Провадження № 11-кп/792/540/17
Справа № 682/892/17 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 3 грудня 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Оженин Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей, працює маляром штукатуром ТОВ «ДАМАС і Ко», не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання ОСОБА_9 .

До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід - тримання під вартою з зали суду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 4485 грн. 96 коп. процесуальних витрат.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 200000 грн. моральної шкоди.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-21013», що зберігається в Славутському ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернуто потерпілому ОСОБА_7 ; автомобіль «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , з уламками, що зберігається в Славутському ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернуто у володіння ОСОБА_11 .

За вироком суду, 03.12.2016 року близько 12:40 год. водій ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою Т-1804 Корець-Славута-Антоніни зі сторони с. Ганнопіль Славутського району в напрямку м. Славути. Технічні несправності зазначеного автомобіля полягали у несправності ходової частини автомобіля - на одну вісь автомобіля встановлені шини різних розмірів та моделей з різним малюнком протектора, а також у несправності робочої гальмівної системи - значне експлуатаційне зношення внутрішніх гальмівних колодок в гальмівних механізмах передніх коліс.

На ділянці вказаної автодороги, яка розташована на відстані 2км+200м. від дорожнього знаку 5.47 "с. Перемишель" Славутського району Хмельницької області в напрямку м. Корець, водій ОСОБА_9 , порушуючи пункти 1.5, 2.3(б), 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, діючи недбадло, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21013" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3(б), 2.9(а), 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 31.4.5(г) Правил дорожнього руху України, які вимагають:

- п.1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожуючи життю або здоров"ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

- п.2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування засобом у дорозі;

- п. 2.9 - водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п.11.1 - кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

- п.11.3 - на дорозі із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об"їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

- п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п.31.4 - забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.5 - колеса та шини, пп. г)- на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми лівої тім`яної ділянки голови; закритої поєднаної травми грудної клітки та черева з переломами шостого сьомого, восьмого, дев`ятого ребер зліва, забою лівої легені, крововиливів в діофрагму справа і зліва, переломів грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку, розриву грудного та черевного відділу аорти, розриву кореня брижі тонкого кишечника, розриву переднього краю селезінки, крововиливу в ліву плевральну порожнину (0,3 л), черевну порожнину (1,7 л); осаднення лівого плечового суглоба; відкритого перелому діафізу лівої великогомілкової та малогомілкової кісток, осаднення лівого колінного суглоба, які згідно з висновком судово-медичної експертизи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та в даному випадку призвели до смерті потерпілого ОСОБА_12 в кареті швидкої допомоги по дорозі до Славутської ЦРЛ.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного основного покарання, звільнити його від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Зазначає, що суд не в повній мірі врахував, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, в повному розмірі відшкодував потерпілому майнову шкоду, зобов`язується відшкодувати стягнуту вироком суду моральну шкоду, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та місце роботи, в нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, мати, яка є інвалідом II групи, він не залишив місце події. Вважає, що в суду були підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 76 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання доводів апеляційної скарги обвинуваченого та в підтримання клопотання захисника про застосування до обвинуваченого положень Закону України «Про амністію в 2016 році»; пояснення потерпілого ОСОБА_7 , який погодився з апеляційною скаргою обвинуваченого, при вирішенні питання щодо застосування амністії покладався на розсуд суду; пояснення прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги обвинуваченим та клопотання захисника, вважає їх необґрунтованими, вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в задоволенні клопотання захисника про застосування до обвинуваченого положень Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ слід відмовити з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у порушенні ним Правил безпеки дорожнього руху, та експлуатації транспорту особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за викладених в вироку обставинах ґрунтуються на зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні доказах, а також кваліфікація таких його дій за ч. 2 ст. 286 КК України (як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого), а також вирок суду в частині призначення покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відтак вирок суду в цій частині відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним тяжким злочином; обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано визнав його щире каяття у вчиненому; обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. При обранні виду та строку основного покарання суд в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, мав постійне місце проживання та роботи, на обліку в лікарів нарколога, невропатолога не перебував, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір-інваліда ІІ групи, розкаявся у вчиненому, усвідомив протиправність своїх дій.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, які могли вплинути на його висновки щодо можливості його звільнення від відбування покарання з випробуванням, є такими, що не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді. Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, на які посилаються апелянт та його захисник, тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає. Своє рішення про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання в виді трьох років позбавлення волі, яке слід відбувати реально, з позбавленням права керування транспортними засобами, суд першої інстанції належним чином мотивував і колегія суддів вважає таке рішення переконливим та обґрунтованим. Тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (наявність алкоголю в видихуваному повітрі 1,98 ‰ та 2,02 ‰ в крові), керував технічно несправним автомобілем, тяжкість непоправних наслідків, що настали внаслідок вчинення злочину - в виді смерті потерпілого, з врахуванням думки потерпілого в суді першої інстанції, який наполягав на призначенні покарання в виді позбавлення волі, обвинувачений відшкодував лише майнову шкоду, однак не вживав заходів на відшкодування моральної шкоди потерпілому, в сукупності давали суду підстави для призначення основного покарання в виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений ч. 2 ст. 286 КК України, яке слід відбувати реально.

Ті обставини, що в апеляційному суді потерпілий висловлював іншу думку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання, вказуючи, що йому жаль дітей обвинуваченого та що йому родиною обвинуваченого обіцяне в майбутньому відшкодування шкоди частинами, та ті обставини, що обвинувачений не залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, вперше притягується до кримінальної відповідальності, про що він вказував в апеляційній скарзі, не дають підстав для інакшого висновку з приводу призначеного покарання та не дають підстав вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, без відбування покарання, а в сукупності з вище встановленим давали суду для призначення основного покарання в виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 286 КК України, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України і підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не знаходить.

Згідно положень п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ амністія не може бути застосована до осіб, які засуджуються за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинило смерть потерпілого, вчинене особою в стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин клопотання захисника про застосування до обвинуваченого положень цього Закону, яке було в судовому засіданні підтримане обвинуваченим, та звільнення обвинуваченого від відбування основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 цього Закону, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, ст.ст. 1, 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 Закону України «Про амністію в 2016 році» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а обвинуваченим ОСОБА_9 в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2