Справа № 442/8471/17
Провадження № 1-кп/442/474/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000910 від 28.04.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого 29.06.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла дитячої кімнати будинку АДРЕСА_1 , проник в будинок, звідки намагався таємно викрасти бензотример марки «STIHL FS 55» вартістю 2250 грн., який належить Бобяк ОСОБА_6 . Однак, з причин, що не залежали від його волі ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення свого наміру по викраденню чужого майна до кінця, залишивши бензотример на подвірї вказаного будинку, оскільки вважав, що був помічений сторонньою особою.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що у вказаний період, через непорозуміння з дружиною, перебував у пригніченому стані. Прийшов до вказаного будинку, щоб поспілкуватися з чоловіком потерпілої. Однак, вдома нікого не було. Чому вчинив даний злочин, пояснити не може. Мав намір викрадений бензотример продати. Почувши, що по вулиці йде хтось сторонній, залишив викрадене на подвірї. У вчиненому щиросердечно розкаюється. Обіцяє більше кримінальних правопорушень не вчиняти. Матеріальну шкоду потерпілій не завдав. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 як ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що дійсно знайома з обвинуваченим. ОСОБА_3 , проникаючи у їхній будинок, пошкодив вікно. Викрадене залишив на подвірї. Вважає, що обвинуваченого за його дії потрібно покарати, але не суворо.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим і визнає фактичні обставини доведеними.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Крім цього, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які суд бере до уваги як помякшуючі відповідно до ст. 66 КК України при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є те, що він щиро розкаюється у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України: звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, - що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обовязки, передбачені п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в інших злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю, або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Відтак, остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити з врахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2017 року, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185КК України до трьох років позбавлення волі з встановленням іспитового строку один рік.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи в користь експертної установи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368, 369,370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 України, за якою призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового зарахування покарання, призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2017 року, визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: бензотример марки «STIHL FS 55», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , - залишити в останньої.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № 147 від 11.06.2014) - 393, 40 грн., одержувач УДКСУ у Залізничному районі Львова, код ЄРДПОУ 38007594 р/р 0003 МФО 825014 та витрати за проведення додаткової судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № 4/1641 від 26.10.2017) 790, 96 грн., одержувач УДКСУ у Залізничному районі Львова, код ЄРДПОУ 38007594 р/р 0003 МФО 825014

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1