Справа № 520/278/14-к
Провадження № 1-кс/520/32/14
УХВАЛА

13.01.2014 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джамбул, Казахстан, громадянина України, німця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2, ст. 135 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

З клопотання слідчого вбачається, що 10.11.2012 о 05.00 год., на 13 км + 320 м автодороги «Одеса Рені», яка проходить повз смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 100 км/год., з боку м. Одеса у напрямку м. Рені.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 "Пішохідний перехід" та дорожньою розміткою 1.14.1 "зебра", заходів для зменшення швидкості до дозволенної у населених пунктах не прийняв, був неуважним, рух керованого автомобіля постійно не контролював, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, та при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він мав об`єктивну можливість виявити, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля не прийняв та здійснив наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину на відстані 12,3 м від дорожньої розмітки 1.14.1 "зебра", з права наліво, по ходу руху його транспортного засобу.

Внаслідок наїзду, згідно з висновком № 399 від 19.11.2013 комісійної судово-медичної експертизи, ОСОБА_7 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у вигляді розриву лівої нирки з частковим відривом поперекового м`яза, перелому XI лівого ребра по навколо хребцевої лінії, з пошкодженням пристеночной плеври, що супроводжувалася крововиливом в ліву плевральну порожнину; закритої травми живота у вигляді гематоми заочеревинного простору; закритого перелому поперечного відростка тіла п`ятого поперекового хребця, поздовжніх переломів тіл 1-4 крижових хребців; закритих осколкових переломів горизонтальної гілки лівих лонної і сідничної кісток; закритого косого осколкового перелому верхньої третини малогомілкової кістки лівої гомілки, множинних забоїв, саден голови, тулуба та кінцівок. Зазначена травма ускладнилася розвитком геморагічного шоку. Результатом даної травми стало видалення лівої нирки.

Крім того, 10.11.2012 приблизно о 05.00 год. у водія ОСОБА_5 який перебував поруч з 13 км + 320 м автодороги «Одеса - Рені», яка проходить повз смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 , він не надав допомоги особі, яку він своїми діями поставив в безпечне для життя положення, та зник з місця пригоди.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, винним себе не визнав.

За даними фактами СУ ГУМВС України в Одеській області почато досудове розслідування, про що 24.12.2013 року та 04.01.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0003995 та № 0000023 відповідно.

10.01.2014 року слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчий мотивував клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив ненавмисне тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів у зв`язку з чим просив слідчого суддю обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його застосування до підозрюваного. Додав, що ОСОБА_5 після скоєного ДТП втік з місця пригоди при цьому завідомо залишивши без допомоги потерпілу, яка перебувала у безпорадному стані.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засідання заперечував проти клопотання та вважав, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суровим, він не переховувався, не впливав на свідків, його вина доказана у повному обсязі, свідки не бачили як рухався потерпілий по проїжджій частині, є розбіжності по експертизам та просив застосувати до його довірителя більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку адвоката, слідчого та прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Стаття 183 КПК України проголошує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, згідно ч.1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України.

Обгрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується доказами, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП від 10.11.2012 та схемою до нього, згідно яких встановлені: стан проїжджої частини та погодних умов на місці ДТП, наявність слідів гальмування автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», які ведуть на смугу зустрічного руху, осип пластикових частин автомобіля та взуття пішохода, яки розташовані на смузі зустрічного напрямку та лівому узбіччі по ходу руху автомобіля; встановлено, що наїзд автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 мав місце на автодороги "Одеса - Рені", яка проходить повз смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області. Після наїзду водій автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 не зупинився та втік з місця події;

- протоколом огляду транспортного засобу від 10.11.2012, згідно з яким встановлено, що на автомобілі «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 є пошкодження характерні для наїзду на пішохода;

- висновком № 110 судової транспортно-трасологічної експертизи слідів та пошкоджень на автомобілі «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 від 04.02.2013, згідно з яким в центральній передній частині автомобіля є ушкодження і сліди , які в сукупності характерні для утворення в результаті контактної взаємодії з об`єктом, що не має слідоутворюючих кромок, по міцності рівних металу, але володіє істотною інерційною масою, тобто з тілом пішохода.

Пошкодження відображають наступний механізм контакті: удар центральною частиною переднього бампера з подальшим закиданням на декоративну решітку радіатора, капот двигуна і вітрове скло.

- показами потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно з якими на момент події ні зустрічного ні попутного для автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», транспорту не було. Швидкість автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 була значно більше дозволенної в населеному пункті, приблизно 100 км/год. Пішохід ОСОБА_10 перетинала проїзну частину з права наліво по ходу руху автомобіля, рухаючись по проїзної частині навскоси, в темпі кроку і наїзд був на середині дороги. Після наїзду автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 не зупинився, навіть не зменшив швидкість руху, та уїхав в напрямку м. Рені.

- слідчим експериментом від 21.09.2013, під час якого, була встановлена видимість проїжджої частини та пішохода у ближньому освітленні передніх освітлюваних приборів (передніх фар) автомобілю «VOLKSWAGEN JETTA»;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 399 від 19.11.2013 згідно з яким встановлено, що отримані ОСОБА_7 внаслідок наїзду тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (не менше 33 відсотків).

- висновком № 6282 судової авто-технічної експертизи обставин наїзду автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», р/н НОМЕР_1 від 16.12.2013, згідно з яким встановлено, що в умовах події водій автомобіля належним виконанням вимог п.п. 12.3 та 12.4 ПДР мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Фактичні дії водія " ОСОБА_11 ", автомобіля не відповідають вимогам п. 12.4 ПДР в умовах події, з позиції експертного аналізу, знаходяться в причинному технічному зв`язку з фактом ДТП.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.2 ст. 286 КК України за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, санкція ч.1 ст. 135 КК України передбачає позбавлення волі до 2 років.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який призвів до тяжких наслідків, а також той факт, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 з місця пригоди зник, що свідчить про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, тяжкість покарання у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного місця роботи, міцність його соціальних зв`язків.

З метою недопущення ОСОБА_5 переховування від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також враховуючи, що скоєним злочином було заподіяло тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , враховуючи відшкодування підозрюваним матеріальної та моральної шкоди потерпілій, слідчий суддя вважає, що застава повинна бути призначена у розмірі 40 мінімальних заробітних плат, а саме 48720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) гривень.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 198, 205, 369 ч.2, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань у Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 17 години 50 хвилин 13 січня 2014 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 17 годині 50 хвилин 14 березня 2014 року.

Визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків визначених КПК України.

Розмір застави визначити у розмірі 40 мінімальних заробітних плат, а саме у розмірі 48720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Одеській області.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області на виклики слідчого ОСОБА_4 ;

2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 години 50 хвилин 14 березня 2014 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою установи, яка підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Одеського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Одеській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноваженій службовій особі Одеського слідчого ізолятора негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , прокурора та слідчого суддю.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі внесення застави, контроль за виконанням ухвали суду в частині внесення застави покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1