Справа № 369/8814/17
Провадження № 1-кс/369/2474/17
УХВАЛА
Іменем України
22.08.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002018 від 01.06.2015 р. та зняття заборони на користування і розпорядження майном, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002018 від 01.06.2015 р. та зняття заборони на користування і розпорядження майном

В обґрунтування доводів клопотання особа, яка його подала зазначала, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинський районний суд Київської області від 19.04.2016 р., винесеною у справі за № 369/3606/16-к, провадження № 1 -кс/369/823/16 накладено арешт на рухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_4 , а саме на: - автомобіль марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також було заборонено використовувати та розпоряджатися вищевказаним майном та визначено місце зберігання вилученого автомобіля марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_4 зареєстрований: АДРЕСА_1 - майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів по АДРЕСА_2 .

Вважав, що арешт на автомобіль накладено неправомірно та свою правову позицію аргументує тим, що ОСОБА_4 придбав у гр. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу № 3217 від 26.02.2016 року автомобіль марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Договір купівді-продажу транспортного засобу був складений в сервісному центрі МВС України у Львівській області 4641. Продавець транспортного засобу володів ним на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 29.08.2015 року, яке було видане підрозділом МВС Ценрт 4610. Автомобіль від Продавця до Покупця був переданий на підставі акту приймання передачі, який є невід`ємною частиною договору купівлі продажу автомобіля.

Під час укладення договору купівлі - продажу автомобіль не перебував під жодним арештом чи розшуком, а тому був перереєстрований, відповідно до вимог чинного законодавства, на ОСОБА_4 .

Під час купівлі-продажу автомобіля було проведемо його експертне дослідження і було надано висновок експертного дослідження № 14/159/4158 від 26.02.2016 року, який підготовлений був спеціалістом Львівського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. Копія даного експертного висновку додається.

Як вбачається із ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2016 року на автомобіль марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 було оголошено розшук лише 04.04.2016 року на підставі постанови старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВГІ ГУ НП в Київській області. Тобто, фактично два місяці після придбання ОСОБА_4 спірного транспортного засобу. Арешт на автомобіль було накладено в межах розслідування кримінального провадження № 0002018 від 01.06.2015 року.

Також, станом на 15.04.2016 року згідно із даними Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 49422204 обтяження стосовно автомобіля марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 були відсутні.

ОСОБА_4 не знав і не міг знати про наявність перешкод у купівлі автомобіля марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 .

При укладені договору купівлі-продажу були відсутні підстави, які б унеможливили його укладення. Це підтверджується фактом перереєстрації транспортного засобу із попереднього власника на ОСОБА_4 в Регіональному сервісному центрі МВС України у Львівській області (орган 4641), під час якої працівниками сервісного центру були перевірені всі подані сторонами договору на реєстрацію документи, і ними ж було зареєстровано сам договір купівлі продажу автомобіля та видано нове свідоцтво про право власності.

На момент укладення договору купівлі-продажу у гр. ОСОБА_5 (продавця) були усі правомочності на його укладення, жодних обмежень встановлених рішенням суду та/або постановою слідчого не існувало.

Договір купівлі - продажу № 3217 від 26.02.2016 року станом на 13.10.2016 року є дійсним, будь-якого рішення суду, яке б його скасувало, визнало недійсним чи неукдаденим не має.

Також, правомірність придбання ОСОБА_4 автомобіля підтверджується ухвалою Києво-Святошипського районного суду Київської області від 19.04.2016 року в якій зазначено, що на автомобіль марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 було оголошено розшук лише 04.04.2016 року на підставі постанови старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.

Таким чином, гр. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, в розумінні ст. 330 ЦК України, автомобіля марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , не є підозрюваним, обвинуваченим у вчиненні закону несуть цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, особи, що вчинила суспільно-небезпечне діяння. Не належить до відповідної категорії осіб також і суб`єкт, від якого ОСОБА_4 набув автомобіль у власність.

Тому, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просив прийняти рішення про скасування повного арешту автомобіля марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_4 зареєстрований: АДРЕСА_1 та скасувати заборону використовувати та розпоряджатися автомобілем марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_4 у користування та розпорядження вилучений автомобіль марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 з майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів по вул. Кібенка, 66, м. Боярка, Києво-Святошииського району, Київської області.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.

Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини свої неявки не повідомив.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом на підставі доводів клопотання встановлено, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002018 від 01.06.2015 р.

В ході проведення вказаного досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинський районний суд Київської області від 19.04.2016 р., винесеною у справі за № 369/3606/16-к, провадження № 1 -кс/369/823/16 накладено арешт на рухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_4 , а саме на: - автомобіль марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також було заборонено використовувати та розпоряджатися вищевказаним майном та визначено місце зберігання вилученого автомобіля марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_4 зареєстрований: АДРЕСА_1 - майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів по АДРЕСА_2 .

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Також, однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Досудове слідство має бути процесом динамічним, направленим на збирання доказів для доказування, зокрема, події кримінального правопорушення, винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення і ін. (ст. 91-93 КПК України). Воно має проводитися у визначені процесуальні строки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.п.4, 5 ст.132 КПК України слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.

Разом з цим, органом досудового розслідування не доведено належними доказами можливість подальшого використання вилучених речових доказів, оскільки як зазначено вище, призначені по кримінальному провадженню експертизи вже проведені.

Також, органом досудового розслідування не доведено які саме обставини вилучене майно може підтвердити і неможливість за допомогою інших доказів довести ці обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що подальше застосування цього запобіжного заходу може негативно вплинути на права власників, вилученого майна чи осіб які ним на законних підставах користувались та зважаючи на те, що арешт накладено ще у 2016 році, а також не надання слідчим або прокурором доказів необхідності продовження наявного арешту на майбутнє, або проведення інших слідчих дій з даним автомобілем, вважаю, що арешт майна слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно та зняття заборони на користування і розпорядження майном - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , що був накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинський районний суд Київської області від 19.04.2016 р., винесеною у справі за № 369/3606/16-к, та повернути даний автомобіль власнику ОСОБА_4 .

Скасувати заборону на користування та розпорядження автомобілем марки Volkswagen Passat B7 2013 року, 2,0 TDI, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що була накладена ухвалою слідчого судді Києво-Святошинський районний суд Київської області від 19.04.2016 р., винесеною у справі за № 369/3606/16-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1