Номер справи137/79/18
1-кп/137/52/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представник потерпілого ОСОБА_5 ,
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
29.09.2017 р. між представником ТОВ «Дельтафрут» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілий ОСОБА_5 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, матеріальна шкода та претензії на момент укладення угоди про визнання винуватості відсутні (а.с. 7-9).
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений злочин за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного злочину та зазначив, що угода про примирення є добровільною, наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що угоду про примирення укладено добровільно та просив визначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., підтвердив суду, що не має до обвинуваченого ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченим та потерпілим, просила затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам закону, просила визнати обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 передбачений ч.1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілому ОСОБА_5 судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що угода від 29.09.2017 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, обвинуваченому слід призначити покарання, узгоджене сторонами, яке повинен понести останній за вчинений злочин за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 370, 374, 474-475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: 6 (шість) поліпропіленових мішків із несортованими яблуками, загальною вагою 138 (сто тридцять вісім) кілограм, які передано на відповідальне зберігання завідуючому складом ТОВ «Дельтафрут» ОСОБА_6 - залишити в розпорядженні товариства.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1