Справа № 474/385/17
Провадження № 1-кп/474/50/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.10.17року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Врадіївка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 22.02.2017 року відносно неповнолітнього
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , учня 8 класу Врадіївської загальноосвітньої школи №1,-
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
з участю сторін та інших осіб які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_4
особи, яка обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законних представників неповнолітих обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
законного представника малолітнього, та цивільного відповідача ОСОБА_5
представника служби у справах дітей ОСОБА_12
представника уповноваженого підрозділу поліції ОСОБА_13
без участі потерпілої, вона ж цивільний позивач ОСОБА_14
В С Т А Н О В И В:
У травні 2017 року до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи малолітнім (13 років), вчинив суспільно - небезпечне діяння за таких обставин: в середині січня 2017 року в темну пору доби він за попередньою змовою з третіми особами, щодо яких до суду надійшов обвинувальний акт, та разом з ними, умисно, таємно, переслідуючи корисливу мету та умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , де оглянувши двір та горище будинку, викрали металобрухт: металеву рай борінку вартістю 360 грн., металевий корпус до швейної машинки та інший металобрухт вагою 225 кг. по ціні 4,5грн./1 кг. вартістю всього на суму 1012,50 грн., алюмінієвий казан на 8 л. вартістю 144 грн. та на 10 л. вартістю 160 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 1676 грн. 50 коп.
Він же в кінці січня поточного року за попередньою змовою з цими ж особами, та разом з ними, умисно, таємно, переслідуючи корисливу мету та умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли на територію вказаного домоволодіння, звідки викрали металеві кутники, рейки та інший металобрухт загальною вагою 75 кг. по ціні 4,5грн./1 кг., на загальну суму 337,5грн.,.
У діях малолітнього ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалося у зв`язку з тим, що він не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки останнього (у період з 20.00 год. по 08.00 год. заборонити йому залишати місце проживання, відвідувати розважальні заклади,у яких здійснюють реалізацію тютюнових та алкогольних виробів, не вчиняти протиправних дій), передачі його під нагляд ОСОБА_15 , як особі, яка виявила бажання здійснювати нагляд за ним.
В судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 просив передати його на поруки ОСОБА_15 , який вже пояснив йому, що він вчинив неправильно, що він тепер також усвідомлює.
Законний представник малолітнього ОСОБА_5 не заперечила проти встановлення щодо її сина ОСОБА_3 обмежень запропонованих прокурором.
Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не заперечили проти задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_3 , його законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, думку представника служби у справах дітей та представника уповноваженого підрозділу поліції, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За ст.498 КПК України кримінальне провадження про застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п.п.1-3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді: застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, передачі неповнолітнього під нагляд окремих громадян, на їх прохання.
Частиною 3 статті 105 КК України, передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, та що їх тривалість встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Відповідно до частини 1статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Дії неповнолітнього ОСОБА_3 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, згідно ст. 22 КК України, він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Вчинення ним суспільно-небезпечного діяння підтверджується поясненнями самого неповнолітнього ОСОБА_3 , показаннями обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили обставини крадіжок, зазначених у клопотанні, письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.02.2017р., витягом з кримінального провадження №0000065 від 22.02.2017 р. про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_16 про вчинення крадіжки металевих виробів з території домоволодіння по АДРЕСА_1 , з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України;

рапортами про виявлене кримінальне правопорушення слідчого ОСОБА_17 від 18.04.2017р., витягом з кримінального провадження №0000065 від 18.04.2017р. згідно якого на підставі самовільного виявлення слідчим кримінального правопорушення до ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 крадіжки брухту чорного металу по АДРЕСА_2 та бензокоси «Бригадир»;

постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань № 0000065, 0000130, 0000131, з присвоєнням їм єдиного номеру 00000065.

заявою ОСОБА_16 від 22.02.2017р. про надання дозволу на огляд території домоволодіння по АДРЕСА_2 , належних їх свасі та протоколом огляду місця події від 22.02.2017р. з фототаблицею, - вказаного домоволодіння, в ході якого встановлено, що хвіртка яка веде до господарського двору на момент огляду у відчиненому стані та двері горища будинку також відчинені, на крайній дошці горища наявні свіжі механічні пошкодження.

заявою ОСОБА_18 про добровільну видачу двох алюмінієвих казанів та металевої рай борінки, в яких він зазначив про придбання їх у ОСОБА_19 та ОСОБА_20

протоколом огляду речей від 22.02.2017р. металевої райборінки та двох алюмінієвих казанів, добровільно виданих ОСОБА_18 , в ході якого встановлено, що казани не пошкоджені, вага рай борінки при зважуванні склала 9,5 кг.

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання 22.02.2017р., згідно якої рай борінка та два казани визнані речовими доказами.

розпискою ОСОБА_16 від 22.02.2017р. про отримання речових доказів на зберігання.

довідкою про вартість металобрухту від 05.04.2017р. ТОВ «Мінерал», та витягом з ЄДРПОУ про реєстрацію товариства № як товариства яке здійснює оптову торгівлю брухтом, відповідно до яких станом на листопад 2016р. та січень 2017р. вартість 1кг. брухту чорного металу становить 4,50 грн./1 кг.

довідкою від 07.04.2015р. , що вартість бензокоси «Бригадир» станом на лютий 2017р. становить 1500 грн.
постановою про призначення товарознавчої експертизи від 04.04.2017р., висновком експерта від 05.04.2017р., відповідно до яких станом на січень 2017р. вартість металевої рай борінки становила 360 грн., алюмінієвого казана на 8л. 144 грн., та алюмінієвого казана на 10л. 160 грн.

характеристикою від 09.03.2017р., довідкою про склад сім`ї від 13.03.2017р. №1233, довідкою про судимість №124-06032017/48012, довідкою служби у справах дітей №137-01 від 15.03.2017р., довідкою ЦРЛ №144 від 07.03.2017р, довідкою ЦРЛ №141 від 07.03.2017р., довідкою відділу поліції з превентивної роботи від 20.03.2017р, характеристикою з місця навчання, актом обстеження від 25.05.2017р., відповідно до яких ОСОБА_3 по місцю навчання та проживання характеризується посередньо, на обліку у службі в справах дітей, відділу превенції не перебуває.

заявою ОСОБА_15 від 29.05.2017р. з проханням про передачу неповнолітнього ОСОБА_3 йому на поруки.

Отже, клопотання обґрунтоване належними та допустими доказами.

Враховуючи обставини провадження, те, що ОСОБА_3 на даний час навчається в загальноосвітній школі, посередньо характеризується по місцю навчання, дані про сім`ю, умови життя, виховання, ставлення неповнолітнього до вчиненого, рівень його розвитку, думку представників служби у справах дітей та представника уповноважено підрозділу поліції з превентивної діяльності, суд вважає, що до останнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, передачі неповнолітнього під нагляд окремих громадян, на їх прохання.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку п.5 ч.9 ст. 100 КПК України.
Постільки потерпіла ОСОБА_14 довела спричинення їй матеріальної шкоди на суму 2014 грн., з яких частково відшкодовано 664 грн., заявлений нею цивільний позов про стягнення з законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , матеріальної шкоди, в сумі 1350 грн. підлягає частковому задоволенню.

Постільки потерпіла в судове засідання не з`явилася, не довела спричинення їй моральної шкоди, законний представник ОСОБА_5 цивільний позов у вказаній частині не визнала, суд відповідно до ст. ст. 128 ч.1, ст. 129 ч.1 КПК України, цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.22, ст.97, ст. 105 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді:
1)застереження на строк 1 (один) рік;

2)обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки останнього (у період з 20.00 год. по 07.00 год. заборонити йому залишати місце проживання, відвідувати розважальні заклади,у яких здійснюють реалізацію тютюнових та алкогольних виробів) на строк 1 (один) рік;
3)передачі його, до досягнення повноліття, під нагляд ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особі, яка виявила бажання здійснювати нагляд за ним.

Стягнути з матері (вона ж законний представник) неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі в сумі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі: алюмінієві казани на 8 та 10л., металеву рай борінку, які знаходяться на відповідальному зберіганні ОСОБА_16 повернути ОСОБА_14 , як законному володільцю.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1