АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/306/18 Справа № 705/193/18 Категорія: : ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0001991 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ РФ, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чапаєво Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

31.07.2017 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1190 грн.,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001991 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, повернутий прокурору для приведення обвинувального акту та додатків до нього у відповідність вимогам КПК України.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті відносно обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не викладено фактичних обставин кримінального правопорушення, що позбавляє суд можливості вважати правильною правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Крім того, в обвинувальному акті, на думку суду, сформульовано не конкретне обвинувачення відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування, та не зазначені реквізити процесуальних рішень.

Так, у обвинуваченні, яке пред`явлене ОСОБА_9 , зазначено, що він за попередньою змовою з ОСОБА_8 таємно викрали майно громадянки ОСОБА_10 , та викладено обставини цього злочину. При цьому, такі дії ОСОБА_9 взагалі не кваліфіковані з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вивченням обвинувачень, які пред`явлені обом обвинуваченим, встановлено, що по одному і тому ж епізоду злочинних дій, вчинених обвинуваченими, їм надана різна правова кваліфікація. Так, за фактом викрадення майна ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ТОВ «Держ Буд», яке мало місце 23.11.2017 року, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення. Аналогічні ж дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення. При цьому формулювання обвинувачень за цим епізодом для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 однакові.

Крім того, у обвинувальному акті не зазначений розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування), хоча з пред`явленого обвинувачення вбачається, що за фактом викрадення майна ОСОБА_10 експертиза проводилась. В разі, якщо витрати не були понесені, про це також необхідно зазначити у обвинувальному акті.

Під час встановлення осіб обвинувачених у підготовчому судовому засіданні встановлено, що анкетні дані обвинувачених, які викладені у обвинувальному акті, не відповідають фактичним даним. Зокрема, невірно зазначено місце народження обвинуваченого ОСОБА_9 (зазначено с. Чапаєво, тоді як згідно з даними паспорта - с. Воробйове), його освіта (зазначено, що освіта вища, у судовому засіданні встановлено, що освіта середня спеціальна), судимості (зазначено, що 25.10.2012 року засуджений Овідіопольським районним судом, у судовому засіданні з копії вироку встановлено, що він був засуджений Великомихайлівським районним судом). Крім того, згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_8 є не одружений. Як було встановлено у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_8 станом на час досудового розслідування і на даний час одружений, що він підтвердив відповідним свідоцтвом про одруження.

Не погодившись з ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2018 та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі.

У якості мотивів своєї скарги прокурор указує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а суд першої інстанції під час підготовчого засідання допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що в обвинувальному акті повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , тобто місце, час, спосіб, майно яке було викрадене у потерпілих, що дані кримінальні правопорушення були вчинені за попередньою змовою групою осіб. Суд вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого в підготовчому засіданні, що є порушенням норм діючого кримінального процесуального законодавства, Оскільки суд лише після дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, яке відбувається в судовому засіданні, може ставити під сумнів кваліфікацію дій підсудного. Щодо завданого матеріального збитку потерпілому в кримінальному провадженні, слід зазначити що по кожному епізоду інкримінованому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було вказано суму матеріального збитку, завданого кожному окремому потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_13 висунуто конкретне з урахуванням всіх обставин справи.

Вказує, що в обвинувальному акті згідно п.4 ч.2 ст.291 КПК України зазначено посади слідчого та прокурора із зазначенням прізвищ, імен і по-батькові. Вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який був наданий разом з обвинувальним актом, відповідає вимогам ст. 109 КПК України і містить всі процесуальні дії проведені в ході досудового розслідування, запита та інше. Вказує, що підстави, викладені в ухвалі, не є грубим порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України і не перешкоджають проведенню підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Обвинувачені їх захисник не були присутні у судовому засіданні, поінформувавши суд про розгляд провадження без їх участі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності вимогам закону (кодексу) будь-яких додатків до цього акту чи інших суміжних документів (реєстру, цивільного позову, розписок, доданих матеріалів кримінального провадження тощо). Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність вимогам ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову чи інших поданих суду додаткових матеріалів кримінального провадження не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що окремі з перелічених судом першої інстанції недоліків знаходять своє підтвердження, однак не є такими, які не можуть бути усунуті в ході підготовчого і судового провадження.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано вказує на те, що в обвинувальному висновку після викладення формулювання обвинувачення за одним з епізодів щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не вказано конкретної кваліфікації його дій, а також на те, що відносно обох обвинувачених при однаковому формулюванні суті обвинувачення щодо них за окремим епізодом спільного вчинення ними злочину, кваліфікації їх дій визначена по-різному.

Однак, колегія суддів вбачає, що вказані недоліки можуть бути усунуті стороною обвинувачення шляхом зміни обвинувачення під час розгляду провадження, й повернення обвинувального акту прокурору з цій конкретній ситуації, не сприятиме дотриманню розумних строків розгляду провадження.

Стосовно вказівок суду першої інстанції щодо невідповідності окремих даних про особи обвинувачених, колегія суддів позбавлена можливості перевірити їх обґрунтованість, оскільки до матеріалів провадження не долучені документи, на які посилається місцевий суд (копії паспорту, свідоцтва про одруження тощо), а самі обвинувачені не виявили бажання взяти участь у цьому апеляційному розгляді.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :