14 грудня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, інваліда другої групи, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, громадянки України, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України, колегія суддів
Стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про скасування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться під вартою понад 19 місяців. Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків. Крім того, при вирішенні питання щодо продовження строків тримання під вартою судом в повній мірі не був врахований стан здоров`я обвинувачених, наявність у них міцних соціальних зв`язків.
Крім того, захисник просив застосувати до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заходи забезпечення безпеки у вигляді особистої охорони, охорони житла і майна останніх, враховуючи те, що у випадку скасування запобіжного заходу обвинуваченим можуть існувати ризики загрози життю, здоров`ю і їх майну.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , кожен окремо, підтримали клопотання захисника, просили скасувати їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати заходи безпеки.
Прокурор в судовому засіданні також підтримав клопотання сторони захисту, вважаючи їх обґрунтованими, просив задовольнити.
Колегія суддів, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання захисника про скасування запобіжного заходу та про застосування заходів безпеки обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії особливо тяжких злочинів, яке карається позбавленням волі на строк від 8 до 15 років, та перебувають під вартою з 23.04.2016 року, тобто понад 19 місяців.
Під час судового розгляду досліджена значна кількість доказів по справі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають міцні соціальні зв`язки на території України, зареєстровані та постійно проживають в м. Одесі.
У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013р. N511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» визначено, ще відповідно до п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.
Також практика ЄСПЛ встановлює, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення обвинуваченим тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але при цьому, суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі "Єчус проти Литви").
У своїх рішеннях ЄСПЛ також звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого обвинуваченою, та ризик її ухилення від слідства чи суду залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. Проте, згідно з п.3 ст.5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому прокурор у своєму клопотанні має навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1998 року у справі "I.A. проти Франції").
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, колегія суддів приходить до висновку, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно скасувати та застосувати стосовно обвинувачених заходи забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, у вигляді особистої охорони, охорони житла і майна останніх, оскільки існує реальна загроза з боку радикально настроєних мешканців м. Одеси.
Керуючись Гл.18, ст.ст. 36, ст.176, 177, 206, 331 КПК України, Законом України № 3782-ХІІ від 23.12.1993 «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», колегія суддів
Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу та про застосування заходів безпеки - задовольнити.
Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнивши обвинуваченого з під варти в залі суду.
Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнивши обвинувачену з під варти в залі суду.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заходи забезпечення безпеки у вигляді особистої охорони, охорони житла і майна останніх.
Доручити виконання вказаних заходів безпеки працівникам УСБУ в Одеській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3