Справа № 314/5370/17
Провадження № 1-в/314/255/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.01.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням в. о. начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, розлученого, до засудження не працюючого, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимого:
- 10.02.2004 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 307 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

- 04.10.2004 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

- 26.06.2007 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3185, ч.1 186, ч.1 263, ч.2 263, ч.1 309, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.10.2010 року по відбуттю строку покарання.

- 13.03.2012 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

- 28.08.2012 року Кам?янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Знову засуджений 15.10.2012 року Кам?янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.4 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.03.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 09 днів.

По даній справі засуджений: 27.11.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену за вироком від 15.10.2012 року Кам?янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.10.2012 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою від 11.01.2017 року Вільнянського районного суду Запорізької області зараховано у строк відбування покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2015 року час попереднього ув`язнення з 28.08.2015 року до набрання вироком законної сили 29.12.2015 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Початок строку: 28.08.2015 року. Кінець строку: 27.07.2018 року.

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання в. о. начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101) з 10.01.2016 року. За цей час засуджений характеризується позитивно: за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення, мав два стягнення, які погашені в установленому законом порядку.Засуджений відбув 3/4 частини призначеного строку покарання. Адміністрація Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101) вважає, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і у погодженні із спостережною комісією клопоче перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого на не відбутий строк.

Засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк, який залишився.
Прокурор заперечував проти задоволення подання, мотивуючи тим, засудженому у разі задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення немає куди їхати проживати, відсутнє постійне місце реєстрації та проживання.
Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101) з 10.01.2016 року. З 05.10.2017 року підлягає розгляду за ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення) після відбуття ? призначеного покарання. До засудженого заохочення застосовувалися лише у 2017 році, а саме: 10.07.2017 року та 11.10.2017 року, до цього моменту засуджений заохочень не мав. З початку відбування покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» засуджений працював: у 2016 році відпрацьовано 26 днів у квітні та 19 у грудні, у 2017 році 15 днів у січні та 24 дні у жовтні.
Крім того з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений 15.10.2012 року Кам?янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.4 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.03.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 09 днів. Після умовно-дострокового звільнення знову був засуджений 27.11.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену за вироком від 15.10.2012 року Кам?янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.10.2012 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Отже, поведінка ОСОБА_6 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він не заслуговував на заохочення в період з 28.08.2015 до 10.07.2017, мав два стягнення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, передчасними є твердження подання про те, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а його поведінка в останній час пояснюється не намаганням спокутувати свою вину у скоєному, а лише наполегливим намаганням будь-яким засобом вийти з місць позбавлення волі.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст.537, п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання в. о. начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

04.01.2018