печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю

секретаря ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2017 в провадженні №757/35543/17-к на готівкові грошові кошти в сумі 81 000 доларів США та 213 000 євро, вилучені 24.04.2017 слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_7 під час проведення обшуку індивідуального сейф, орендованого ОСОБА_8 у відділенні ПАТ «Діамантбанк» за адресою м. Київ, вул. Івана Кудрі, 39, зобов`язати слідчого вказані грошові кошти повернути ОСОБА_6 .
Вважає, що арешт у вказаній частині накладено необґрунтовано, ухвала постановлена з істотним порушенням вимог процесуального законодавства. Так, вказує, що під час обшуку 26.06.2017 індивідуального банківського сейфу було вилучено в тому числі грошові кошти, які є особистими збереженнями матері ОСОБА_8 ОСОБА_9 , та його знайомого ОСОБА_6 , які передані ОСОБА_8 для збереження. В ухвалі про накладення арешту зазначено, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, хоча останньої підстави слідчий в своєму клопотанні не зазначав та не обґрунтовував, слідчим суддею здійснено посилання на неї з власної ініціативи. Зміст ухвали слідчого судді не містить обґрунтування висновків, що підтверджує її незаконність.
10.10.2017 постановою прокурора в кримінальному провадженні №0000009, в рамках якого накладено арешт, матеріали за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, виділені в окреме провадження №0000247, проте у вказане провадження не виділено документів, які стосувались накладення арешту на майно ОСОБА_8 . В свою чергу в провадженні №0000009 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 чи будь-яким іншим особам про підозру не повідомлено. 27.10.2017 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 направлено до суду для розгляду по суті, а тому грошові кошти, матеріали щодо яких не виділені в провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , не можуть бути конфісковані.
Зазначив, що накладений арешт порушує права власника грошових коштів ОСОБА_6 та є непропорційним втручанням в його приватне життя.
В судовому засіданні представник власника майна вимоги клопотання підтримала повністю з викладених в ньому підстав, просила задовольнити.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що арешт накладено обґрунтовано та в його застосуванні потреба не відпала, спірні грошові кошти постановою від 26.04.2017 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Просив звернути увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось за ч. 3 ст. 258-5 КК України, до його вчинення причетна група осіб, які на даний час встановлюються в кримінальному провадженні №0000009, та є достатні підстави вважати, що арештовані грошові кошти використовувались як засіб вчинення злочину, були здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також зазначив, що грошові кошти вилучено в ході проведення обшуків 24.04.2017 та 26.04.2017, арешт на них накладено в червні 2017 року, тоді як треті особи, які заявляли себе як власники грошових коштів, почали з`являтися значно пізніше, що, на думку слідчого, свідчить про намагання ОСОБА_8 та інших причетних до кримінального правопорушення осіб штучно створити видимість легального походження коштів та вивести їх з-під арешту, тоді як право власності ОСОБА_6 на спірні грошові кошти жодним чином не підтверджено.
Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, а також матеріали судового провадження №757/35543/17-к, в рамках якого накладено арешт, слідчий суддя надходить наступних висновків.
Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009, за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2017 накладено арешт на грошові кошти в сумі 166 857 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят сім) доларів США, 27 400 (двадцять сім тисяч чотириста) Євро та 3 013 900 (три мільйони тринадцять тисяч дев`ятсот) гривень, вилучені 24.04.2017 в ході обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_8 : АДРЕСА_1 ; грошові кошти в сумі 881 000 доларів США (вісімсот вісімдесят одна тисяча доларів США) та 213 000 (двісті тринадцять тисяч) Євро, вилучені 24.04.2017 в ході обшуку індивідуального сейфу, який орендує ОСОБА_8 у приміщені відділення ПАТ «Діамантбанк», за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 39; грошові кошти в сумі 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, вилучені 26.04.2017 в ході обшуку у банківському індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 який орендує ОСОБА_8 , розташованому у приміщенні Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 5, грошових коштів: 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, - шляхом заборони розпорядження та користування ними.
Приймаючи рішення, слідчий суддя виходив з того, що на підставі викладених слідчим доводів та долучених до клопотання документів встановлено достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є предметом кримінального правопорушення, здобуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в провадженні можливе застосування конфіскації майна, а тому з метою збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації майна наявні підстави для накладення на нього арешту шляхом заборони розпорядження та користування означеним майном, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.
Вказану ухвалу слідчого судді з підстав, аналогічних тим, що викладені в даному клопотанні про скасування арешту майна, оскаржено адвокатом ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . При цьому у вказаних апеляційних скаргах не було зазначено про належність частини грошових коштів саме ОСОБА_6 .
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.10.2017 ухвалу слідчого судді від 26.06.2017 про накладення арешту на майно залишено без змін, а вказані апеляційні скарги без задоволення. Колегія суддів апеляційного суду зазначила, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, шляхом заборони розпоряджтися та користуватися арештованими грошовими коштами, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосовував на засадах розумності та співмірності, у зв`язку із чим ствердження автора апеляції стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.
Таким чином, вказаним спростовано доводи заявника щодо незаконності ухвали слідчого судді про арешт майна та те, що арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, дослідженням клопотання слідчого про арешт майна від 26.06.2017 встановлено, що обґрунтовуючи необхідність арешту, слідчий стверджував, що виникла необхідність в арешті грошових коштів, оскільки вони можуть підлягати конфіскації за результатом судового розгляду, а також з метою виконання завдання щодо запобігання можливості їх приховування, перешкоджання, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження та забезпечення збереження речових доказів. /справа №757/35543/17-к, а. с. 2/. Тож твердження заявника про застосування мети накладення арешту - конфіскація майна слідчим суддею за власною ініціативою є неправдивими, направленими на введення суду в оману.
Твердження про те, що в застосуванні арешту підстави відпали у зв`язку із направленням матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 до суду слідчий суддя не враховує, оскільки на даний час вказані матеріали залишаються речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000009.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Поряд із тим, сторона захисту в провадженні надає докази отримання ОСОБА_6 грошових коштів, проте будь-яких належних доказів того, що саме вилучені з банківського сейфу ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 81 000 доларів США та 213 000 євро належать ОСОБА_6 слідчому судді не надано.
За таких обставин вважаю відсутніми підстави для скасування арешту, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1