Справа № 468/992/17-к
Провадж.№ 1-кп/481/12/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області
у складі: головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
його захисника ОСОБА_7
розглядаючи увідкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.04.2017 року за № 0000183 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявила письмове клопотання про визнання недопустимим доказом Протоколу пред`явлення для впізнання від 14.04.2017 року та відеозапису до нього, яким зафіксований факт впізнання потерпілим ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_6 як особи, яка 13.04.2017 року напала на нього та ОСОБА_9 , з метою заволодіння майном, яке належить ОСОБА_10 ..

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що впізнання було проведено з порушеннями, які унеможливлюють посилання на вказаний протокол, як на доказ у кримінальному провадженні, так як при проведенні такого впізнання за голосом були порушені вимоги про його здійснення поза візуальним контактом між особою, що впізнає та особами, які пред`явлені до впізнання, крім того, особа, яка впізнавала, мала можливість чути анкетні данні осіб, які їй пред`являлись, які могли бути заздалегідь відомі потерпілому, так як були мешканцями с. Піски Баштанського району. Крім зазначеного захисник наполягає на тому, що вказана слідча дія, в порушення вимог ст..223 КПК України, була проведена в нічний час, хоча до невідкладних випадків її віднести не можна.

На думку захисника, вказані порушення свідчать про очевидну недопустимість даного протоколу, як письмового доказу в розумінні ч. 2 ст.89 КПК України, що виключає його дослідження в судовому розгляді або тягне припинення його дослідження у разі, якщо воно було розпочате.

Обвинувачений ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали думку захисника ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вказані захисником обставини проведення впізнання не свідчать про очевидну недопустимість протоколу предявлення до впізнання за голосом та відеозапису до нього.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст..94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.89 КПК України, до виходу до нарадчої кімнати для ухвалення вироку суд може вирішити питання про допустимість доказів лише у разі їх очевидної недопустимості.

Підстави для визнання доказів очевидно недопустимими зазначені в ст..87 КПК України. За змістом цієї статті, єдиною ознакою очевидності недопустимості доказів є їх отримання внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуття інших доказів завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Орієнтовний перелік істотних порушень при збирання доказів, які тягнуть очевидну недопустимість доказів, зазначений у ч. 2 ст.87 КПК України.

Однак захисник у своєму клопотанні не вказує на очевидність недопустимості протоколу пред`явлення для впізнання в розумінні ст..87 КПК України, а лише посилається на порушення порядку проведення впізнання, що, на думку захисту, дають підстави ставити під сумнів доказове значення цієї слідчої дії та відповідного протоколу.

За таких обставин питання про допустимість чи недопустимість вказаного протоколу може бути вирішено лише під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

У зв`язку з викладеним клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.87,89,376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання Протоколу пред`явлення для впізнання від 14.04.2017 року та відеозапису до нього, яким зафіксований факт впізнання потерпілим ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_6 , очевидно недопустимим доказом.

Роз`яснити учасникам провадження, що питання про допустимість чи недопустимість Протоколу пред`явлення для впізнання від 14.04.2017 року, яким зафіксований факт впізнання потерпілим ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_6 , підлягає вирішенню судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті обвинувачення.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст.392 КПК України.

Суддя