Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 1903/586/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2012

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю обвинувача Рекуша О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, 1 березня 1953 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Тернопільської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Тернопільської області, українця, гр-на України, з вищою

освітою, одруженого, який не працює, судимого 17.03.2011

року Бучацьким районним судом за ч.1 ст.366, ч.1 ст.222

КК України, із застосуванням ст.ст.70,75,76 КК України,

до обмеження волі на строк два роки з позбавленням права

обіймати посади на строк два роки та звільненням від

відбування основного покарання з випробуванням

протягом іспитового строку тривалістю один рік,

за ч.1 ст.366, ч.1 ст.222 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, працюючи директором приватного підприємства «Бучацький лан», 8 квітня 2008 року видав завідомо фіктивну довідку про доходи №7 для одержання кредиту в ВАТ КБ «Надра», в якій було зазначено, що ОСОБА_2 з червня 2007 року працює на посаді заступника директора ПП «Бучацький лан»і його нарахована до видачі щомісячна заробітна плата з жовтня 2007 року по березень 2008 року складала 2021,20 грн. Вказану довідку заповнював він особисто, особисто завірив її своїм підписом та печаткою ПП «Бучацький лан», як директор підприємства, а також вчинив на ній підпис замість головного бухгалтера та особисто видав довідку ОСОБА_2, який заступником директора ПП «Бучацький лан»ніколи не працював і заробітна плата йому не виплачувалася.

Надалі, знаючи, що видана на імя ОСОБА_2 довідка фіктивна, 9 квітня 2008 року ОСОБА_1, з метою одержання кредиту для потреб очолюваного ним ПП Бучацький лан та ПП Відродження-1, директором якого працював ОСОБА_2, надав разом із ОСОБА_2 Бучацькому відділенню № 14 філії ВАТ КБ «Надра»Тернопільського регіонального управління недостовірну інформацію про доходи ОСОБА_2 за останні шість місяців. На підставі вказаної довідки 10 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра»було укладено кредитний договір №1186/2008-Ф від 10 квітня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_2 було видано кредит в сумі 14000 грн. терміном до 8 квітня 2011 року, який ОСОБА_1 витратив на потреби очолюваного ним приватного підприємства, шляхом особистого зняття готівкових коштів із кредитної пластикової картки ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 суду показав, що директором приватного підприємства «Бучацький лан», засновником якого є його дружина ОСОБА_3, він працював з 17 лютого 2006 року. 8 квітня 2008 року він видав завідомо фіктивну довідку про доходи №7 для одержання кредиту в ВАТ КБ «Надра», в якій було зазначено, що ОСОБА_2 з червня 2007 року працює на посаді заступника директора ПП «Бучацький лан»і його нарахована до видачі щомісячна заробітна плата з жовтня 2007 року по березень 2008 року складала 2021,20 грн. Вказану довідку заповнював він особисто, особисто завірив її своїм підписом та печаткою ПП «Бучацький лан», як директор підприємства, а також вчинив на ній підпис замість головного бухгалтера та особисто видав довідку ОСОБА_2, який заступником директора ПП «Бучацький лан»ніколи не працював і заробітна плата йому не виплачувалася. Надалі, знаючи, що видана на імя ОСОБА_2 довідка фіктивна, 9 квітня 2008 року він, з метою одержання кредиту для потреб очолюваного ним ПП Бучацький лан та ПП Відродження-1, директором якого працював ОСОБА_2, надав разом із ОСОБА_2 Бучацькому відділенню № 14 філії ВАТ КБ «Надра»Тернопільського регіонального управління недостовірну інформацію про доходи ОСОБА_2 за останні шість місяців. На підставі вказаної довідки 10 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра»було укладено кредитний договір №1186/2008-Ф від 10 квітня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_2 було видано кредит в сумі 14000 грн. терміном до 8 квітня 2011 року, який він витратив на потреби очолюваного ним приватного підприємства, шляхом особистого зняття готівкових коштів із кредитної пластикової картки ОСОБА_2 Оскільки кінцевий термін погашення кредиту 10 квітня 2011 року, а погашав він його нерегулярно, з порушенням строків, встановлених графіком, планує повернути кредит у строк, додатково обумовлений з банком.

Оскільки підсудний в судовому засіданні повністю визнав вину в скоєнні злочинів, дав показання згідно змісту пред'явленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст.299 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочинів доведена повністю, а його дії органом досудового слідства за ч.1 ст.366 та ч.1 ст.222 КК України кваліфіковано вірно, як службове підроблення та шахрайство з фінансовими ресурсами.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується позитивно по місцю проживання, ніде не працює, а також обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, утримання перестарілої матері та дружини, яка є інвалідом третьої групи та пенсіонером, і приходить до переконання, що йому слід призначити основне покарання у виді штрафу. При цьому суд вважає за необхідне застосувати ст.69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.222 КК України, а також не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що передбачене в санкціях ч.1 ст.366 та ч.1 ст.222 КК України як обов'язкове.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366 та ч.1 ст.222 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.366 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 1000 (однієї тисячі) грн. штрафу;

- за ч.1 ст.222 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 1500 (однієї тисячі п'ятсот) грн. штрафу.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п'ятсот) грн.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_1 попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_4