Справа № 577/3667/17
Провадження № 1-кп/577/456/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" вересня 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000631 по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників процесу вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слід продовжити.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До 03 жовтня 2017 року закінчити розгляд вищевказаного кримінального провадження неможливо.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 03 жовтня 2017 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, оскільки на даний час судом не допитані свідки, а сторонами кримінального провадження не досліджувались письмові докази; жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; заявлені ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді та на підставі якої був обраний цей запобіжний захід, на даний час не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинуваченому ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України раніше встановлений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до двох місяців, тобто до 2 листопада 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1