Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1537/18
Провадження № 1-в/644/255/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Орджонікідзевському районному суді м.Харкова заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Барвінкового Харківської області, громадянина України, раніше судимого:

1)15.01.2003 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 263 ч.1, 289 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

2)15.07.2004 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

3)04.02.2011 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; Звільненого 09.04.2012 року Близнюківським районним судом Харківської області на підставі Закону України «Про амністію».

4)05.04.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.125 ч.1, 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

5)23.04.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

6)20.10.2014 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 років 9 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, звільненого 12.03.2016 року за постановою Близнюківського районного суду за ч.5 ст.72 КК України;

7)10.10.2016 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,

що відбуває покарання за останнім вироком в Харківській виправній колонії № 43,

ВСТАНОВИВ:
12.03.2018 року засудженим було подано до суду заяву про застосування Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року. В обґрунтування заяви засуджений посилався на те, що він відбув більше половини призначеного йому покарання, хоча злочин, який він вчинив і є тяжким, але його вчинення не потягло за собою тяжких наслідків, з боку потерпілих до нього відсутні будь-які претензії, позовів немає, амністія та помилування до нього жодного разу не застосувались, за 6 місяців перебування в колонії жодних зауважень до нього немає, він має неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає із його матір`ю. Просив застосувати до нього амністію.

Про час та дату розгляду справи засуджений, представник ХВК №43 були повідомлені, про що свідчать розписки та копія пам`ятки. Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, залучення до участі у справі захисника до суду від засудженого не подавалось. Враховуючі наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності засудженого та представника ХВК №43.

Суд, вислухавши доводи прокурора, що заперечував проти задоволення заяви, оскільки він має дві та більше судимостей за умисні тяжкі злочини, судимості не погашені, окрім того до заявника було застосовано Закон України «Про амністію» в 2012 році, дослідивши зміст заяви, матеріали особової справи засудженого, встановив наступне.

ОСОБА_6 відбуває покарання у Харківській виправній колонії №43 відповідно до вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 10.10.2016 року, яким він засуджений за ст.15 ч.3, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19.04.2017 року.

Заявник просить застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до вимог ч.1 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Відповідно до ч.2 даної статті Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання. 06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено перелік осіб, до яких амністія не застосовується. Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії. Відповідно до п. «е» ст.4 амністія не застосовується до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_6 має судимості за ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК України, вказані судимості не погашені. Окрім того, в 2012 році до ОСОБА_6 було застосовано амністію, про що зазначено у вимозі УІТ при ГУНП в Харківській області.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст. 12, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1