Постанова
Іменем України
27 березня 2018 року

м. Київ
справа № 638/7337/17
провадження № 51- 1376 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
(в режимі відеоконференції):
скаржника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_6 про призначення психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000099,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про призначення психіатричної експертизи по кримінальному провадженні №0000099.

Зі змісту ухвали убачається, що ОСОБА_6 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова зі скаргою, в якій просить направити: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які мешкають в квартирах АДРЕСА_1 , 127, АДРЕСА_2 , а також осіб, які були залучені органами внутрішніх справ до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації і в квартирах, яких на територіях м.Харкова, м.Білої Церкви, м. Києва вони розташовувались, до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи.

Також просить суд доручити прокурору повідомити вказаних осіб про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.163, ч.2 ст.182, ч.3 ст.307, ст.14, ч.3 ст.308 Кримінального кодексу України (далі - КК) та допитати їх у судовому засіданні.

Повідомити ОСОБА_13 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 182 КК і також направити його до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи, та доручити прокурору отримати доступ до ряду речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Обгрунтовуючи свою відмову у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_6 слідчий суддя надав кожному пункту вимоги належне вмотивування, а саме пославшись на статтю 40 КПК (далі КПК) роз`яснив, що повідомлення про підозру належить виключно до компетенції слідчого і процесуального керівника по конкретному кримінальному провадженню.

Крім того ОСОБА_6 було роз`яснено статтю 160 КПК відповідно до якої, сторони мають право звернутись до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та визначив підстави такого звернення.

До того ж ОСОБА_6 було роз`яснено статтю 509 КПК про порядок призначення психіатричної експертизи у кримінальному провадженні та коло осіб, які можуть звернутись до суду з таким клопотанням та підстави такого звернення.

Ухвалою Апеляційного суду Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2017 рокувідмовлено ОСОБА_6 у відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 вказуючи на порушення процесуального закону, посилаючись на частину 2 статті 509 КПК та пункт 8 частини 2 статті 309 КПК вважає, що подане ним клопотання до районного суду про призначення експертизи підлягає оскарженню в суді апеляційної інстанції та просить скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
При цьому у своїх уточненнях до касаційної скарги, які надійшли до суду 02.10.2017 року (вх.:18864/0/5-17) та доповнення до касаційної скарги, які надійшли до суду 03.10.2017 (вх.:19001/0/5-17) та є за змістом аналогічні до попередніх уточнень, ОСОБА_6 просить зобов`язати прокурора здійснити тимчасовий доступ у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ щодо використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації з мобільного телефону заявника ( НОМЕР_1 ).
Крім того, просить доручити прокурору здійснити тимчасовий доступ в Апеляційному суду Харківської області до судових рішень, якими надано дозвіл на використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації з комп`ютерів, мобільних телефонів по відношенню до осіб, які начебто проживали за адресами: АДРЕСА_3 (2007-2010 р.р.), в тому числі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у відношенню до яких могли бути проведенні такі дії, в порядку статті 333 КПК.

Також до суду касаційної інстанції 27.03.2018 року (вх.:8900/0/170-18) надійшло доповнення до клопотання ОСОБА_6 , яке за змістом та вимогами дублює частково уточнення до касаційної скарги та в яких останній просить суд додатково доручити прокурору здійснити ряд слідчих дій, а саме:
-здійснити тимчасовий доступ до документів про надання житла ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Мозговому Олексію Міністерством Внутрішніх Справ України.
-здійснити тимчасовий доступ до медицинских карток цих осіб
-здійснити тимчасовий доступ до вироку Апеляційного суду Київської області по факту вбивства ОСОБА_19 та замах на вбивство ОСОБА_20 .
Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_21 , який в режимі відеоконференції підтримав свою касаційну скаргу, зваживши на доводи прокурора, який просив задовольнити касаційну скаргу, та зазначав, що він не є тим прокурором органу прокуратури, до якого можна звертатись з клопотаннями про вчинення зазначених слідчих дій, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду.
Відповідно до вимог частини 2 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Так, положеннями частини 4 статті 399 КПК визначено, що суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 309 КПК, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, окрім іншого, про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні.
Цей перелік є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає, при цьому частиною 3 статті 309 КПК прямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_6 , щодо можливості оскарження в суді апеляційної інстанції ухвалу слідчого судді, якою по суті відмовлено у задоволенні його клопотання про призначення експертизи, є неспроможними з огляду на таке.
З матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_22 убачається, що він звернувся до районного суду зі скаргою на дії слідчого в порядку статті 303 ,307, 309 КПК, при цьому просить призначити ряду осіб судово-психіатричну експертизу. Крім того зі змісту касаційної скарги убачається, що слідчий відмовив ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про призначення експертизи і він звернувся зі скаргою до районного суду на дії слідчого. В результаті розгляду такої скарго ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про призначення психіатричної експертизи по кримінальному провадженні №0000099.

Відмовивши у задоволенні клопотання слідчий суддя надав кожному пункту вимог належні висновки та роз`яснивши суть статті 509 КПК, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, зважив на порядок призначення експертизи у кримінальному провадженні щодо застосування заходів медичного характеру передбаченого Главою 39 КПК.

Тобто в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді, якою вирішено питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні, що розглядається в порядку ст.509 КПК стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння, для визначення їх стану осудності або психічних захворювань, тобто регулюють порядок направлення осіб на психіатричну експертизу у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Однак, як убачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 , ним перед судом апеляційної інстанції ставилась вимога про скасування ухвали слідчого судді та призначення психіатричної експертизищодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які мешкають в квартирах АДРЕСА_1 , 127, АДРЕСА_2 , а також осіб, які були залучені органами внутрішніх справ до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації і в квартирах, яких на територіях м.Харкова, м.Білої Церкви, м. Києва вони розташовувались.

Тобто суд апеляційної інстанції у межах вимог апеляційної скарги правильно зазначив, що оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання про призначення психіатричної експертизи не передбачено статтею 309 КПК. За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження є законним та обґрунтованим.

При цьому з касаційної скарги ОСОБА_6 вбачається, що він скаржиться на дії слідчого у кримінальному провадженні та просить суд призначити експертизу, що не може бути в його компетенції та не відноситься до зазначених правових відносин.
Таким чином, вказані обставини надали суду апеляційної інстанції всі підстави для висновку, що при оскарженні ухвали слідчого судді діють норми, якими такий порядок встановлений.
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Отже, наведені у касаційній скарзі доводи ОСОБА_6 попри їх сукупність та зміст не спростовують правильності визначення судом апеляційної інстанції застосування вимог кримінального процесуального закону.
Натомість вимоги до суду касаційної інстанції в яких Ярмола просить в порядку статті 333 КПК доручити прокурору здійснити ряд слідчих дій, виходить за межі компетенції такого суду, оскільки відповідно до статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відтак, касаційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд
ухвалив:
ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3