Провадження № 1-кп/161/79/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 26 вересня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002542 від 09.06.2016, який надійшов до суду 05.10.2016 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Луцька та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з професійно-технічною освітою, одруженої, раніше не судимої,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 09 червня 2016 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи в службовому кабінеті ДНЗ№34, що в м. Луцьку по вул. Сагайдачного, 4, діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, умисно нанесла один удар скляною пляшкою в тім`яну ділянку голови ОСОБА_6 , після чого штовхнула потерпілу в бік, внаслідок чого остання впала спиною на підлогу. В той час, коли потерпіла знаходилась в положенні лежачи на спині, ОСОБА_4 сперлась колінами на груди ОСОБА_6 та продовжуючи свої злочинні дії, нанесла кулаком правої руки близько 5 ударів по голові потерпілої, а в подальшому утримуючи в правій руці скляну пляшку нанесла один удар в ліву кисть та близько 5 ударів по голові ОСОБА_6 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівої кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів 1-го пальця лівої кисті, рани на правій надбрівній ділянці, на лівій надбрівній ділянці, тім`яної ділянки голови, підшкірні гематоми лобної ділянки голови та навколо обох очей, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку. Згідно висновку судово-медичного експерта №696 від 14.07.2016, рана в ділянці лівої кисті з пошкодженням розгиначів 1-го пальця відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння таких ушкоджень необхідний час більше 21-ї доби, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнала частково. Суду дала показання, що дійсно вона, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, умисно ненесла один удар скляною пляшкою в ділянку голови потерпілої, та після цього, ще близько 5 ударів по голові останньої, чим спричинила потерпілій середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.Заперечила нанесення потерпілій одного удару в ліву кисть скляною пляшкою, та, після цього, близько 5 ударів по голові ОСОБА_6 Повідомила, що шкодує про скоєне. Цивільний позов потерпілої визнала частково.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини самою обвинуваченою ОСОБА_4 , її винність у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, допитана як потерпіла ОСОБА_6 підтвердила факт заподіяння їй середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_4 , при обставинах місця і часу, зазначених в обвинувальному акті. При цьому, підтвердила нанесення їй обвинуваченою ОСОБА_4 одного удару в ліву кисть скляною пляшкою, та, після цього, ще декількох ударів по голові. Цивільний позов підтримала повністю. Просила суд суворо покарати обвинувачену ОСОБА_4 .

Допитана як свідок ОСОБА_8 суду показала, що 9 червня 2016 року, приблизно о 12 год. в дитячому садочку почула крики ОСОБА_6 . Згодом, із підсобного приміщення вийшла ОСОБА_4 , руки якої були в крові. Остання пояснила, що вона посперечалася з ОСОБА_6 , після чого пішла на кухню та почала змивати кров з рук.

Допитана як свідок ОСОБА_9 суду показала, що приблизно в 2016 році, в дитячому садочку в обідню пору вийшла на коридор, де почула звуки ударів. Після цього, зайшовши до кабінету бухгалтера, побачила що на підлозі лежала ОСОБА_6 вся в крові, біля неї була ОСОБА_4 та тримала щось в руках. Подальші події не бачила.

Окрім цього, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- висновком експерта № 696 від 14.07.2016 стверджується факт заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- висновком судово-психіатричного експерта № 205 від 26.09.2016, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 ознак будь-якого психічного захворювання в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення чи в даний час не виявлялося і не виявляється, остання могла і може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними;

- протоколом огляду місця події від 09.06.2016 року з оформленими фото таблицями, з якого вбачається, що слідчим у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку оглянуто місце вчинення злочину - підсобне приміщення, що знаходиться на першому поверсі Навчально-дошкільного закладу №34, що по вул.Сагайдачного, 4 м.Луцьк, та вилучено уламки скла зі слідами речовини бурого кольору;

- постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 від 26.08.2016 зазначений предмет визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та переданий на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області.

Із врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.

Факт нанесення потерпілій одного удару в ліву кисть скляною пляшкою, та, після цього, близько 5 ударів по голові ОСОБА_6 , які заперечила обвинувачена, об`єктивно підтверджується показаннями потерпілої, а також висновком експерта № 696 від 14.07.2016.

При цьому, суд виключає із фактичних обставин пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, посилання на вчинення останньою злочину в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , оскільки зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всі обставини справи та дані про особу винного.

Зважаючи на те, що обвинувача ОСОБА_4 фактично визнала пред`явлене їй обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, при цьому заперечивши окремі фактичні обставини справи, а тому до обставин, що пом`якшують її покарання, суд відносить фактичне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, вину визнала частково, має постійне місце проживання, офіційно не працює, одружена, характеризується без посилання на негативні риси, однак потерпіла наполягає на її суворому покаранні, матеріальна та моральна шкода потерпілій не відшкодована, а тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства та їй слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі на мінімальний строк.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 :

- 4052 грн. 32 коп. завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн. завданої моральної шкоди, 1500 грн. витрат на правову допомогу.

Розмір матеріальної шкоди суд визначає виходячи із документально підтверджених витрат на лікування потерпілої.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинуваченої, яка не працює, а також виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілої ОСОБА_6 та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 :

- 4 052 (чотири тисячі п`ятдесят дві) гривні 32 копійки завданої матеріальної шкоди, 10 000 (десять тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 1 500 (одну тисячу п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Речові докази: уламки скла та скляну горловину, які знаходяться в експертних пакетах № 1566588 та № 2398438 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий