Справа № 191/1035/17
Провадження № 1-кп/191/203/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні №0000346 від 24 лютого 2017 року відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове, Дніпропетровської області, українця громадянина України, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 22 лютого 2017 року приблизно о 14-00 годині, знаходився в магазині «Легенда» по вул. Орджонікідзе в м. Синельникове Дніпропетровської області у стані алкогольного сп`яніння. Біля вказаного магазину ОСОБА_3 зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_6 , якому через погане самопочуття стало зле і останній втратив свідомість, утримуючи при цьому у руці грошові кошти в сумі 2200 грн., після чого у ОСОБА_3 , який побачив вказані гроші, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного чужого майна.
22 лютого 2017 року приблизно о 14-00 годині чого ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів, та звернення їх на свою користь, перебуваючи біля магазину «Легенда» по вул. Орджонікідзе в м. Синельникове Дніпропетровської області, скориставшись безпораднім станом потерпілого ОСОБА_6 та будучи впевненим, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, з особистої зацікавленості, викрав належні потерпілому ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 2200 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

24 березня 2017 року між сторонами кримінального провадження: потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та зобов`язався в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.
В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.
Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, доходить таких висновків.
У відповідності до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись що угода може бути затверджена, ухвалює вирок яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
На думку суду укладена сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогамКримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3, 4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.
Крім того, в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 було заявлено клопотання про застосування до нього Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що обвинувачений має одного або обох збатьків, які досягли 70-річного віку, а тому може бути звільнений від відбування призначеного покарання.
Захисник підтримав клопотання обвинуваченого, просив його задовольнити.

Потерпілий проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував.
Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував.
Згідно з ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Пунктом "є" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не є тяжкими або особливо тяжкими, на день набрання чинності цим законом має батька, який досяг 70-річного віку, у якого немає інших працездатних дітей.
Кримінальне правопорушення скоєно ОСОБА_3 до набрання чинності Законом України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», застережень щодо застосування амністії, передбачених ст. 9 Закону, не вбачається.
Оскільки обвинувачений надав згоду на застосування до нього амністії і на нього поширюються положення "є" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, п."є" ст.1, ст.10, ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 рокусуд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 24 березня 2017 року в кримінальному провадженні №0000346 від 24 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

ЗвільнитиОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п."є" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1