В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області
судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
17 травня 2017 року близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_5 , керуючи по вулиці Степана Бандери зі сторони вулиці Княгині Ольги в напрямку вулиці Відінська поблизу будинку №53 на вул.Степана Бандери в м.Рівне автомобілем марки Nissan Sunny, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, у вигляді пішохода, який переходив проїзну частину справа на ліво відносно напрямку руху транспортного засобу на нерегульованому пішохідному переході, позначеному горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 (Додаток 2 до Правил дорожнього руху), негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування із зупинкою транспортного засобу до місця наїзду на пішохода, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що спричинило заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і надав суду показання, які повністю відповідають обставинам справи, встановленим цим вироком, тобто обвинувачений підтвердив в судовому засіданні такі фактичні обставини як час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у зв`язку з допущеною 17 травня 2017 року на вул.Степана Бандери в м.Рівне водієм ОСОБА_5 дорожньо-транспортною пригодою зазнав як пішохід тяжких тілесних ушкоджень, однак на даний час не має до обвинуваченого претензій з приводу отриманих травм, оскільки питання майнової компенсації за заподіяну його здоров`ю шкоду вони з обвинуваченим вирішили добровільно.
З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною другою статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, як це вбачається з норми статті 12 і санкції частини другої статті 286 КК України, особу ОСОБА_5 , який за колишнім зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується органом поліції формально-позитивно (а.п.80), раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.79), а також обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування, щире каяття під час судового провадження, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочину, вчиненого з необережності, особу винного та вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання.
З огляду на наведене, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачене в санкції частини другої статті 286 КК України як альтернативне покарання.
Питання про долю речових доказів (а.п.11, 51) слід вирішити відповідно до норми частини дев`ятої статті 100 КПК України, про що зазначити у резолютивній частині цього вироку.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Разом з тим, понесені Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на підставі постанов слідчого про призначення двох інженерно-транспортних експертиз, а також постанови слідчого про призначення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП процесуальні витрати в загальному розмірі 3561 грн. 12 коп., пов`язані із залученням судових експертів (а.п.37, 44, 65), слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно до ч.2 ст.15 Закону України від 25 лютого 1994 року №4038-ХІІ Про судову експертизу, проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: автомобіль марки Nissan Sunny, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернутий на відповідальне зберігання обвинуваченому, - залишити у володінні ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: