Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3764/17
Провадження № 1-кп/644/475/17
ВИРОК
Іменем України
01 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.04.2017 року №0000882, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Харків, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, освіта неповна середня, що працює ПАТ «ХТЗ» робочим зеленого будівництва, не одруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.03.2017 року близько 19.00 години ОСОБА_5 знаходячись в кімнаті №144 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання наслідків, наніс ОСОБА_4 , один удар кулаком правої руки в ділянку носа та три удари кулаками лівої і правої руки в область голови, спричинивши своїми умисними діями тілесні ушкодження, а саме закриту тупу травму кісток носу у вигляді перелому носової кістки з наявністю синців на голові, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ст.349 КПК України, просив суворо не карати, він розкаявся. Також визнав заявлений цивільний позов потерпілої та просив врахувати, що він має матір 1947 року народження, більше дітей немає, та просив застосувати до нього Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у нарколога, як особа що має синдром залежності від алкоголю, має місце реєстрації, проживання, працює, не одружений, негативно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням всіх викладених обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі. В судовому засіданні обвинувачений подав суду заяву про застосування до нього амністії, оскільки він має мати, яка на момент набрання чинності законом про амністію досягла 70 років, інших дітей немає. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Законом України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. 06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачений на момент вчинення злочину 29.03.2017 року, до набрання Законом України «Про амністію у 2016 році», має мати, яка досягла 70-річного віку та немає інших працездатних дітей, раніше не судимий, злочин є злочином невеликої тяжкості. На підтвердження зазначених обставин свідчать копії паспортів обвинуваченого та його матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія свідоцтва про народження обвинуваченого, копія картки форми 1. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на нього поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України в рамках провадження потерпілою було подано цивільний позов. Потерпіла просила стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 833 гривні, кошти які вона витратила на лікування, моральну шкоду в сумі 2000 гривень, яка полягає в моральних стражданнях, які вона понесла внаслідок фізичного болю, змін у своєму повсякденному житті. Обвинувачений позов визнав в повному обсязі. Враховуючи зазначене, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Запобіжний захід не обирався, судових витрат, речових доказів у справі немає. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання у зв`язку із амністією.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в сумі 833 гривні, моральну шкоду в сумі 2000 гривень, а всього 2833 ( дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2. ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1