Справа № 577/34/17
Провадження № 1-кп/577/106/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000762 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утримання двох малолітніх дітей, працюючого охоронцем вагонне депо Конотоп, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 10 квітня 2016 року близько 21 год. 45 хв., перебуваючи на сходинках між четвертим та п`ятим поверхах гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_4 , під час якого у нього виник злочинний намір, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, підійшов до ОСОБА_4 та умисно наніс один удар кулаком в ліву ділянку обличчя. Від даного удару ОСОБА_4 впав на підлогу ділянкою спини, та коли намагався підвестися, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні наміри, наніс один удар ногою в ділянку паху. Від даного удару ОСОБА_4 почав падати і куприком вдарився об металеву кришку сміттєпровода та після чого впав на долівку. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №159 від 05 травня 2016 року встановлено, що у ОСОБА_4 на час обстеження мали місце синець в лівій виличній ділянці, синець на животі ліворуч, на внутрішньому нижньому квадраті лівої сідниці, де в цій ділянці мається садно. Згідно висновку хірурга: масивна інфіковане садно куприка. Забій куприка. Забій м`яких тканин передньої черевної стінки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкоджень. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися у час вказаний потерпілим, що підтверджується кольором синців та станом садна. По ступеню важкості дані ушкодження згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю і показав, що 10 квітня 2016 року близько 21 год. 45 хв., перебуваючи на сходинках між четвертим та п`ятим поверхах гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_4 , під час якого умисно наніс останньому один удар кулаком по обличчу та один удар ногою в ділянку паху.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 10 квітня 2016 року близько 21 год. 50 хв. він вийшов на сходовий майданчик будинку АДРЕСА_2 щоб покурити, в той час вийшов ОСОБА_7 який вступив з ним в словесний конфлікт, під час якого умисно наніс йому один удар кулаком по обличчу, від якого він впав та коли той намагався підвестися він, наніс один удар ногою в ділянку паху. Від отриманого удару втратив свідомість. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди в розмірі 11 000 грн. підтримує та просить задовольнити.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 125 ч.1 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, має на утриманні двох малолітніх дітей, приймав участь у виконанні бойових завдань у районах проведення АТО, має травму, пов`язану з проходженням війської служби.

Обставин, що обтяжує покарання, суд не вбачає.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_7 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Для виправлення особи достатньо покарання, альтернативного позбавленню чи обмеженню волі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року, мотивуючи його тим, що він вчинив умисний злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України, має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких не позбавлений батьківських прав.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримує клопотання захисника та не заперечує щодо застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році».

Прокурор не заперечує проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», так як той скоїв умисний злочин, який не є тяжким та має двох малолітніх дітей.

Потерпілий ОСОБА_4 та його преставник ОСОБА_5 при звільненні обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» покладаються на розсуд суду.

Враховуючи, що згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі, на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років і відносно яких не позбавлені батьківських прав. Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України, має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких не позбавлений батьківських прав, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди в сумі 11 000 грн. та 5 000 грн. витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, необхідно залишити без розгляду, оскільки дані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства, а підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 371 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним за ст. 125 ч. 1 КК України і призначити йому покарання в вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) грн.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбуття покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди в сумі 11 000 грн. та 5 000 грн. витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги залишити без розгляду, запропонувавши позивачу звернутись з даними позовними вимогами до суду в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1