Справа № 357/4074/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/903/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 20.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
20 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000312 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 21 січня 2017 близько 09 години, поряд із торговими павільйонами, що розташовані поблизу будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 , діючи умисно, з мотивів помсти, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою в область голови ОСОБА_9 .

У результаті вказаних умисних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забиття м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання щодо покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; ухвалити новий вирок, за яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі та за ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік; на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; в решті вирок залишити без змін. Вимоги обґрунтовує тим, що вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 є незаконним у зв`язку з незастосуванням закону, який підлягає застосуванню. Зазначає, що ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07 вересня 2016 року) визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Прокурор вказує, що суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 1 ст. 76 КК України, не застосувавши до обвинуваченого ще один обов`язковий обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
Дії обвинуваченого судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Під неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність згідно з п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Слід зазначити, що Законом України від 07 вересня 2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» частину 1 статті 76 КК України викладено в новій редакції та визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В частині 2 даної статті зазначено, що на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти інші обов`язки, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При застосуванні ст. 75 КК України до обвинуваченого мають бути застосовані всі, визначенні ч.1 ст.76 КК України обов`язки, чого судом першої інстанції при постановленні вироку щодо ОСОБА_7 дотримано не було.
Зокрема, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 не покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що є незастосуванням закону, який підлягає застосуванню.
Разом з тим, оскільки відповідно ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідністю застосування більш суворого покарання, скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції та неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, і вказаний перелік є вичерпним, колегія суддів приходить до висновку про недоцільність постановлення нового вироку.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині застосування ст. 76 КК України та приведення його у відповідність до вимог закону.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині застосування ст.76 КК України.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
С У Д Д І :

___________________ _____________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4