Справа №127/8838/18
Провадження №1-кс/127/4395/18
19 квітня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
Так, 07.03.2018р. скаржник звернувся до із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. В подальшому 04.04.2018р. поштою він отримав лист №А-729/200/2018 від 30.03.2018р. із копією постанови слідчого СВ Вінницького ВП лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 15.03.2018р. про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.
ОСОБА_3 вважає постанову слідчого необґрунтованою, незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси, позбавляє можливості відновити та захистити їх, а тому вона підлягає скасуванню.Так, скаржник вважає, що його було звільнено з роботи незаконно, в зв`язку з чим він втратив можливість працювати і отримувати заробітну плату, тобто кримінальним правопорушенням йому завдано матеріальної шкоди.
Таким чином, скаржник вважає, що твердження слідчого в оскаржуваній постанові про те, що мене було звільнено з роботи правомірно і тим самим я не можу бути потерпілим у справі, не грунтується на обставинах справи та на нормах закону.
Слідчий в постанові посилається на такі обставини, які були досліджені слідчим суддею при розгляді скарги на постанову про закриття даного кримінального провадження. За результатами розгляду цієї скарги слідчий суддя 27 лютого 2018 року виніс ухвалу про скасування постанови про закриття кримінального провадження, де вказав на хибність позиції та висновку слідчого.Слідчий безпідставно прийшов до висновку про відсутність завданої йому шкоди, що є підставою для скасування постанови про відмову у залученні його як потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників розгляду скарги, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.
ОСОБА_3 07.03.2018 року звернувся із заявою про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що внаслідок кримінального правопорушення, було грубо порушено його конституційне право на працю та завдано йому матеріальної та моральної шкоди, а тому вважає, що у нього виникло право бути потерпілим у кримінальному провадженні.
Постанову слідчого мотивована тим, що слідство має матеріали відповідно до яких ОСОБА_3 звільнили на підставі скорочення, ОСОБА_3 не звертався до суду з метою оскарження даного звільнення та слідство не має інших даних на підставі яких дане звільнення можна було б характеризувати як незаконне.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як вказано в ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Пункт 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як-то рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене та те, що кримінальне провадження № 0004862 від 09.02.2015 року, порушено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України по факту порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що потягло за собою порушення гарантованого права на працю, що на думку слідчого судді завдало ОСОБА_3 матеріальних та моральних страждань, про які й ним заявлено в його заяві.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 38, 55, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0004862 від 09.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України задовольнити.

Скасувати постанову начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0004862 від 09.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0004862 від 09.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, залучити ОСОБА_3 до провадження як потерпілого.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя