УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія» на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ:
30.01.2018 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія» (далі ТОВ «Енергія») із вищезазначеною скаргою та просить визнати незаконною бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) та зобов`язати повернути тимчасово вилучене під час обшуку 16.01.2018 майно.
Свої вимоги мотивують тим, що НАБУ здійснює досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000243 від 22.06.2016.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.01.2018 було надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні ТОВ «Енергія». В ході проведеного 16.01.2018 обшуку детективами НАБУ були вилучені речі і документи дозвіл на який в ухвалі слідчого судді надано не було, будь-яких дій спрямованих на реалізацію положень процесуального законодавства по накладенню арешту на дане майно здійснено не було. А отже станом на момент звернення з відповідною скаргою до слідчого судді дане майно є тимчасово вилученим та підлягає поверненню власнику.
На цій підставі просив клопотання задовольнити.
В той же час, в судове засідання призначене на 12.03.2018 о 15.00 год. з розгляду даного клопотання адвокат ОСОБА_3 не з`явився. При цьому, про час та місце розгляду клопотання повідомлений, що підтверджується телефонограмою, яка містяться в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд скарги за його відсутності не подавав.
Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, в чому полягає принцип диспозитивності кримінального процесу.
Суд, слідчий суддя лише сприяє сторонам у здійсненні їх процесуальних прав.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне остоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх процесуальних позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ч.1 ст.22 КПК України)
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України)
Під час кримінального провадження суд не може здійснювати одночасно функції державного обвинувачення захисту та судового розгляду (ч.3 ст.22 КПК України)
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки особи, які звернулися до слідчого судді із даною скаргою ні самі, ні через свого представника в судове засідання на його розгляд не з`явилися, що, за переконанням слідчого судді свідчить про те, що вона фактично втратили цікавість до поданої скарги.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відмова у задоволенні даної скарги не є перешкодою для звернення адвоката ОСОБА_3 повторно до слідчого судді із відповідною скаргою в порядку ст.303 КПК України з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України.
Керуючись ст.303 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія» на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1