Номер провадження: 11-сс/785/410/18
Номер справи місцевого суду: 522/604/18 1-кс/522/4101/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000292, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000292, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, яке завдало великої матеріальної шкоди, за наступних обставин.
В період часу з 21 години 09.01.2018 року по 04.50 годин 10.01.2018 року, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з іншими особами, біля будинку №7 по вул.. Маразліївській в м. Одесі побачили автомобіль марки «BMW X-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2009 року випуску, загальною вартістю 675 тис. грн., власником якого є ОСОБА_10 , та за допомогою технічного пристрою невідомого походження відкрили зазначений автомобіль, запустили його двигун, після чого перегнали його до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 19а, гаражний кооператив «Зірка», яке заздалегідь орендували з метою поміщення до нього викрадених автомобілів.
Крім того, 20.02.2018 року в період часу з 19:30 годин до 19:50 годин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, напроти торгівельного центру «Kadorr CityMall», розташованого по вул. Геннуезська, 24-Б в м.Одесі, побачили автомобіль марки «Lexus RX 350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, 2009 року випуску, загальною вартістю 650 тис. грн., власником якого є ОСОБА_11 , за допомогою технічного пристрою невідомого походження відкрили зазначений автомобіль, запустили його двигун, та перегнали його до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 19а.
21.02.2018 року о 19:30 ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
22.02.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 КК України.
23.02.2018 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий вказав на наявність ризиків, що підозрюваний спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати майно потерпілих, грошові кошти, які здобуті злочинним шляхом, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним заволодінням транспортних засобів, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме викриттю повної схеми незаконного заволодіння транспортними засобами в м. Одесі, та інших осіб причетних до незаконного заволодіння транспортними засобами.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2018 року вказане клопотання було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.04.2018 року, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 057 200 ( один мільйон п`ятдесят сім тисяч двісті) гривень.

Слідчий суддя мотивуючи своє рішення, врахував наявність обґрунтованої підозри, характер вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що підозрюваний проживає без відповідної реєстрації місця проживання, що може перешкодити встановленню його місцезнаходження в період кримінального провадження, в нього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Також слідчий суддя приймав до уваги той факт, що ОСОБА_8 був засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років, однак втік з місця позбавлення волі, що свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя, виходячи зі стану здоров`я підозрюваного, відсутності сім`ї, наявності судимості за вчинення в тому числі однорідного злочину, репутації підозрюваного, прийшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та, з урахуванням майнового стану підозрюваного та розміру матеріальних збитків, визначив розмір застави достатній для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків понад меж зазначених в п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий у клопотанні не обґрунтував та прокурор під час розгляду клопотання не довів наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 , зазначених у клопотанні ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя вищевказані обставини не врахував та безпідставно застосував до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід. Крім того, захисник вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави як альтернативного запобіжного заходу є завідомо непомірним для підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.01.2018 року, протоколом обшуку належного ОСОБА_8 автомобіля від 22.02.2018 року, протоколами обшуку від 21.02.2018 року.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 не одружений, не має утриманців, офіційно не працює та не навчається, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому у кримінальному провадженні існує ризик можливості переховування його від органу досудового розслідування та суду.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел для існування, раніше був судимий за вчинення корисливих злочинів, що підтверджує наявність у кримінальному провадженні ризику подальшого вчинення ним злочинів.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також врахував вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування підозра обґрунтована, а також наявні ризики, які унеможливлюють застосування до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження доказами, тому немає підстав для її задоволення.

Інших доводів та доказів щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді апеляційному суду надано не було.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Також слідчий суддя вірно визначив підозрюваному ОСОБА_8 заставу як альтернативний запобіжний захід в розмірі, здатному забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також забезпечить виконання вироку в частині майнових стягнень в разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, а тому розмір застави не є завідомо непомірним для нього.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а інших доводів суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000292, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4