АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 654/2720/16-к
Номер провадження : 11-кп/791/704/17 Головуючий в І-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року листопада місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: ОСОБА_7

Обвинуваченої: ОСОБА_8

Потерпілої: ОСОБА_9

Представника потерпілої: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000131 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Лазурне Скадовського району Херсонської області, громадянка України, має середню спеціальну освіту, не заміжня, не працює, раніше не засуджена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено їй покарання у вигляді 4 орків і 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_8 до вступу вироку у законну силу обраний у вигляді особистого зобов`язання.
Початок строку відбуття покарання засудженій ОСОБА_8 рахується з моменту її затримання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 1921, 45 грн.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у загальному розмірі 11 344, 91 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те що 03.04.2015 р., близько 16 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Олексіїївка - Нововолодимирівка» зі сторони селища Олексіївка Голопристанського району у напрямку селища Нововолодимирівка Голопристанського району Херсонської області, знаходячись на перехресті з автодорогою «Гола Пристань - Залізний Порт», поблизу с. Бехтери Голопристанського району Херсонської області, проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки яка склалась, порушуючи вимоги п.1.5, п. 2.3. «б» і п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме:
-п.1.5, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3 «б», відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 6.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються даного перехрестя проїжджих частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;
під час виїзду з другорядної дороги на перехрестя з проїжджою частиною автодороги «Гола Пристань - Залізний Порт» не надала дорогу автомобілю «MERCEDES-BENZ GL 320 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , 1974 р.н., який наближався до перехрестя по головній дорозі, унаслідок чого допустила зіткнення з вказаним автомобілем, в результаті чого пасажир автомобіля «ВАЗ-21061» ОСОБА_12 , 1980 р.н., отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 , вважає, вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року законним і обґрунтованим, крім того, що відповідно до п.12 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України суд не вирішив питання щодо автомобіля «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який як речовий доказ, був переданий слідчим на зберігання на штрафний майданчик.

Просить змінити вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року і винести рішення про передачу їй автомобіля «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на штрафному майданчику по вул. Гвардійська, 160 у м. Олешки Херсонської області.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , вважає, вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року незаконним та необґрунтованим та таким що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченої.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа яка вчинила злочин в стані осудності але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Таким чином застосування покарання до такої особи суперечить принципу гуманізму та не може забезпечити досягнення мети покарання. Висновком судово-психіатричної експертизи № 248 встановлено що ОСОБА_8 внаслідок наявного психічного розладу на теперішній час не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ст. 20 КК України. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Рекомендовано нагляд та лікування у лікаря психіатра в місцях перебування.

Дослідивши зазначений висновок суд не надав йому жодної оцінки в розрізі ст. ст. 92, 93, 94, 95 КК України.

Як зазначено п. 1 ППВС України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд покладає обов`язок здійснювати обов`язків лікарський нагляд щодо особи яка має психічний розлад у разі визнання недоцільним застосування примусових заходів медичного характеру або його скасування внаслідок поліпшення її психічного стану - на родичів або опікунів до її одужання, (ч. 6 ст. 94, ч. 3 ст. 95 КК України)

А отже за наявності психічного розладу у ОСОБА_8 яка на теперішній час потребує нагляду та лікування у лікаря нарколога та психіатра й незастосування судом вищевказаних положень Кримінального закону порушує принцип законності, гуманності та порушує її права і як наслідок призведе до несприятливої динаміки хвороби з неминучим збільшенням ознак психічного розладу.

Таким чином, судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_8 після вчинення ДТП та по теперішній час не віддає собі звіт у своїх діях та не керує ними що очевидно свідчить про неможливість досягти мети покарання - усвідомленого виправлення засудженої ОСОБА_8 .

Просить вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року яким ОСОБА_8 визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки - скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_8 передати на піклування брату ОСОБА_13 з обов`язковим лікарським наглядом та лікуванням у лікаря нарколога та психіатра за місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку потерпілої ОСОБА_9 та її представника, які підтримали свою апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу захисника просили залишити без задоволення, думку захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , та обвинуваченої ОСОБА_8 які просили задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.12 ст. 368 КПК України питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку: що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами. Також відповідно до ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку має зазначатися рішення щодо речових доказів і документів.

Так потерпіла ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі вірно зазначила, що суд першої інстанції помилково не зазначив у своєму рішенні питання щодо речових доказів, а саме щодо автомобіля «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який як речовий доказ, був переданий слідчим на зберігання на штрафний майданчик.

На підставі зазначеного колегія суддів вважає за необхідне передати автомобіль «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_9 .

Що стосується апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 вона не знаходить свого відображення в матеріалах провадження.

Як передбачено ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зі змісту цієї норми вбачається, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст. 91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду щодо обвинуваченої ОСОБА_8 у вчинені вказаного кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.
Суд першої інстанції дав належну оцінку висновку судово-психіатричної експертизи № 248 де зазначено, що ОСОБА_8 внаслідок наявного психічного розладу на теперішній час не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ст. 20 КК України. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Рекомендовано нагляд та лікування у лікаря нарколога, психіатра в місцях перебування. На момент вчинення кримінального правопорушення (ДТП 03.04.2015 р.) ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням у розумінні ч. 2 ст. 19 КК України не страждала, тоді могла віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними.
Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 була осудною. На момент розгляду справи не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
З огляду на вище наведене, суд дійшов правильного висновку, що вина обвинуваченої в інкримінованому їй злочині знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і доведена доказами: показами потерпілої, свідків, письмовими доказами по справі.
З таким висновком суду першої інстанції враховуючи усі обставини погоджується і колегія суддів, та вважає, що покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, її особи, та конкретних обставин справи, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Засуджена просила застосувати амністію.
Під дію п.г ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року за цим вироком вищевказаного закону підпадає засуджена, оскільки вчинила необережний тяжкий злочин, є інвалідом 3 групи, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 06.11.2017 року.
При таких обставинах ОСОБА_14 необхідно звільнити від призначеного покарання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -
постановила :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Зазначити в резолютивній частині вироку наступне: передати ОСОБА_9 автомобіль «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на штрафному майданчику по вул. Гвардійська, 160 у м. Олешки Херсонської області.
На підставі п.г ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання за цим вироком.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили негайно та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2