ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 648/1616/17
Провадження № 1-кп/636/364/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000461, внесеному 03 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, розлученого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, 3-го розвідувального відділення розвідувального взводу 3-го механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ), за військовим званням солдат, раніше не засуджений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -
в с т а н о в и в:
Солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації в посаді розвідника-снайпера 3-го розвідувального відділення розвідувального взводу 3-го механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ), 18 жовтня 2014 року, діючи умисно, в порушення законодавства та статутних вимог, самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилитись від військової служби та, як наслідок, ухилився від військової служби до 26 травня 2017 року, перебуваючи в цей період за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби.
30 травня 2017р. між прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 408 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість в обсязі підозри у кримінальному провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання із застосуванням ст.ст. 69, 53 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, встановивши іспитовий строк 1 рік, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад злочину з кваліфікуючими ознаками дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби, вказує на кваліфікацію діяння за ч. 1 ст. 408 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінального покарання та його розміру, які встановлені КК України.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає, а шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не засуджений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, , позитивно характеризується як на службі так і за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних ті інших обставин.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є самостійно з`явлення із зізнанням, щиросердечне каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , як військова службова особа, самовільно залишила військову частину з метою ухилитись від військової служби, і тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 408 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов по справі не заявлений. Матеріальної шкоди не завдано.
Речових доказів та судових витрат не має.
В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 473-476 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 травня 2017 року між прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 травня 2017 року покарання із застосуванням ст.ст. 69, 53 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя