Справа № 487/2331/16-к
Провадження № 1-кп/487/41/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора -ОСОБА_3 ,
перекладач -ОСОБА_4
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого -ОСОБА_8
захисника обвинуваченого -ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
в присутності обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва підготовче судове засідання кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001154 від 09.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001154 від 09.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Захисник подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, обвинувачений підтримав вказане клопотання.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних міркувань.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Зі змісту цієї статті вбачається, що обвинувальний акт може бути повернуто прокурору за умови невідповідності його вимогам кримінального-процесуального закону.

Як було зазначено вище, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону за формою або змістом, складений не уповноваженою посадовою особою, не містить необхідних реквізитів або відомостей, наданий без додатків, передбачених статтею 291 КПК України як обов`язкові.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і має містити відомості зазначені в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Змістом статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Надання до суду інших документів до початку судового засідання забороняється.

Окрім того, в ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено вичерпний перелік документів, які подаються суду до початку судового розгляду, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Крім того, за вимоги частин першої та другої статті 50 КПК України, згідно з якими повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З положень ст. 48 КПК України слідує, що захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника. Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Крім того, обов`язковою є участь захисника з підстав передбачених ст. 52 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.

Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Згідно з ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Вище зазначені порушення правових вимог, призвели до дотримання норм ст. 293 КПК України, оскільки до суду не було надано належних та допустимих доказів про отримання копій обвинувального акту захисником обвинуваченого, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, при детальному аналізі обставин вручення матеріалів передбачених ст. 293 КПК України обвинуваченому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Так, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображені в повному обсязі дії, що стосуються призначення, заміни захисту, відмови від захисту, повідомлення сторонам про відкриття матеріалів кримінального провадження, відомості про час проведення процесуальної дії-ознайомлення сторін із матеріалами, до яких надано доступ, що передбачено вимогами ч. 9 ст. 290 КПК України.

Також в реєстрах до обвинувального акту відсутнє посилання на таке процесуальне рішення як складення обвинувального акту та цей недолік реєстру матеріалів досудового розслідування вказує на незавершеність досудового розслідування, що унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав учасників судового провадження.

Разом з тим, під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог кримінального процесуального законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

За таких обставин обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору прокуратури.

На підставі викладеного, суд вважає, що при таких обставинах обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду і повинен бути повернений прокурору, зобов`язавши його усунути виявлені недоліки у розумний строк з дня отримання ним обвинувального акту, а саме - вчинити відповідні дії щодо приведення реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту відносно ОСОБА_16 вищезазначеним вимогам закону, вручити обвинувальний акт захиснику, який уповноважений на захисту обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.291.314 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001154 від 09.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України повернути прокурору Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області.
Ухвала суду може бути оскаржена в Апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1