Справа № 283/1273/17
провадження №1-кп/283/151/2017
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
19 вересня 2017 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000838 від 01.12.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

в скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
30 листопада 2016 року близько 17-ї години 50 хвилин, під час керування автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились пасажири ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , рухаючись по автодорозі Київ-Ковель-Ягодин в напрямку м. Києва на 91 км. + 850 м. поблизу с. Новоселиця, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху не обрав безпечну швидкість руху, та не впорався з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого з`їхав в кювет, де здійснив наїзд на ростуче дерево.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Невідповідність дій ОСОБА_4 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю, показавши, що під час керування автомобілем «Toyota Land Cruiser 200» 30 листопада 2016 року в межах допустимої швидкості на заокругленій автодорозі, внаслідок ожеледиці, не впорався з керуванням та його занесло в кювет, де відбулось зіткнення з деревами. Зазначив, що потерпілий не має до нього претензій про що подав відповідну заяву.

Крім визнавальних показань обвинуваченого, винуватість ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння доводиться іншими наданими стороною обвинувачення доказами, а саме:

даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2016 року, про те, що ділянка дороги де мало місце ДТП являє асфальтобетонну мокру дорогу з нашаруваннями снігу, ожеледиці. Автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» знаходиться в лісосмузі праворуч від автодороги «Київ-Ковель-Ягодин» у напрямку руху м. Києва.

При цьому, на момент дорожньо-транспортної пригоди гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 знаходились в технічно працездатному стані, та яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки результатами висновку експерта при дослідженні технічного стану автомобіля №3/1326 від 31.01.2017 року не встановлено.

Даними висновку експертизи механізму та обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди №3/107 від 23.02.2017 року встановлено, що у даній дорожній обстановці водієві автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» ОСОБА_4 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п. 1.10; 12.1 Правил дорожнього руху: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №116 від 16.06.2017 року у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів лівої крижової кістки, сідничної кістки зліва, розриву лонного зчленування, закритого перелому лівої ліктевої кістки, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів з достатньою силою прикладання, можливо за обставин та в термін внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 30.11.2016 року у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено.

Таким чином, суд вважає, що порушення ОСОБА_4 вимог пунктів п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та кваліфікує ці його необережні дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_5 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

У відповідності до вимог ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до вимог ст.67 КК України обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, виходить з наявності кількох обставин, що його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і з урахуванням цього вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку вимог ст.ст. 100, 124 КПК України відповідно.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році».

Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, зокрема осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії вирішує суд, зокрема за ініціативою обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування амністії щодо нього, про що надав відповідну письмову заяву.

Враховуючи, що ОСОБА_4 має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого його не позбавлено батьківських прав, раніше не судимий та до нього раніше положення Закону України «Про амністію» не застосовувались, скоїв неумисний злочин невеликої тяжкості, за який не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», номерний знак НОМЕР_1 , що переданий на зберігання ОСОБА_6 повернути останньому, після вступу вироку в законну силу.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1407,36 грн. стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: