Справа № 214/4290/16-к
1-кп/214/195/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю захисника ОСОБА_10

за участю обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі справу за об`єднаними кримінальними провадженнями № 0001711, № 0000385 за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з професійно технічною освітою, працюючого КОРУМ «КЗГО», газорізальником, не одруженого, раніше судимого: 21.03.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.2 , 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки; 26 квітня 2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2016 року, остаточно призначено до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі, обвинувальним актом;що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 15 ч.3, 186 ч.2 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 , будучі раніше судимим, повторно, 26.06.2016 року приблизно о 17:00 годині, знаходячись в приміщені палати № 416 Міської лікарні №5, що розташована за адресою: вул. Поперечна, 1а в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його у свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, а також користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_13 , з поверхні тумби, що знаходилась біля ліжка потерпілого, таємно викрав мобільний телефон марки «LG KP 108», чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 вартістю 333,33 гривні без ПДВ, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_13 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 333,33 гривні без ПДВ.

Крім цього, ОСОБА_11 , повторно, 13.02.2017 року приблизно о 12 годині 35 хвилин, знаходячись на ринку «Бульвар Вечірній» що в Саксаганського району м. Кривого Рогу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, відкрито шляхом ривку, викрав з прилавку для продажу товарів коробку цукерок фірми «Trufalie» «SWEETS» належні потерпілому ОСОБА_9 , вартістю 23 гривень 18 копійок.

Крім того, ОСОБА_11 , повторно, 13.02.2017 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, знаходячись біля будинку № 9 по вул. Івана Авраменка що в Саксаганського району м. Кривого Рогу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, відкрито шляхом ривку, викрав з руки потерпілої ОСОБА_8 належний їй пакет, в якому знаходились жіночий гаманець, вартістю 73,33 гривень, в якому були грошові кошти у сумі 104 гривні та пенсійне посвідчення, видане на ім`я потерпілої, жіноча майка, вартістю 8 гривень 33 копійок, чоловіча футболка, вартістю 16,67 гривень та жіноча футболка, вартістю 16, 67 гривень.

Після заволодіння майном потерпілих, обвинувачений намагався втекти з місця вчинення злочину, однак не зміг, так як був затриманий прохожим чоловіком, таким чином міг спричинити потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 23,18 гривень, а потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 219 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 належить кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; за ст. ст. 15 ч.3, 186 ч.2 КК України за ознаками незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, який вважав б необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненого повторно.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений у судовому засіданні винним себе визнав частково. При цьому показав, що в червні 2016 року зайшов до лікарні, побачив телефон, який взяв та вийшов з лікарні, а в подальшому продав. 13 лютого 2017 року він йшов з ринку, вихопив у жінки сумку та побіг. Після цього його затримали. Також перед тим, як вихопити сумку, вкрав коробку цукерок. Коли вкрав цукерки, за ним ніхто не гнався. Після того, як його затримали, то побачили коробку цукерок. Робітникам міліції розповів, що ці цукерки викрав. Далі уточнив, що цукерки викрав з прилавку, коли входив на ринок, скористувавшись тим, що продавець відвернувся. Після цього пішов на вихід, попереду себе побачив жінку, яка поклала в пакет, який тримала в руках, гаманець. Підійшовши ззаду до цієї жінки, цей пакет, в якому був гаманець, вирвав у потерпілої та став тікати, але його затримали. В подальшому, уточнивши показання, зазначив, що цукерки викрав відкрито, в присутності інших людей, чув, що йому хтось кричав. Просить вірити цим останнім показанням. У вчиненому щиро кається, винним себе визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що обвинуваченого раніше на знала, просить його строго не карати. В день події вона йшла з ринку на бульварі Вечірній у м. Кривому Розі. Обвинувачений, який перебував ззаду, підійшов до неї, вирвав пакет та побіг. Вона, потерпіла, наздогнати обвинуваченого не змогла, звернулася до сторонніх хлопців, які були попереду неї, останні затримали обвинуваченого. В пакеті знаходився гаманець із приблизно 100 гривнями, футболка, майка. Далі уточнила, що вказана подія відбулася приблизно на відстані 300 м. від ринку, йти від ринку приблизно 5 хвилин. Не бачила, щоб за обвинуваченим хтось гнався, не чула, щоб обвинуваченому хтось щось кричав. Після затримання хлопцями обвинуваченого, викликали дільничного, при огляді обвинуваченого була знайдена коробка цукерок, обвинуваченого при ній ніхто не запитував звідки у обвинуваченого цукерки. Після того як обвинуваченого затримали, ніхто до нього не підходив та ніхто нічого про цукерки не запитував, з ринку до обвинуваченого ніхто не підходив.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого раніше знав, стосунки з останнім нормальні. В день події він, потерпілий, допомагав знайомій продавати газети. Потім відійшов в сторону покурити, на прилавку залишилася коробка цукерок. В цей момент обвинувачений підійшов до прилавку та схопив коробку з цукерками, а інший чоловік відволікав продавця. Після того, як обвинувачений схопив коробку цукерок, він, потерпілий, став кричати, щоб той віддав цукерки, але обвинувачений став тікати Він, потерпілий, не зміг би догнати обвинуваченого. Приблизно через 15 хвилин обвинуваченого підвели до нього, так як затримали. Далі потерпілий уточнив, що коробка цукерок належала йому, потерпілому, коли він кричав обвинуваченому, останній знаходився на відстані приблизно 5 метрів, вважає, що обвинувачений чув ці крики, побіг через ринок. Обвинувачений був одягнутий в якийсь одяг темного кольору. Оточуючи на його, потерпілого, крики, не реагували. Він, потерпілий, бачив, як обвинувачений брав коробку з цукерками, яка лежала на газетах. Він, потерпілий, в той день допомагав продавати газети. Обвинувачений з місця події втік з другим чоловіком.

Під час очної ставки між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим, останній показав, що дії з крадіжки цукерок вчиняв один, після того як він взяв цукерки, ніхто його не намагався зупинити, ніхто йому нічого не кричав. Чому потерпілий надає неправдиві показання, пояснити не може. Потерпілий ОСОБА_9 показав, що обвинувачений діяв ще з якимось чоловіком, він, потерпілий, кричав обвинуваченому. Чому обвинувачений дає неправдиві показання, пояснити не може. Він, потерпілий, з приводу того, що обвинувачений заволодів коробкою з цукерками, в міліцію не дзвонив.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, стосуються обставин заволодіння ним чужим майном, а тому є належним.
Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_8 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив замах на відкрите заволодіння її майном.
Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_9 , вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив замах на відкрите заволодіння його майном.
Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_9 в тій частині, що відкрите заволодіння його майном ОСОБА_11 вчинив з якоюсь особою, є неналежним доказом, оскільки вказані обставини виходять за межі обвинувачення, висунутого ОСОБА_11 , можуть бути підставою для зміни ОСОБА_11 обвинувачення на більш тяжке, що погіршить становище останнього, а тому показання потерпілого в цій частині, не враховує.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_9 , в частині, що не стосуються кількості осіб, які приймали участь у заволодінні його майном, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив замах на відкрите заволодіння належним йому майном.
При наданні оцінки з точки зору достовірності визнаним судом допустимим та належним доказам, суд керується вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, і приходить до наступних висновків.

Показання потерпілої ОСОБА_8 є послідовними, не мають суперечностей, не оспорюються обвинуваченим, а тому є достовірними.

Показання потерпілого ОСОБА_9 є послідовними, не суперечливими, а тому є достовірними. При цьому суду вважає, що у судовому засіданні не встановлено підстав, з яких би потерпілий ОСОБА_9 надавав неправдиві показання.

Оцінюючи з точки зору достовірності показання обвинуваченого, суд вважає, що його показання про те, що він відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 та був затриманий, після чого у нього вилучили також і коробку цукерок є достовірними, такими, що узгоджуються з показаннями потерпілої. Показання обвинуваченого, в яких він зазначав про те, що викрав цукерки таємно, суд вважає недостовірними, так як вони спростовуються визнаними достовірними показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що він, потерпілий, кричав обвинуваченому, щоб той повернув цукерки. Також суд враховує, що потерпілий свої показання підтвердив під час проведення очної ставки з обвинуваченим, останній не назвав причин, з яких би потерплий ОСОБА_9 надавав неправдиві показання. Суд приходить до переконання, що мотивом надання обвинуваченим неправдивих показань, є бажання пом`якшити відповідальність за вчинене. Тому показання обвинуваченого в тій частині, що визнані недостовірними, суд не приймає до уваги при вирішенні справи. Суд вважає достовірними показання обвинуваченого, в яких він зазначив, що цукерки викрав відкрито, так як вони узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 .
На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого та показання потерпілої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_11 , в судовому засіданні не добуто.

Суд, змінюючи обвинувачення, виходив з наступного. Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_11 13.02.2017 року вчинив замах на відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 . Як зазначено в обвинувальному акті, після цього, він вчинив замах на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 . Однак, показаннями потерпілих, обвинуваченого, встановлено, що 13.02.2017 року ОСОБА_11 спочатку вчинив замах на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , а після цього замах на відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 . Тому суд змінив послідовність викладених в обвинувальному акті епізодів вчинення злочинів відносно вказаних потерпілих.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, після замаху на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачений був затриманий. Показаннями обвинуваченого та потерпілих, встановлено, що ОСОБА_11 13.02.2017 року був затриманий лише після вчинення замаху на грабіж відносно ОСОБА_8 , тому суд виключає з обвинувачення відомості про затримання обвинуваченого після вчинення замаху на грабіж відносно ОСОБА_9 і до того, як він вчинив замах на заволодіння майном ОСОБА_8 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, працює, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання, та з урахуванням усіх зазначених обставин, суд вважає, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази по справі належить: мобільний телефон марки «LG KP 108» - повернути потерпілому ОСОБА_13 ; жіночий гаманець, грошові кошти у сумі 104 гривні, пенсійне посвідчення, жіночу майку, чоловічу футболку, жіночу футболку повернути потерпілій ОСОБА_8 ; коробку цукерок фірми «Труфальє» - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 15 ч.3, 186 ч.2 КК України.

ОСОБА_14 призначити покарання: за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді ДВОХ (2) років позбавлення волі; за ст. ст. 15 ч.3, 186 ч.2 КК України у вигляді ЧОТИРЬОХ (4) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_14 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням - у вигляді ЧОТИРЬОХ (4) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, остаточне покарання ОСОБА_14 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 26 квітня 2017 року, - у вигляді ЧОТИРЬОХ (4) років ТРЬОХ (3) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_11 обчислювати з 13 лютого 2017 року. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_11 період знаходження під вартою з 13 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: мобільний телефон марки «LG KP 108» - повернути потерпілому ОСОБА_13 ; жіночий гаманець, грошові кошти у сумі 104 гривні, пенсійне посвідчення, жіночу майку, чоловічу футболку, жіночу футболку повернути потерпілій ОСОБА_8 ; коробку цукерок фірми «Труфальє» - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_11 залишити без змін тримання під вартою.

Матеріали кримінальних проваджень залишити на зберіганні при обвинувальних актах.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1