В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2018 Справа №607/14644/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000642 від 26 жовтня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногвардійське Красногвардійського району АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*15 червня 2004 року Тернопільським міським судом за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Звільнений 02 квітня 2010 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

*28 лютого 2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з додатковою мірою покарання - конфіскацією порнографічної продукції. Звільнений 03 березня 2014 року умовно-достроково з не відбутим терміном у 7 місяців та 21 день,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 19 жовтня 2017 року в обідню пору доби, що перебував за столиком поблизу магазину «Продукти», який розташований по вул. Грушевського, 21 у с. Лозова Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 19 жовтня 2017 року в обідню пору доби перебуваючи за столиком поблизу магазину «Продукти», який розташований по вул. Грушевського, 21, у с. Лозова Тернопільського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав із столика мобільний телефон темно-золотистого кольору марки «LG» модель «LS 991» ІMEІ: НОМЕР_1 із сім-картою «Kyivstar» з абонентським номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , який останній залишив на вказаному столику, відлучившись до вищезазначеного магазину.

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим мобільним телефоном втік з місця вчинення злочину, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 2718,58 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
17 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника останнього, укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме за ч.2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Заслухавши думку учасників судового провадження та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертизи.

Питання речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000642 від 26 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-785/17 від 06 листопада 2017 року в сумі 395 грн. 48 коп., в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Речовий доказ:

- мобільний телефон темно-золотистого кольору марки «LG» модель «LS 991» ІMEІ: НОМЕР_1 із сім-картою «Kyivstar» з абонентським номером НОМЕР_2 , які згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 27 жовтня 2017 року, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити в розпорядженні останнього, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1