"05" вересня 2017 р. Справа № 363/945/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000011 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Демидів Вишгородського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Вишгородського районного суду Київської області від прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 04.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.187 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 04.01.2017 приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , з метою вчинення розбійного нападу, з корисливих мотивів, заздалегідь взявши за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , сокиру, прибув до магазину «Наша Ряба», який знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Київська, 53.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_7 через вхідні двері, що були не замкнені, шляхом вільного доступу, в робочий час вказаного торгівельного закладу, пройшов до приміщення магазину, де тримаючи в руках сокиру, почав розмахувати нею в напрямку продавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходилась за прилавком, вимагаючи при цьому віддати грошові кошти з касового апарату та словесно погрожуючи фізичною розправою.

Розуміючи, що погрози сприймаються, як реальні, але будь-яких дій, спрямованих на передачу грошових коштів зі сторони ОСОБА_8 не відбулося, ОСОБА_7 залишив сокиру на підлозі магазину та, схопивши з прилавку упаковку кави «Якобс Латте Карамель 3 в 1» в стіках (25 шт. в упаковці) та упаковку кави «Якобс Оріджінал 3 в 1» в стіках (25 шт. в упаковці), вибіг з приміщення магазину та зник у невідомому напрямку, відкрито викравши при цьому вказане майно. Викраденим ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд. Місцезнаходження викраденого майна в ході досудового розслідування не встановлено.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №31 від 09.03.2017 вартість упаковки кави «Якобс Латте Карамель 3 в 1» в стіках (25 шт. в упаковці) становить 90 гривень та вартість упаковки кави «Якобс Оріджінал 3 в 1» в стіках (25 шт. в упаковці) становить 90 гривень.

В результаті викрадення зазначеного майна ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ФОП « ОСОБА_9 » матеріальну шкоду на загальну суму 180 (сто вісімдесят) гривень.

Крім того, 04.01.2017 приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_7 зайшов до торгівельного павільйону з роздрібного продажу продукції ТМ «Продукти Єрмоліно», розташованого за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Київська, 59, та власником якого є ОСОБА_10 . В цей час у приміщенні вказаного магазину на робочому місці знаходилась продавець ОСОБА_11 та стажер ОСОБА_12 .. Перебуваючи у приміщенні магазину, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення.

Після цього, маючи на меті умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 , взяв за комір одягу та штовхнув їй. В результаті поштовху вона впала на підлогу.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до касового апарату та дістав із нього грошові кошти в розмірі 800 (вісімсот гривень). Побачивши це, ОСОБА_11 встала з підлоги та підбігла до нього, щоб зупинити, але ОСОБА_7 знову відштовхнув її, тому вона впала на підлогу. Після цього він вибіг на вулицю та зник у невідомому напрямку. Викраденим ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

В результаті вказаних противоправних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ФОП « ОСОБА_10 » матеріальну шкоду на загальну суму 800 (вісімсот) гривень.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч.2 ст.186 та ч.3 ст.187 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

В ході досудового слідства була проведена судово-психіатрична експертиза, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 54 від 25.01.2017 вбачається, що ОСОБА_7 страждає на даний час та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на стійкий психічний розлад у вигляді манії із психотичними симптомами (F 30.2, за МКХ 10), яка ускладнена хронічним алкоголізмом. ОСОБА_7 не міг під час скоєння інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність.

Він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ч.3 ст.94 КК України - потребує госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Протипоказань для такого лікування у нього не виявлено.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 ..

Захисник ОСОБА_14 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши всі докази, колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння за ознаками ч.2 ст.186, ч.3 ст.187 КК України підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом огляду місяця події від 04.01.2017, згідно якого було встановлено місце скоєння суспільно-небезпечного діяння, а саме приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2017 року та фототаблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_8 , згідно якого потерпіла показала місце, де в приміщенні магазину стояв ОСОБА_7 , де стояла вона, свідки, де ОСОБА_7 в приміщенні магазину залишив сокиру та як ОСОБА_7 залишав приміщення магазину;

- протоколом огляду місця події від 04.01.2017, згідно якого було встановлено місце скоєння суспільно-небезпечного діяння, а саме приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2017 року та фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_15 , згідно якого свідок показала місце, де в приміщенні магазину стояв ОСОБА_7 , де стояла вона, потерпіла ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 в приміщенні магазину залишив сокиру та як ОСОБА_7 залишав приміщення магазину;

- висновком судово-товарознавчої експертизи №31 від 09.03.2017 року, згідно якого встановлена вартість викраденого майна, а саме: кава розчинна «Якобс Латте карамель 3 в 1» в стіках (25 штук), кава розчинна «Якобс Оріджінал 3 в 1» в стіках (25 штцук) станом на 04.01.2017 року складає 180 гривень;

- довідкою ФОП ОСОБА_10 від 09.03.2017 року, згідно якої внаслідок неправомірних дій особи було завдано матеріальних збитків ФОП ОСОБА_10 на суму 800 гривень;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 54 від 25.01.2017 згідно якого видно, що ОСОБА_7 страждає на даний час та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на стійкий психічний розлад у вигляді манії із психотичними симптомами (F 30.2, за МКХ 10), яка ускладнена хронічним алкоголізмом. ОСОБА_7 не міг під час скоєння інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність.

Так, судом на підставі досліджених доказів, встановлено, що суспільно-небезпечне діяння напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у приміщення та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого мало місце за обставин зазначених у клопотанні. Вказане діяння вчинено саме ОСОБА_7 та вищенаведене знайшло своє підтвердження в досліджених судом доказів, які взаємно узгоджуються один з одним та взаємно доповнюють одне одного.

Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 54 від 25.01.2017 видно, що ОСОБА_7 страждає на даний час та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на стійкий психічний розлад у вигляді манії із психотичними симптомами (F 30.2, за МКХ 10), яка ускладнена хронічним алкоголізмом. ОСОБА_7 не міг під час скоєння інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність. Він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ч.3 ст.94 КК України - госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Протипоказань для такого лікування у нього не виявлено.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.2 частини 1 статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно ч.1, ч.2 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка включає застосування покарання; 5) чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні та наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння мали місце, вина ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду і кваліфікація його дій є правильною за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

В той же час, зважаючи на те, що ОСОБА_7 скоїв суспільно небезпечне діяння, перебуваючи у стані неосудності й на даний час він також не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, ОСОБА_7 з підстав визначеними положеннями ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними під час скоєння суспільно небезпечного діяння, потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння.

ОСОБА_7 скоїв тяжке та особливе тяжке суспільно небезпечне діяння, перебуваючи в стані неосудності, тому суд, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворої для себе та інших осіб, з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно небезпечних діянь, вважає, що ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Колегія суддів, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про те, що заявлене клопотання не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому є всі передбачені законом підстави для застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки в період вчинення суспільно небезпечних діянь він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання і на даний час не видужав.

Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.19, 93, 94 КК України, ч.2 ст.292, 503, 506, 508, 512, 513, 515 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000011 відносно ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.187 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу залишити до набрання ухвали законної сили.

Речові докази: предмет, схожий на сикиру, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Вишгородського ВП знищити; касову стрічку з торгівельного павільйону повернути потерпілій ФОП « ОСОБА_10 » за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3