Справа № № 585/156/18
Номер провадження 1-в/585/82/18
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
05 лютого 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора: ОСОБА_2 ,

секретаря - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника лікарні : ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни заяву представника КЗ СОР «1-ша ОСЛ м. Ромни» про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , 1977 р.н., -

В С Т А Н О В И В:
17 січня 2018 року лікар-психіатр Першої обласної спеціалізованої лікарні ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про зміну заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , 1977 року народження. В своїй заяві посилався на те , що ОСОБА_6 був госпіталізований до КЗ СОР 1-ша ОСЛ м. Ромни Сумської області 07 вересня 2017 року згідно ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 27 липня 2017 року в зв`язку із скоєнням суспільно небезпечного діяння в червні 2017 року. 03 січня 2018 року гр. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів І ОСЛ м. Ромни. Комісія прийшла до висновку, що в теперішній час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: «Органічного розладу особистості (внаслідок ЧМТ) з легким зниженням пам`яті»; на момент огляду не виявляє ознак тяжкого психічного розладу, який обумовлював би його небезпеку для себе і оточуючих. У пацієнта значно знизився ступінь його суспільної небезпечності і відпала необхідність подальшого лікування в умовах психіатричного закладу. Подальше лікування гр. ОСОБА_6 можливе в умовах амбулаторної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

У судовому засіданні представник КЗ СОР «І ОСЛ» ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви КЗ СОР «1-ша ОСЛ».

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.
ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну відносно нього примусових заходів медичного характеру, пояснив, що амбулаторно лікуватися не зможе, оскільки в нього не має коштів, щоб доїхати до міста та відвідати лікаря. Рідні в нього не має.
Суд, вислухавши думки прокурора, захисника, заявника та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_6 скоїв суспільно-небезпечне діяння за ч.3 ст.185 КК України, вчинив діяння в стані неосудності, а тому на підставі ст. 19 КК України 27 липня 2017 року відносно нього були застосовані примусові заходи медичного характеру до його одужання (а.с.7-8).

З висновку комісії лікарів-психіатрів від 03 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання у вигляді «Органічного розладу особистості (внаслідок ЧМТ) з легким зниженням пам`яті». На даний час ОСОБА_6 не виявляє ознак тяжкого психічного розладу, який обумовлював би його небезпеку для себе і оточуючих. У пацієнта значно знизився ступінь його суспільної небезпечності і відпала необхідність подальшого лікування в умовах психіатричного закладу. Подальше лікування гр. ОСОБА_6 можливе в умовах амбулаторної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання. (а. с. 3-4).

Вищезазначений висновок лікарів - психіатрів у суду сумніву не викликає.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу", перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Згідно із ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи те, що психічний стан ОСОБА_6 хоча й значно покращився, і він не виявляє небезпеки для оточуючих, та внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру, однак, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_6 засобів для отримання амбулаторної допомоги в примусовому порядку, то суд приходить до висновку, що зміна примусових заходів медичного характеру з лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання є недоцільним, у зв`язку з тим, що неотримання такої допомоги призведе до погіршення його психічного стану. Враховуючи те, що відповідно до ухвали Білопільського районного суду від 27 липня 2017 року відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру до його одужання, то суд вважає, що останньому необхідно продовжити лікування в умовах стаціонару до настання обставин, що зумовлюватимуть їх припинення. А тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви представника КЗ СОР «1-ша ОСЛ м. Ромни» про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , 1977 р.н., - відмовити.

Примусові заходів медичного характеру у вигляді лікування у спеціалізованій лікарні зі звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , вважати продовженими у відповідності до ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 27 липня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали суду.

Суддя: підпис...

Копія вірна :
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1