Справа №591/603/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/470/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єктів власності
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

виправданого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Зарічного районного суду м. Суми, від 12 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Межиричі, Лебединського р ну, Сумської обл., мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) за вироком Зарічного районного суду м. Суми, від 27 листопада 2014 року, за ст. ст. 259 ч. ч. 1, 2; 69; 70 КК України до 2 х років обмеження волі, звільненого 22 червня 2016 року в зв`язку з відбуттям строку покарання,

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправданий за ст. 259 ч. 2 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 2 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 29 грудня 2016 року, близько 20 години 27 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання у АДРЕСА_1 , діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди громадській безпеці та бажаючи настання таких наслідків, маючи на меті помститися органам влади за неналежне, як на його думку, виконання професійних обов`язків працівниками швидкої медичної допомоги, зателефонував зі свого стаціонарного номеру телефону НОМЕР_1 на номер «103» КЗ СОР «СОЦМЕД та МК» та повідомив завідомо неправдиву інформацію про мінування, а саме про те, що у разі, якщо до нього не приїде автомобіль з працівниками швидкої медичної допомоги, він замінує будинок, достовірно знаючи, що ця поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, порушить громадську безпеку, а також відволіче сили МНС, Національної поліції від виконання їх обов`язків.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми, від 12 квітня 2017 року, ОСОБА_7 було визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні і виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 2 КК України.

Суд виходив з того, що своїми діями ОСОБА_7 не повідомляв про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, а лише висловлював погрози вчинити вибух у майбутньому у разі не направлення до місця його проживання працівників швидкої медичної допомоги.

Суд виходив з того, що згідно показів свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_7 погрожував замінувати приміщення у майбутньому, якщо не приїде швидка допомога.

Суд, дослідивши письмові докази (а. п. 41 44; 47 49; 51; 61 62), дійшов висновку, що ОСОБА_7 здійснював телефонні дзвінки 28 грудня 2016 року, а не 29 грудня 2016 року, як про це зазначено в обвинуваченні, зокрема це такі докази як інформація з ПАТ «Укртелеком», лист начальника УІПКП «102» ГУНП в Сумській обл., протокол огляду мобільного телефону, належного ОСОБА_7 .

Також суд, дослідивши протокол огляду місця події, від 28 грудня 2016 року (а. п. 43 44) та протокол огляду диску, дійшов висновку, що ці докази узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_9 в частині того, що погрози ОСОБА_7 стосувалися вчинення дій у майбутньому.

Крім того, на думку суду, та обставина, що телефонував саме ОСОБА_7 , підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом пред`явлення особи для впізнання за аудиозаписом (а. п. 55 57).

Суд у судовому засіданні на підставі зазначених доказів встановив, що ОСОБА_7 28 грудня 2016 року, близько 20 години 27 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , телефонував зі свого стаціонарного номеру телефону НОМЕР_1 на номер «103» КЗ СОР «СОЦМЕД та МК» та погрожував замінувати приміщення у разі, якщо до нього не приїде автомобіль з працівниками швидкої медичної допомоги, однак вказані погрози стосувалися вчинення дій у майбутньому.

Суд за наведених обставин дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч.2 КК України, оскільки ОСОБА_7 повідомляв про можливість мінування в майбутньому, тобто його повідомлення не містили жодних даних, які б свідчили про вже існуючі підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, у зв`язку з чим ОСОБА_7 необхідно виправдати у пред`явленому обвинуваченні.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні, в якій ставиться питання про скасування вироку та ухвалення нового вироку, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 2 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Прокурор мотивує свої апеляційні вимоги тим, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 2 КК України, оскільки вказане кримінальне правопорушення має формальний склад злочину і є закінченим з моменту неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, а з досліджених судом першої інстанції письмових доказів, яким суд не надав належної оцінки, вбачається, що ОСОБА_7 по телефону повідомляв диспетчера служби швидкої медичної допомоги про підготовку вибуху.

Також, на думку прокурора, висновок суду про те, що ОСОБА_7 повідомив про можливість мінування в майбутньому, свідчить про хибну оцінку дій особи, оскільки таким висновком суд констатував в діях ОСОБА_7 початкової стадії готування до злочину з матеріальним складом, а не умотивував підстави відсутності складу злочину, передбаченого ст. 259 КК України.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 та пояснення виправданого ОСОБА_7 про заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши докази обвинувачення, піддавши їх аналізу, зокрема й ті на які прокурор посилається в апеляційній скарзі, погоджується з висновком суду, що 28 грудня 2016 року, близько 20 години 27 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , телефонував зі свого стаціонарного номеру телефону НОМЕР_1 на номер «103» КЗ СОР «СОЦМЕД та МК» та погрожував у замінувати приміщення у разі, якщо до нього не приїде автомобіль з працівниками швидкої медичної допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що відповідальність за ст. 259 ч. 2 КК України настає за завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Виходячи з того, що телефонне повідомлення ОСОБА_7 не містить відомостей про вчинення дій або повідомлення про вчинення дій щодо підготовки до вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, а фактично є погрозою вчинення в майбутньому дій, пов`язаних з вибухом, з метою помсти за невиконання дій по не наданню йому медичної допомоги, то колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності в діях ОСОБА_7 об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 259 ч. 2 КК України.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнання ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдування за ст. 259 ч. 2 КК України, приймаючи до уваги неправильність правової кваліфікації дій за обвинуваченням ОСОБА_7 органом досудового слідства.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , а відповідно, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду м. Суми, від 12 квітня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправданий за ст. 259 ч. 2 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4