Справа № 274/3518/14-к
Провадження № 1-кс/0274/440/14

У Х В А Л А про арешт майна
м. Бердичів 27.06.2014 р.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , учасників судового провадження: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,-
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що 24.04.2014 року до Бердичівського МВ надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що невстановлені особи підробили документи, які надавалися до Бердичівського міськрайонного суду, внаслідок чого було прийнято незаконне рішення щодо відчуження частини квартири, належної ОСОБА_4 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 повідомила, що в червні 2008 року вона в газеті знайшла оголошення по продаж квартири за адресою АДРЕСА_2 . В подальшому вона домовилася з власником ОСОБА_7 про купівлю даної квартири за визначену ним суму. В розмові з ОСОБА_7 він їй повідомив, що продає квартиру, так як він хоче виїхати з м. Бердичева, оскільки у нього в м. Бердичеві нікого немає, а саме його дружина ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого вони нотаріально оформили договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 05 вересня 2008 року. Вподальшому вона зареєструвала право власності на дану квартиру в МБТІ.
В 2009 році вона дізналася, що гр. ОСОБА_9 звернувся до суду з заявою з приводу визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 , яку вона придбала в вересні 2008 року у ОСОБА_7 . Вподальшому вона дізналася, що ОСОБА_9 являється сином ОСОБА_8 , яка являлась дружиною ОСОБА_7 , та після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , де вона проживала з 1992 року. Однак як їй відомо, після смерті ОСОБА_8 квартира АДРЕСА_1 ні на кому не була зареєстрована, тільки після смерті ОСОБА_8 , її чоловік ОСОБА_7 оформив право власності на квартиру на себе. Так як в БТІ зазначено, що першим власником вищевказаної квартири являвся ОСОБА_7 , та коли вона купувала квартиру у ОСОБА_7 , то у ній були зареєстрований лише ОСОБА_7 , будь яких інших осіб в квартирі не було зареєстровано. В позовній заяві до суду ОСОБА_9 посилається на те, що дана квартира належала його матері на підставі довідки об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Приморський». Однак на її думку дана довідка є підробленою та взагалі не дає підстав вважати ОСОБА_8 власником квартири, так як, довідка видана на ім`я ОСОБА_8 02.06.2008 року, однак 02.11.2007 року вона померла. Також в довідці вказано, що перший внесок за квартиру був внесений у 1969 році, а останній в 1982 року, а ОСОБА_8 почала проживати в даній квартирі лише в 1992 року. Також ОСОБА_8 ніколи не реєструвала право власності на дану квартиру у БТІ, вона просто вселилася в дану квартиру і проживала без будь-яких підтверджуючих документів на право власності. З попередньою власницею ОСОБА_10 вона на словах домовилась про обмін квартир, навіть ордера на квартиру ОСОБА_8 не отримала. ОСОБА_9 звернувся із заявою про відкриття спадщини 12.11.2007 року, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось, так як він не зміг оформити права власності на квартиру, так як дана квартира не належала його матері за життя.
У справі, що знаходиться в суді з приводу розподілу квартири є картка прописки на ім`я ОСОБА_9 в якій вказано, що він прописаний з 28.09.1990 року в даній квартирі, однак ОСОБА_9 там ніколи не був прописаний, тобто дана картка є підробленою, так як ОСОБА_8 почала там проживати з 1992 року.
10.12.2013 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 05.09.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за № 4736.
За ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.
На рішення Бердичівського міськрайонного суду від 10.12.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_11 подали апеляційну скаргу при розгляді якої, 30.01.2014 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області, було змінено рішення Бердичівського міськрайонного суду в резолютивній частині вказівкою про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в ? частині.
На рішення Бердичівського міськрайонного суду від 10.12.2014 року та рішення Апеляційного суду в Житомирській області ОСОБА_4 та ОСОБА_11 подали касаційну скаргу до вищого спеціалізованого суду України, який 24.03.2014 року ухвалив відмову ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у відкритті касаційного провадження.
26.05.2014 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт для проведення заходів забезпечення позовів.
На рішення Бердичівського міськрайонного суду ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу та 24.06.2014 року Апеляційний суд в Житомирській області ухвалив скасувати ухвалу Бердичівського мськрайонного суду від 26.05.2014 року та постановив нову ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_9 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити її відчуження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на майно: на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить по 1/2 частки ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу, ВКІ 357603 р.№ 4736, 05.09.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міськнотаріального округу.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до апеляційного суду в Житомирській області.
Суддя: ОСОБА_1