печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Депаратменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Депертаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0003653 від 13.11.2017,звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від займаної посади старшого слідчого Оболонського управління поліції ГУ НП в м. Києві, строком на два місяці.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_7 та обґрунтовано наступним. Третім слідчим відділом управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003653 від 13.11.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 396 КК України.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ревбинці Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, працює на посаді старшого слідчого Оболонського ГУ НП в місті Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., неодруженого, раніше не судимого, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 364. ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 396 КК України, а саме у невживанні владою та службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи, використанні службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним і громадським інтересам; службовому підробленні, тобто складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; завідомо незаконному затриманні, і триманні під вартою, вчиненого з корисливих мотивів та в особистих інтересах, притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів та фальсифікацією, заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину.

Прокурор вказує, що починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України та зміни чинної влади.

З метою залякування учасників акцій протесту службові особи Міністерства внутрішніх справ України та органів прокуратури України у період січня - лютого 2014 року неодноразово організовували незаконну і силову протидію учасникам протестів, у першу чергу особам, які перебували на Майдані Незалежності в м. Києві.

Зокрема, у цей період часу органи прокуратури України під керівництвом ОСОБА_8 , підрозділи МВС України під керівництвом ОСОБА_9 (щодо яких здійснюється окреме кримінальне провадження) стали масово порушувати встановлений законом порядок притягнення осіб до кримінальної відповідальності та обрання запобіжних заходів, у першу чергу найбільш суворого - тримання під вартою, арештовувати учасників протестних акцій з метою їх залякування та придушення мирних акцій.

Так, бажаючи зберегти якнайдовше владні повноваження в інтересах особистого збагачення та усунути перешкоди з боку активістів Євромайдану, припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції, вищі посадові особи держави розробили механізм вчинення злочину, який полягав у залякуванні громадян, притягненні значної кількості осіб до кримінальної відповідальності за участь у масових акціях та обранні підозрюваним найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З метою безперешкодної реалізації своїх злочинних намірів вищі посадові особи держави залучили до їх виконання підлеглих службових осіб правоохоронних органів, а також органи судової влади.

Зокрема, у січні 2014 року в місті Києві не встановленими слідством службовими особами із числа керівництва МВС України була надана незаконна вказівка оперативним працівникам ГУ МВС України в м. Києві, спецпідрозділу ПМОП «Беркут», військовослужбовцям внутрішніх військ та іншим, затримувати громадян, які можуть бути причетні до участі у масових мирних акціях протесту, примусово доставляти їх до районних управлінь ГУМВС України в м. Києві.

Слідчі районних управлінь ГУМВС України в м. Києві за невстановлених обставин отримали усну вказівку незаконно затримувати осіб, які могли брати і5о брали участь у мирних акціях протесту, складати протоколи про їх затримання, а також складати та вручати письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, після чого безпідставно ініціювати перед судом обрання завідомо невинним учасникам мирних акцій протесту запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурори - процесуальні керівники за невстановлених обставин отримали вказівку складати та надавати слідчим проекти повідомлень про підозру та погоджувати складені слідчими завідомо безпідставні та необґрунтовані письмові повідомлення про підозру завідомо невинних затриманих осіб із числа учасників мирних акцій протесту у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, ініціювати застосування до них виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Слідчі судді районних судів міста Києва, в свою чергу, за невстановлених обставин отримали злочинну вказівку обирати завідомо невинним затриманим учасникам мирних акцій протесту за відсутності передбачених КПК України підстав запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Такі дії правоохоронців і суддів, на думку організаторів, повинні були залякати інших учасників мирних акцій та спонукати їх відмовитися від участі в них. У такий спосіб у січні 2014 року був задіяний злочинний механізм силового придушення будь-яких зборів, мітингів та інших мирних акцій протесту громадян проти існуючої на той час влади під керівництвом екс- президента ОСОБА_10 .

Тоді ж, у січні-лютому 2014 року в місті Києві, не встановленими слідством особами (щодо яких здійснюється окреме кримінальне провадження) доведено до відома слідчих і прокурорів, які брали участь у розслідуванні кримінальних проваджень цієї категорії, явно незаконну вказівку вищих посадових осіб держави про необхідність затримання і притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан» до кримінальної відповідальності та подальшого обрання їм запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Окремі працівники правоохоронних органів та судді, зокрема керівники слідчого відділу Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві та слідчий СВ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 погодилися вчинити такі незаконні дії.

При цьому вказані службові особи розраховували одержати для себе неправомірну вигоду у вигляді подальшого сприяння з боку керівництва у кар`єрному рості, яке могло відбутися після успішного виконання злочинного зізнання на грунті сформованого вищим керівництвом враження про них як про сумлінних працівників та прихильників існуючої на той час влади.

19.01.2014 Головним слідчим управлінням ГУ МВС України в м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 за фактом організації невідомими особами по вул. Грушевського та Європейській площі в м. Києві масових заворушень, що супроводжувалися погромами, підпалами, знищенням майна та призвели до інших тяжких наслідків, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Першим заступником начальника ГУ МВС України в м. Києві - начальником слідчого управління ОСОБА_11 19.01.2014 у вказаному провадженні створено слідчу групу до якої включено слідчих СУ ГУМВС України в м. Києві, а також слідчих районних управлінь міліції міста Києва, у тому числі слідчого СВ Оболонського РУ Г УМВС України в м. Києві ОСОБА_12

22.01.2014 о 19 год. 30 хв. співробітниками конвойної служби ГУ МВС України в м. Києві до Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві, який розташований в м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 2-А, доставлено ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як осіб, що нібито можуть бути причетні до вчинення масових заворушень, які відбувалися на вул. М.Грушевського та Європейській площі в м. Києві.

Проведення слідчих дій з доставленим ОСОБА_19 доручено слідчому слідчого відділу Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві лейтенанту міліції ОСОБА_4 .

Використовуючи рапорт військовослужбовця внутрішніх військ (в/ч № НОМЕР_1 ) АДРЕСА_3 молодшого сержанта ОСОБА_20 , який не відповідав вимогам п. 138 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС від 28.07.1994 № 404, не містив всіх необхідних відомостей та з якого, як наслідок, не вбачалося жодних достовірних даних про вчинення ОСОБА_19 будь-якого злочину, також використовуючи завідомо недопустимі та отримані з порушенням вимог ст.ст. 84, 86, 104, 214, 223, 237 КПК України протокол огляду місця події від 22.01.2014 та протокол допиту як свідка ОСОБА_20 від 22.01.2014, складені відповідно слідчими СВ Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , провівши у службовому кабінеті огляд речей ОСОБА_19 , серед яких заборонених предметів не виявив, отримавши пояснення від нього про те, що жодної участі в акціях протесту на вул. М. Грушевського у м. Києві він не брав та проігнорувавши клопотання захисника ОСОБА_19 - адвоката ОСОБА_23 про закриття кримінального провадження, не зважаючи на те, що жодних доказів, які б підтверджували участь ОСОБА_19 у вчиненні злочину, пов`язаного із масовими заворушеннями у місті Києві, у матеріалах провадження не було, слідчий Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 , виконуючи явно незаконні вказівки керівництва правоохоронних органів щодо протидії учасникам мирної громадської акції «Євромайдан», будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу, який наділений повноваженнями слідчого, в особистих інтересах, тобто з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для себе у вигляді залишення та просування по службі, а також неправомірної вигоди для не встановлених слідством осіб із числа колишнього вищого керівництва держави, у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій протесту, вирішив незаконно, використовуючи повноваження, надані слідчому ст. 208 КПК України, затримати ОСОБА_19 в рамках кримінального провадження № 0000179 за фактом вчинення масових заворушень у м. Києві за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Маючи умисел на незаконне затримання ОСОБА_19 , подальше притягнення його до кримінальної відповідальності та взяття під варту, ОСОБА_4 , з метою створення штучних доказів вини ОСОБА_19 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи в порушення вимог ст.ст. 104-106, 223, 234-237, 245 КПК України, якими чітко регламентовані випадки та підстави проведення обшуку та огляду особи, за відсутності рішення слідчого судді та згоди ОСОБА_19 , в період з 20 год. 45 хв. по 21 год. 00 хв. 22.01.2014 незаконно провів обшук ОСОБА_19 та вилучив його особистий одяг і взуття, а саме куртку, штани сорочку та черевики. Документально ОСОБА_4 оформив свої незаконні дії як огляд місця події, про що склав завідомо неправдивий документ - протокол огляду місця події, об`єктом якого був службовий кабінет № 418, на четвертому поверсі Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 2-А, в я кому на момент огляду знаходився громадянин, який назвався ОСОБА_19 . Своїми діями ОСОБА_4 порушив передбачені Конституцією та чинним кримінальним процесуальним законодавством права ОСОБА_19 на свободу, особисту недоторканність та повагу до своєї гідності, завдавши істотної шкоди його правам та інтересам.

Продовжуючи свій злочинний намір, слідчий ОСОБА_4 , 22.01.2014 о 21 год. 47 хв., перебуваючи у службовому кабінеті № 418 Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві, розташованому по вул. Маршала Малиновського, 2-А, діючи умисно в особистих інтересах, тобто з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді залишення та просування по службі, а також неправомірної вигоди для не встановлених слідством осіб із числа колишнього вищого керівництва держави у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій протесту, використовуючи владу і своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави для затримання ОСОБА_19 уповноваженою службовою особою, зокрема, що останнього застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а також за відсутності безпосередньо після вчинення злочину очевидців, потерпілих та сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували, що

саме ОСОБА_19 щойно вчинив злочин, діючи всупереч вимогам ч. З ст. 132, ч. 1 ст. 208 КПК України, склав протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 294 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, слідчий ОСОБА_4 , на виконання явно незаконної вказівки керівництва правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан» до кримінальної відповідальності, діючи в особистих інтересах, тобто з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді залишення та просування по службі, а також неправомірної вигоди для не встановлених слідством осіб із числа колишнього вищого керівництва держави у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій протесту, достовірно знаючи, що ОСОБА_19 безпідставно затримано 22.01.2014 о 12 год. 30 хв. на вул. Грушевського у м. Києві, у матеріалах кримінального провадження відсутні допустимі докази щодо його участі у вчиненні протиправних дій, ніхто із затриманих не вказував на нього як учасника акцій протесту, незважаючи на показання підозрюваного ОСОБА_19 про те, що участі у масових заворушеннях по вул. Грушевського у м. Києві він не брав, прийняв рішення притягнути завідомо невинну особу до кримінальної віялові дальності.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_4 23.01.2014, перебуваючи в службовому кабінеті, який знаходиться в приміщенні Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 2-А, діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді залишення та просування по службі, а також неправомірної вигоди для не встановлених слідством осіб із числа колишнього вищого керівництва держави у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій протесту, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно всупереч інтересам служби, ігноруючи вимоги ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень та ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру здійснюється у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, склав у вказаному провадженні письмове повідомлення ОСОБА_19 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Склавши повідомлення про підозру, слідчий ОСОБА_4 чітко усвідомлював, що обставини, вказані ним у підозрі, не підтверджуються матеріалами кримінального провадження і він притягує до кримінальної відповідальності завідомо невинного ОСОБА_19 за вчинення закінченого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

З метою реалізації свого злочинного умислу слідчий ОСОБА_4 23.01.2014 відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України особисто надав це письмове повідомлення про підозру на погодження процесуальному керівнику - старшому прокурору відділу прокуратури м. Києва раднику юстиції ОСОБА_24 який у свою чергу незаконно погодив його.

Після цього слідчий ОСОБА_4 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, 23.01.2014 о 12 год. 20 хв. у приміщенні службового кабінету Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві, що у м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 2-А, доводячи до кінця злочинний умисел, спрямований на притягнення завідомо невинного ОСОБА_19 до кримінальної відповідальності, використовуючи повноваження, передбачені ч. 1 ст. 278 КПК України, особисто вручив останньому завідомо неправдиве письмове повідомлення про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, тобто відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнув його до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, чим створив умови для обмеження фізичної свободи і подальшого незаконного тримання під вартою ОСОБА_19 .

Постановою старшого прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_24 від 23.01.2014 з матеріалів кримінального провадження № 0000179 виділено окреме кримінальне провадження № 0000262 за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, розслідування якого керівником органу прокуратури доручено слідчим Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Не припиняючи своїх злочинних дій спрямованих на переслідування учасників мирної громадської акції «Євромайдан», слідчий ОСОБА_4 , будучи включеним до складу слідчих у кримінальному провадженні 0000262, діючи умисно, в особистих інтересах, тобто з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді залишення та просування по службі, а також неправомірної вигоди для не встановлених слідством осіб із числа колишнього вищого керівництва держави у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій протесту, достовірно знаючи про те, що у матеріалах провадження відсутні будь-які підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_19 , без наявності для цього підстав, вирішив незаконно, в межах наданих йому законодавством повноважень, ініціювати застосування затриманому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перебуваючи у приміщенні Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві 2-.01.2014 близько 9 год., зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, достовірно знаючи, що підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_19 немає, оскільки він затриманий усупереч вимогам ч. 1 ст. 208 КПК України та йому незаконно повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого почину, за відсутності інших достатніх, належних та допустимих доказів для підозри у вчиненні масових заворушень, а також за відсутності підстав та ризиків, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 177 КПК України, склав та підписав клопотання до Оболонського районного суду м. Києва про застосування ОСОБА_19 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після цього слідчий ОСОБА_4 надав вказане клопотання для погодження процесуальному керівнику - заступнику прокурора Оболонського району м. Києва старшому раднику юстиції ОСОБА_25 , яке остання незаконно погодила.

У подальшому ОСОБА_4 24.01.2014, доводячи до кінця злочинний намір, спрямований на обрання ОСОБА_19 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підстав, передбачених ч ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, подав клопотання із додатками на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва.

У свою чергу слідча суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_26 , 25.01.2014 розглянула в судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_19 та задовольнила його, незаконно обравши затриманому ОСОБА_19 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

За наслідками розслідування кримінального провадження 0000262 від 23.01.2014 за підозрою ОСОБА_19 та інших осіб у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, прокуратурою Оолонського району міста Києва 26.02.2014 указане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_19 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, якого наказом від 15.06.2013 № 438о/с начальника Головного управління МВС України в м. Києві призначено на посаду слідчого -слідчого відділу Оболонського районного управління ГУМВС України в м. Києві, маючи спеціальне звання лейтенанта міліції, під час скоєння указаних злочинних дій в січні 2014 року вчинив заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину таких обставин.

22.01.2014 о 19 год. 30 хв. співробітниками конвойної служби ГУ МВС України в м. Києві до Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві, який розташований в м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 2-А, доставлено ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 , а також ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як осіб, що нібито можуть бути причетні до вчинення масових заворушень, які відбувалися на вул. М.Грушевського та Європейській площі в м. Києві.

Проведення слідчих дій з доставленим ОСОБА_19 , який був з явними тілесними ушкодженнями, спричиненими йому працівниками правоохоронних органів та потребував медичної допомоги, доручено слідчому слідчого відділу Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві лейтенанту міліції ОСОБА_4 .

Під час проведення з ОСОБА_19 слідчих та процесуальних дій, слідчий ОСОБА_4 в порушення вимог зазначених нормативно-правових актів, безпосередньо та самостійно у ході здійснення своїх професійних повноважень, виявивши, що у ОСОБА_19 наявні тілесні ушкодження, спричинені йому співробітниками правоохоронних органів, усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого відносно ОСОБА_19 діяння, яке за законом взнається тяжким злочином, тобто що відносно останнього вчинено тяжкий злочин, діючи протиправно, з прямим умислом на заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочин, відомості за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вніс та досудове розслідування за вказаним ЗЛОЧИНОМ не розпочав.

Отже, органом досудового розслідування достовірно встановлено непричетність указаної особи до інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

У результаті сукупних злочинних дій, у тому числі ОСОБА_4 пов`язаних із незаконним затриманням, притягненням завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, незаконним застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, ОСОБА_19 незаконно утримувався під вартою упродовж 5 діб - з 22.01.2014 по 27.01.2014 до зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт. Зазначеними діями завдано ОСОБА_28 істотної шкоди, яка виразилась у заподіянні наслідків нематеріального характеру у вигляді суттєвого обмеження конституційних прав, порушення гарантованих ст. 29 Конституції України прав на свободу та особисту недоторканність ОСОБА_19 як громадянина України, а також у заподіянні істотної шкоди державі в особі Міністерства внутрішніх справ України та Генеральної прокуратури України у вигляді підриву авторитету державних органів, оскільки такі дії правоохоронців викликали глибоке обурення усіх верств населення України та різко негативну реакцію суспільства правоохоронних інституцій держави.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними доказами, а показами потерпілого ОСОБА_19 , висновком судово-медичної експертизи, згідно якої у ОСОБА_19 виявлено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, протоколом проведеного з ОСОБА_19 слідчого експерименту, показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_23 , а також протоколом огляду ВІДеозапису в якому зафіксовано затримання ОСОБА_19 , речовими доказами - матеріалами кримінального провадження, в рамках якого взято під варту ОСОБА_19 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є діючим працівником поліції, проходить службу на посаді старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, призначений наказом №275 від 28.03.2017 ГУ НП в м. Києві, при цьому підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням наданого службового становища, всупереч інтересам служби та прав громадян, у зв`язку з чим може впливати на свідків та потерпілих з метою зміни ними показань, приховувати чи знищувати документи, пов`язані із вчиненими ним кримінальних правопорушень щодо учасників мирних акцій протесту, повідомляти інших працівників Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції з м. Києві про відомі йому обставини як вчиненого кримінального правопорушення, так і відомі обставини розслідування кримінального провадження, у якому він є підозрюваними, що відповідно до ст. 155 КПК України є підставою для відсторонення його від посади.

Також ОСОБА_4 , будучи діючим працівником поліції має необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, є достатньо обізнаним із специфікою розслідування кримінальних правопорушень, може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Крім того, 11.10.2017 у службовому кабінеті №418 ОСОБА_4 що знаходиться в приміщенні Оболонського УП ГУ НП в місті Києві за адресою: м.Київ, вул.Маршала Малиновського, 2-А проведено обшук, в ході якого виявлено: протокол прийняття заяви від ОСОБА_30 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_4 , датований червнем 2017 року, без вказання числа, про вчинене кримінальне правопорушення працівниками сервісного центру «Ай Про Техно - Сервісний центр», які шахрайським способом заволоділи його мобільним телефоном, чим.спричинили йому збитки на суму 10 000грн., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.190 КК України; Вказаний протокол прийняття заяви підписано старшим слідчим Оболонського УП ГУ" НП у м.Києві ОСОБА_4 ; заяву ОСОБА_31 від 21.07.2017 про внесення даних до ЄРДР, у зв`язку із спричиненням йому ОСОБА_32 легких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.125 КК України. Таким чином слідчий Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 , отримавши заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених законодавством заходів не вжив та досудове розслідування не розпочав.

За таких обставин, відомості про вказані кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України за №0003297 від 18.10.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.125 КК України та за №0003298 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.190 КК України.

Також сторона обвинувачення звертає увагу на те, що свідки в суді ще не допитувались, а тому наявність вказаної підстави для відсторонення ОСОБА_4 від посади є обґрунтованою.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього майновий стан та колишні службові зв`язки, є необхідність застосувати відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від займаної посади.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_4 відсторонено від займаної посади старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, строком на один місяць, тобто до 27 листопада 2017 року.

На даний час скерувати обвинувальний акт до суду під час дії строку відсторонення ОСОБА_4 від посади не видається за можливе з об`єктивних причин через виняткову складність провадження, оскільки у кримінальному провадженні підлягає дослідженню велика кількість фактичних обставин, що вимагає проведення значного обсягу процесуальних дій для забезпечення всебічного встановлення події злочину, завершення проведення призначених експертиз, та ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, складення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, виконати інші необхідні процесуальні дії.

Здійснити раніше зазначені процесуальні дії або завершити їх до цього часу не видалось можливим з об`єктивних причин, оскільки вони виконуються послідовно за результатами проведення необхідного комплексу слідчих та розшукових дій, та після встановлення слідством нових даних щодо вчинених кримінальних правопорушень або висновків експертних досліджень, а також через великий обсяг необхідних процесуальних дій.

Водночас всі вище наведені процесуальні дії мають суттєве значення для судового розгляду, встановлення істини у цьому кримінальному провадженні та притягнення до відповідальності усіх осіб, причетних до вчинених злочинів, у зв`язку з чим наявні достатні підстави для продовження строку відсторонення ОСОБА_4 від займаної посади.

Враховуючи викладене, іншим чином, ніж шляхом продовження строку відсторонення від посади, запобігти настанню вказаних наслідків і вчинення дій зі сторони ОСОБА_4 неможливо. Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину з використанням свого службового становища, то на час досудового розслідування у кримінальному провадженні його перебування на посаді працівника правоохоронного органу буде суперечити завданням кримінального судочинства та інтересам громадянського суспільства загалом.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти відсторонення від посади, вказуючи на те, що відсутні жодні підстави визначені ст. ст.154,158 КПК України, оскільки всі матеріали органом досудового розслідування були вилучені, підозрюваний протягом трьох років допитувався в якості свідка, жодним чином не намагався вплинути на будь-яку особу, яка має відношення до кримінального провадження. При цьому ОСОБА_4 не має іншого доходу окрім займаної посади, не може забезпечити себе необхідними та повсякденними речами для нормального існування. Сторона захисту просила не брати до уваги посилання слідчого на вилучені 11.10.2017 в службовому кабінеті матеріали, оскільки з даного приводу досудове розслідування не розпочато.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини:1) правову підставу для відсторонення від посади;2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Згідно ст. 158 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе, що:1) обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати;2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.

В даному випадку слід врахувати тривалість досудового розслідування, характер кримінального правопорушення яке розслідується та у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Слід врахувати те, що матеріали які були необхідні для органу досудового розслідування вилучені та знаходяться у сторони обвинувачення.

За викладених обставин слід клопотання визнати необґрунтованим, оскільки в ньому не викладені обставини, які продовжують існувати та які відповідно можуть бути підставою для продовження відсторонення підозрюваного від посади. Посилання на те, що підозрюваний перебуваючи на займаній посаді може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, слід визнати голослівним, а тому таким, що не може бути взято до уваги. Решта посилань прокурора зводиться до обґрунтованості підозри та не містить будь-яких вагомих аргументів на підтвердження необхідності задоволення поданого клопотання. Слід також відхилити посилання прокурора на вилучені 11.10.2017 матеріали у службовому кабінеті ОСОБА_4 , оскільки вказані документи не мають значення для досудового розслідування у якому він підозрюється.

Окрім вказаного слід врахувати те, що підозрюваний має єдиний дохід від своєї діяльності пов`язаної з проходженням служби в органах Національної поліції, за місцем якої характеризується виключно з позитивної сторони, проживає у гуртожитку, та повинен забезпечувати себе самостійно необхідними та повсякденними речами. Подальше відсторонення призведе до надмірного втручання у його права та свободи, а також негативних наслідків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,22,26, 156,158,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Депаратменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 , залишити без задоволення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1