Справа № 738/1540/17
№ провадження 1-в/738/370/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Домницький виправний центр №135» клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2017 року до суду із клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_4 , в якому просить у відповідності до Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити його від подальшого відбування порання призначеного вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.03.2017, відповідно до якого його було засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, 69, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що на його думку, він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто який є неповнолітнім, він не позбавлений батьківських прав, а тому просив звільнити його від подальшого відбування покарання згідно статті 1 Закону.
Представник установи виконання покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню відповідно до норм статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Заслухавши думку засудженого, представника установи виконання покарання, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 набрав чинності Закон України №1810-VIІI від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», виконання цього закону покладається на суди, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарання, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами особової справи ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 04.11.2016 за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 1 року обмеження волі. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області вирок змінено, що стосується засудженого ОСОБА_4 : відповідно до ст. 67 КК України, виключено з мотивувальної частини вироку обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 вчинення злочину повторно та вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Як вбачається з копії вироку Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і з застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання 1 рік обмеження волі. На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання покарань, за вироком Куликівського районного суду від 04 листопада 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин визначений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Отже, з огляду на вищевикладене, та враховуючи, що ОСОБА_4 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, тому він має обмеження щодо застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з цим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
На пiдставi викладеного i керуючись Законом України «Про застосування амністії», Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1