11-сс/775/251/2017(м)
265/2382/15-к

Єдиний унікальний номер 265/2382/15-к
Номер провадження 11сс/775/251/2017(м)
Головуючий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі у письмовому провадженні апеляційну скаргу представників ТОВ «ОКСІТАНІЯ» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 червня 2017 року,
В апеляційній скарзі представники ТОВ «ОКСІТАНІЯ» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді повністю та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Вважають рішення суду необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а клопотання прокурора залишенню без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представників ТОВ «ОКСІТАНІЯ» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Проведеним аналізом податкової звітності в АІС «Податковий блок» та відомостей АІС «Архів електронної звітності» ПП «Укрспецсоюз» за 2015 рік встановлена відсутність формування податкового кредиту та витрат підприємством ПП «Укрспецсоюз» за операціями з придбання брухту міді в значних обсягах.
Проведеним аналізом податкової звітності в АІС «Податковий блок» та відомостей АІС «Архів електронної звітності» ТОВ «МПК Укрметресурс» за 2016 рік, встановлено відсутність формування податкового кредиту та витрат підприємством ТОВ «МПК Укрметресурс» з придбання брухту міді в значних обсягах.
Аналізом податкової звітності підприємства ТОВ «КЗМО» за грудень 2016 р. встановлено придбання катодів мідних (155,88т) від пов`язаного підприємства ТОВ «НВП «Металургійний Ресайклінг» на суму 28 124 080,02 грн. у т.ч. ПДВ 4 687 346,67 грн.
У відповідності до висновків дослідження управління по боротьбі з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Донецькій області 77/05-99-16-02-11-02/39051052 від 29.09.2016 встановлено, що невстановленими особами, які діяли від імені ТОВ «МПК УКРМЕТРЕСУРС, були вчинені дії по внесенню в офіційні документи (накладні, податкові декларації та інші первинні документи) неправдивих відомостей з метою прикриття незаконної діяльності щодо надання послуг по переведенню грошових коштів з безготівкових у готівкову форму для реального сектору економіки.
За переконанням прокурора грошові кошти, які знаходяться на рахунках вищезазначених підприємств здобуті внаслідок надання послуг щодо формування незаконного кредиту з ПДВ, а також завищення валових витрат з метою умисного ухилення від сплати податків для підприємств «реального сектору економіки».
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.3,4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, оскільки накладення арешту на грошові кошти та видаткову частину банківських рахунків, зазначених в клопотанні, обумовлено необхідністю того, що грошові кошти, які знаходяться на даних рахунках, мають безпосереднє відношення до кримінального провадження внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України з використанням групи підприємств.
Крім того, обґрунтованість накладення арешту на грошові кошти підтверджується доданими до клопотання документами.
Слідчим суддею правильно зазначено в своїй ухвалі те, що накладення арешту на грошові кошти та видаткову частину рахунків, зазначених в клопотанні прокурора, обумовлено метою ефективного розслідування кримінального правопорушення, для встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, а також з метою забезпечення цивільного позову, виконання вироку суду стосовно можливої конфіскації майна. Незастосування накладення арешту на грошові кошти може призвести до зникнення, втрати, продовження злочинної діяльності, або настання інших злочинних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Також слідчим суддею правильно відображено у своїй ухвалі те, що будь-яких негативних наслідків від вжиття даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні, які б перешкоджали інтересам держави, інших юридичних чи фізичних осіб, як то не сплата податків, зборів, інших обов`язкових платежів до бюджетів всіх рівнів, а також сплати заробітної плати працівникам зазначених в клопотання підприємств, при розгляді клопотання не встановлено, оскільки додані до клопотання документи, свідчать, що штатна чисельність працівників на вказаних підприємствах є незначною, в принаймні одна особа, підприємства контролюються однією групою осіб, які значаться їх засновниками чи керівниками, не мають засобів, відповідно до даних ДПІ «Фінансових звітів суб`єкта малого підприємства».
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, оскільки арешт грошових коштів в даному випадку є необхідним для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні.
Крім того, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі являються необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «ОКСІТАНІЯ» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: