2017 року між прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , якої на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000653, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_5 з моменту звернення вироку суду до виконання.
Запобіжний захід по справі відносно ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1
02.10.2017