Ухвала

27 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 758/15663/15-к

провадження № 51-3275зно18
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року,
встановила:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2017 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 та призначено апеляційний розгляд кримінального провадження на 12.00 год 09 березня 2017 року.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції.
ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами ухвали суду касаційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 вказану заяву залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

У встановлений судом строк ОСОБА_2 повторно звернувся до Верховного Суду, проте недоліків, зазначених в ухвалі від 06 лютого 2018 року, не усунув.
Так, всупереч вимог ч. 1 ст. 461 КПК України ОСОБА_2 не вказав, коли конкретно він дізнався про наявність обставин, які, на його думку, є нововиявленими або виключними.

Також, ОСОБА_2 не зазначив, які саме, передбачені частинами 2 і 3 ст. 459 КПК України, обставини є нововиявленими або виключними, які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду і яким чином ці обставини вплинули на законність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року. Обґрунтування з посиланням на відповідні обставини у заяві також відсутнє.
Крім того, вимога у заяві ОСОБА_2 сформульована без урахування положень ст. 467 КПК України, якою передбачено рішення, що можуть бути прийняті судом касаційної інстанції за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
За змістом своєї заяви,ОСОБА_2 вказує на допущені, на його думку, судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій порушення вимог кримінального процесуального закону, проте, наведені ним обставини не є відповідно до ст. 459 КПК України підставами для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Таким чином, ОСОБА_2 не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, у зв`язку із чим вона підлягає поверненню відповідно до ч. 3 ст. 464, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення заяви не позбавляє права повторного звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку, передбаченого ст. 461 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК України, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03.10.2017, суддя
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1