Справа № 392/1344/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 25.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2017 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою.

В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що обвинувачені скоїли особливо тяжкий злочин, ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачені можуть впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилитися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який, а саме: на домашній арешт, або особисте зобов`язання, так як обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є працездатним і може виконувати суспільно корисну працю і приносити користь суспільству.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики застосування запобіжного заходу прокурором необґрунтовані та не доведені. Вважають за доцільне змінити запобіжний захід на інший більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, так як особи понад двох років перебувають під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.3 ст. 187 КК України поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, з конфіскацією майна. Наведене свідчить про те, що обвинувачені в подальшому можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 уродженець с. Олександрівка, Маловисківського району, Кіровоградської області, не одружений, не працюючий, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

ОСОБА_9 уродженець м. Жагань, Польща, не одружений, не працюючий, не маючий на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачені раніше судимі, що свідчить про наявність ризику, а саме: можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистою свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема правовим позиціям, викладеним в рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України».

Таким чином, з метою виконання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покладених на них процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 березня 2018 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331, 177, 178 КПК України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15:25 год. 15 березня 2018 року.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15:25 год. 15 березня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3