Справа № 487/976/18
Провадження № 1-кп/487/384/18
УХВАЛА

23.02.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перекладача ОСОБА_12
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчинені злочинів передбачених ст..ст. 306 ч.1, 309 ч.2, 307 ч.3, 321 ч.2 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчинені злочинів передбачених ст..ст. 306 ч.1, 309 ч.2, 307 ч.3, 321 ч.2 КК України
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, обвинуваченими вчинено злочини середньої тяжкості (ч.2 ст.309 ст.321 ч.2 КК), ) та особливо тяжкі злочини (ст..306 ч.1, 307 ч.3 КК), особу обвинувачених, ОСОБА_7 , яка раніше судима, ОСОБА_8 , який раніше в силу ст..89 КК України не судимий , ОСОБА_6 , яка раніше не судима, не мають постійного місця роботи і законного джерела доходу, тобто не мають соціально сталих зв`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт..
В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заперечував проти клопотання прокурора та просив замінити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 на більш м`який у вигляді домашнього арешту, посилаючись на незадовільний стан обвинуваченої, та її роль у вчинені даних злочинів.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт..
В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора та просила замінити запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 на більш м`який у вигляді домашнього арешту, також посилаючись на незадовільний стан її здоров`я та потребу у лікуванні.
Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт..

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 просив клопотання прокурора задовольнити частково, встановивши ОСОБА_8 обмеження на вихід з дому в нічни час з 21-00 по06-00 годину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника..
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного:
Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинувачених 26.02.2018 року, 28.02.2018 року та 02.032018 року відповідно, закінчується строк дії запобіжних заходів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.2 ст.309 ст.321 ч.2 КК), ) та особливо тяжких злочинів (ст..306 ч.1, 307 ч.3 КК) у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених те, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше судима. Обвинувачені не мають постійного місця роботи і законного постійного джерела доходу, не мають соціально сталих зв`язків за місцем проживання, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: той факт, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінку та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Таким чином, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, при цьому, вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяють застосування у відношенні них вказаного виду запобіжного заходу, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_14 та ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи обвинувачених та їх захисників щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту, суд не приймає до уваги, вважаючи їх необґрунтованими та не підтвердженими документально.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості (ч.2 ст.309 ст.321 ч.2 КК), та особливо тяжких злочинів (ст..306 ч.1, 307 ч.3 КК) у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше в силу положень ст..89 КК України не судимий, не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: той факт, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що інші більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 177, 181,183,331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжних заходів задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 23.04. 2018 року.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 23.04.2018 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 60 діб до 23.04.2018 року.
Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-цілодобово без дозволу прокурора та суду не залишати місце мешкання за адресою АДРЕСА_1 ;
-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
-Ухвала остаточна.
Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва, та начальнику Ленінського ВП УНП у Миколаївській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3