Справа № 638/6758/17
Провадження № 1-кп/638/666/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 внесеному до ЄРДР 13.02.2017 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого а саме: 02.09.1997 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України, 23.08.2000 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 206 КК України, 02.08.2005 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, 25.12.2008 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, 14.03.2011 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, звільнений 25.09.2015 за відбуттям строку покарання, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження № 0000684 від 13.02.2017 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 06.03.2017 року оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження продовжують існувати.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стосовно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.03.2017 року та ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова продовжено строк тримання під вартою .

Положеннями ст. 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї норми передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57)

Прокурором при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри.

В суді знайшла своє підтвердження наявність раніше встановлених ризиків, які продовжують існувати.

Доказами існуючих ризиків є те, що обвинувачений може приховатися від суду, здійснити дії, пов`язані з перетином кордону України, перешкодити встановленню об`єктивної істини у справі, продовжити злочинну діяльність, перешкодити кримінальному провадженню. Крім того не допитано учасників процесу, на яким може мати вплив обвинувачений у разі його знаходження на волі.

Ризики, які передбачені ст.177 КПК України, що дають суду підстави для продовження строку тримання під вартою, на дійсний час в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Враховуючи характер обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність відомостей про наявність таких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, а також той факт, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду, запобіжний захід обрано з дотриманням вимог закону, дотепер наявна обґрунтованість обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує доцільність його збереження, через що вбачаються підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить сторона захисту та обвинувачений .
Такими чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та доцільність збереження раніше обраного запобіжного заходу.
Приймаючи до уваги, що попередньою ухвалою суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 12-00 год. 28 жовтня 2017 року , відповідно строк рахується з цієї дати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -
Ухвалив:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 12-00 год 28 жовтня 2017 року, тобто до 12-00 год 26 грудня 2017 року..
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1