Справа № 369/2911/18
Провадження №1-кс/369/871/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2018 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві, клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831, від 08.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
16.03.2018 року захисник ОСОБА_5 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаним клопотанням.

Своє клопотання захисник мотивував тим, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2018 у справі 369/1578/18 обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 08 квітня 2018 року (включно).
Згідно ч. 1 ст. 201 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
-здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
-пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним, у клопотанні;
-перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);
- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у cm. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Прокурором, на думку захисника, не надано жодного доказу на існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Більше того, після ДТП ОСОБА_4 тривалий час залишався на місці ДТП, викликав швидку. Ключовими доказами у цій справі є відеозаписи з камер відеоспостереження, які вилучені органом досудового розслідування, а тому спотворити їх фізично неможливо. Свідків вказаного ДТП немає. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_6 в повному обсязі відшкодовано матеріальну та моральну шкоду родині померлого ОСОБА_7 , про що отримано відповідну розписку від його дружини. Також станом на сьогоднішній день здійснюється відшкодування матеріальної шкоди родині ОСОБА_8 , який знаходиться на лікуванні, про що складені відповідні розписки.
Підозрюваний ОСОБА_4 :
-має постійне місце проживання, офіційно працює;
-за місцем проживання та праці характеризуються позитивно;
-проживає з народження в с. Хотів Києво-Святошинського району, має усталені соціальні зв`язки;
-одружений, проживає з родиною;
-раніше не судимий;
-до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався;
-не ухилявся від слідства та суду;
-доглядає за літнім хворим батьком;
-доглядає за хворою жінкою, яка знаходиться у стані вагітності.
З огляду на викладене, керуючись ст. 201 Кримінального процесуального кодексу України,захисник просив суд змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 369/1578/18 з тримання під вартою на домашній арешт або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
У судовому засіданні захисник повністю підтримав заявлене письмове клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному, яке міститься в матеріалах справ із обґрунтуванням доводів, та просив його задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу.
Прокурор щодо заявленого клопотання заперечив, вказавши, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, а також те що у клопотанні про зміну запобіжного заходу захисником не наведено доказів, що на сьогоднішній день перестали існувати ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, долучені під час апеляційного розгляду документи, зокрема, довідка про стан здоров`я батька підозрюваного, розписка про часткове відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_9 та характеризуючі ОСОБА_4 дані, не зменшують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Органами досудового розслідування було надано достатньо доказів щодо ОСОБА_4 , які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08 лютого 2018 року / а.п. 14-20/; схемою та фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП /а.п. 21-27/; речовими доказами автомобілем «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з характерними для ДТП пошкодженнями передньої частини автомобіля; протоколом огляду речей і документів (перегляду відеозапису, вилученого під час огляду місця ДТП 08 лютого 2018 року разом з додатками фототаблицею) /а.п. 39-43/ та іншими доказами у своїм сукупності /а.п. 10-13/.
Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v.the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.
Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 131, 176-178, 182, 183, 186, ч. 2 ст. 187, ст. 188, 189 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1