19.01.2018 Справа № 756/1546/17
Унікальний № 756/1546/17-к
Провадження № 1-кп/756/178/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«19» січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю захисника: ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_7

за участю потерпілої: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.09.1998 р. вироком Ленінградського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України ( в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

- 23.05.2002 р. вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 30.10.2006 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 11.04.2008 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

- 27.11.2009 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.03.2010 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 03.08.2010 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, остаточно визначено відбуття покарання 27.01.2011 р. Апеляційним судом м. Києва 3 роки 4 місяці позбавлення волі;

- 05.11.2013 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ст.71, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 06.01.2017 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, перебуваючи у салоні автобусу з маршрутним номером «99», який рухався до зупинки громадського транспорту «метро Мінська» в м. Києві, по просп. Оболонському, побачив сумку, яку тримав у руці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка належала його дружині ОСОБА_8 . В той час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у вказаній сумці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в салоні вказаного автобусу, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 , яка знаходилась поблизу, діючи умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, відкрив замок сумки, побачивши в ній сто гривень однією купюрою, у ОСОБА_7 в цей момент виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення даних грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 взяв з сумки дану купюру у праву руку.

В цей час протиправні дії ОСОБА_7 були викриті свідком ОСОБА_9 , який почав вимагати від ОСОБА_7 припинити свої противоправні дії. У свою чергу ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії виявлені ОСОБА_9 , незважаючи на це та не реагуючи на зауваження останнього, продовжив заволодіння майном та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення.

Проте, виконавши всі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для відкритого викрадення чужого майна, свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий свідком ОСОБА_9 .

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його кінця, ОСОБА_7 , міг спричинити потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 100,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково. Так, в с удовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що не згоден з кваліфікацією його дій, оскільки вчиняв крадіжку. Зокрема, ОСОБА_7 , зазначив, що 06.01.2017 року, приблизно о 14 годині, перебуваючи у салоні автобусу маршруту № «99», побачив потерпілу, яка стояла біля дверей, та побачив, що в неї трохи відкрита сумка, після чого далі її відкрив та заліз рукою в сумку, потім вийняв руку, і на зупинці «метро Мінська» в м. Києві, що по просп. Оболонському почав виходити з автобусу, але його схопив чоловік потерпілої за руку, якою він заліз до сумки та почав кричати тримайте «вора», після чого потерпіла почала щось шукати в сумці і коли шукала з сумки випали 100 гривень, і тому вона не знайшла там 100 гривень. Далі ОСОБА_7 пояснив, що його тримав чоловік потерпілої, як в подальшому було встановлено ОСОБА_9 . Обвинувачений вказав, що не збирався тікати так, як погано себе почував та в нього боліли ноги. Прохожий чоловік також підійшов до них та почав допомагати ОСОБА_9 тримати його. Після цього охоронці ринку завели його до себе в приміщення та викликали поліцію. Грошей він не брав. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_7 просив вибачення у потерпілої ОСОБА_8 за свої протиправні дії та умисел, направлені на таємне викрадення майна останньої.

Не дивлячись на часткове визнання ОСОБА_7 вини, у вчиненні інкримінованого йому діяння, вина обвинуваченого підтверджується комплексом зібраних по справі доказів, а саме:

- показаннями, допитаної в судовому засіданні, потерпілої ОСОБА_8 , яка, зокрема, пояснила, що 06.01.2017 року, приблизно о 14.00 годині, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , перебувала у салоні автобусу, якій слідував за маршрутом № «99» у місті Києві, її сумку тримав чоловік, коли на зупинці «метро Мінська» в м. Києві, що по просп. Оболонському відкрилися двері автобусу вона вийшла сама перша, та бачила, як її чоловік схопив ОСОБА_7 за руку, яка була в сумці, та тримав його щоб останній не втік, йому допомагали ще два хлопця так, як обвинувачений намагався втекти. Сумку їй віддали вже коли була поліція. Потерпіла пояснила суду, що в сумці не вистачало тільки 100,00 гривень. Також потерпіла ОСОБА_8 вказала, що у обвинуваченого поліція не вилучала 100,00 гривень;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 06.01.2017 року, приблизно о 14.00 годині він їхав разом з дружиною потерпілою ОСОБА_8 , у салоні автобусу, якій слідував за маршрутом № «99» у місті Києві, та тримав її сумку у руках. Коли обвинувачений ОСОБА_7 заліз в сумку дружини, яку він тримав на плечі, він схопив останнього за руку, та тримав до тих пір поки не підійшли на допомогу два молодих чоловіки. Свідок також зазначив, що обвинувачений виривався з рук та намагався втекти. Коли передивилися сумку з`ясувалось, що там не вистачає 100,00 гривень. У подальшому гроші знайшли біля зупинки громадського транспорту «метро Мінська» в м. Києві, що по просп. Оболонському, де зупинився автобус маршруту № «99», з якого він вийшов, тримаючи обвинуваченого за руку;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що у квітні 2017 року він переніс інсульт, тому обставини злочину не пам`ятає, осіб, які були присутні в залі судового засідання не пам`ятає, тому по суті події, яка мала місце 06.01.2017 року, приблизно о 14.00 годині в районі зупинки громадського транспорту «метро Мінська» в м. Києві, що по просп. Оболонському нічого пояснити не може;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що точно не пам`ятає коли він разом зі свідком ОСОБА_10 працювали охоронцями на ринку «Мінсікій», розташованому в районі станції Київського метрополітену «Мінська», він побачив як потерпіла ОСОБА_8 кликала на допомогу та просила щоб допомогли її чоловіку ОСОБА_9 потримати обвинуваченого ОСОБА_7 , якого за руку тримав ОСОБА_9 . Вони підійшли на допомогу останньому, та тримали обвинуваченого поки не приїхали працівники поліції. Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_9 їм пояснював, що саме ОСОБА_7 вкрав він не знає, так як прийшли на допомогу, коли обвинуваченого вже тримали.

- даними, протоколу огляду місці події від 06.01.2017 року, та фототаблицями до нього. з якого вбачається, що у присутності понятих, підчас проведення огляду зупинки громадського транспорту ст.м. «Мінська», що за адресою: м. Київ, вул. Тимошенко,14-А, було виявлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та біля зупинки виявлено грошові кошти у розмірі 100, 00 гривень, зокрема грошова купюра номіналом 100, 00 грн. серія ЕХ9151064 (а.с.122-124) ;

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 06.01.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , згідно якого остання, у присутності понятих, серед наданих їй для впізнання фотознімків на фото №4 впізнала особу ОСОБА_7 , як такого, що 06.01.2017 року намагався викрасти у неї грошові кошти, але був викритий та затриманий ОСОБА_9 . При цьому потерпіла вказала, що впізнала ОСОБА_7 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя (а.с. 126-128);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 06.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_9 , згідно якого останній, у присутності понятих, серед наданих йому для впізнання фотознімків на фото №3 впізнав особу ОСОБА_7 , як такого, що 06.01.2017 року намагався викрасти грошові кошти, але був ним викритий та затриманий. При цьому свідок вказав, що впізнав ОСОБА_7 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя (а.с. 130-132);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 06.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_10 , згідно якого останній, у присутності понятих, серед наданих йому для впізнання фотознімків на фото №3 впізнав особу ОСОБА_7 , як такого, що 06.01.2017 року намагався викрасти грошові кошти, але був ним затриманий. При цьому свідок вказав, що впізнав ОСОБА_7 за рисами обличчя (а.с. 134-136);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 06.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого останній, у присутності понятих, серед наданих йому для впізнання фотознімків на фото №4 впізнав особу ОСОБА_7 , як такого, що 06.01.2017 року намагався викрасти грошові кошти, але був ним затриманий. При цьому свідок вказав, що впізнав ОСОБА_7 за рисами обличчя (а.с. 138-140);

- даними, які містяться в постанові слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві від 06.01.2017 року про визнання речовими доказами, вилучених, згідно протоколу огляду місця події від 06.01.2017 року, грошових коштів у розмірі 100 гривень, зокрема, грошова купюра номіналом 100, 00 грн. серія ЕХ9151064 визнана речовим доказом у справі, та передана на відповідальне зберігання потерпілій (а.с. 141);

- даними, які містяться в розписці від 07.01.2017 року, даної потерпілою ОСОБА_8 про отримання на відповідальне зберігання грошових коштів у розмірі 100 гривень, зокрема, грошової купюри номіналом 100, 00 грн. серія ЕХ9151064, яка визнана речовим доказом у справі (а.с. 142).

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, суд розцінює, як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнути кримінальної відповідальності, та пом`якшити покарання. При цьому, суд критично ставиться та не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що його злочинні дії охоплювались лише умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і що в момент заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 його дії не були викриті та припинені свідком ОСОБА_9 . Оскільки в судовому засіданні встановлено, та доведено, що злочинні дії ОСОБА_7 спрямовані на заволодіння чужим майном, були викриті та припинені свідком ОСОБА_9 в салоні автобусу маршруту № «99», який тримаючи обвинуваченого за руки вивів з салону автобуса на зупинку громадського транспорту ст.м. «Мінська», що за адресою: м. Київ, вул. Тимошенко,14-А. Вказані обставини підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_8 , та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з зібраними у справі доказами, які на думку суду є належними та допустимими.

Крім того, згідно ч.3 ст.4 Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

Таким чином, оцінюючи в комплексі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, але з причин, що не залежалі від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_7 виду та міри покарання суд враховує дні, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, що обвинувачений раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив, а тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи, ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, характер та наслідки вчиненого злочину, зокрема, ті обставини, що злочин є не закінченим, майно потерпілій повернуто, крім того, враховуючі стан здоров`я ОСОБА_7 , який перебуває на обліку у Київському міському центру профілактики та боротьби зі СНІДом з 01.07.2009 року з діагнозом: ВІЛ інфекція, ІІІ клінічна стадія, орофаренгіальний кандидоз, і отримує антиретровірусну терапію з 03.07.2009 року щоденно, по життєво, що підтверджується довідкою Київської міської клінічної лікарні №5 №061/108-959 від 26.04.2017р. (а.с. 71), також перебуває на обліку в Київському міському клінічному онкологічному центрі з діагнозом: рак ніжньої губи ІІ стадії, що підтверджується даними консультативних висновків «Онкоцентру» від 22.08.2017р., 15.01.2018р., даними виписного епікризу «Онкоцентру» вфід 22.09.2017 року (а.с. 155-157, а.с. 178-179), за місцем проживання хзарактерезується позитивно (а.с. 150), працює не офіційно, займається реставрацією ікон, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 10.09.1998р. (а.с. 144), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 145), виходячи з принципів розумності, гуманізму та справедливості, суд вважає, можливим виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. При цьому, на думку суду, призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні. Речові докази: грошові кошти у розмірі 100 гривень залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст.5, ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.01.2017р. по 01.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: грошові кошти у розмірі 100 гривень залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1