Справа № 369/5588/17
Провадження № 1-кп/369/487/17
УХВАЛА
Іменем України
29.09.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002803 від 15.05.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше не судимого, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:
14.05.2017 року близько 11 години ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 9, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, через незачинені ворота проникли на територію ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» за вищевказаною адресою, звідки намагались таємно викрасти належні ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» металеві двері вартістю 310 грн., проте не виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не змогли завершити злочин з причин, які не залежали від їх воді, оскільки були зупинені на території підприємства працівниками охорони ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод».

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у висунутому їм обвинуваченні визнали. При цьому, ОСОБА_4 повідомив, що він бомжує, оскільки матір не пускає його до квартири. ОСОБА_5 зазначив, що за місцем реєстрації проживає разом з сестрами. 14.05.2017 року вони зустрілися біля пункту прийому металобрухту, де ОСОБА_6 запропонував Погребному здати на металобрухт металеві двері, які валялись на території заводу. Погребний погодився, оскільки їм обом було погано через випите ввечері минулого дня спиртне, та їм були необхідні кошти, щоб похмелитися. На територію заводу вони зайшли через незачинені ворота, але були затримані охоронцями. Про вчинене відверто шкодували.

Представник ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд без участі представника потерпілого, додавши до своєї заяви постанову від 19.11.2014 року Господарського суду м. Києва про визнання ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» банкрутом.

Враховуючи позицію обвинувачених, вислухавши думку прокурора, суд, роз`яснивши учасників судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та при розгляді справи обмежився допитом обвинувачених та дослідженням документів, які характеризують їх особи.

За таких обставин, вислухавши показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає, що їхня вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю та кваліфікує дії кожного з них за вказаною статтею як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Враховуючи те, що неправомірними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шкода юридичній особі не заподіяна, вказані особи раніше не судимі, намагались викрасти металеві двері, вартість яких експертних шляхом не визначалась, з території підприємства банкрута, вчинене ними діяння формально містить ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте через малозначність не становить небезпеки для суспільства, тому вони підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за малозначністю вчиненого ними діяння, а кримінальне провадження № 0002803 на цій підставі підлягає закриттю.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 11 КК України, ч. 1 ст. 285, ст. 369 372 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 11 КК України за малозначністю вчиненого, кримінальне провадження № 0002801 на цій підставі закрити.

Речові докази у справі: металеві двері, передані на зберігання представнику, - залишити у розпорядженні потерпілого.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, встановлених ч. 2 ст. 394 КК України, протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1