Провадження №1-кс/155/322/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду Волинської області заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід усього складу Горохівського районного суду Волинської області,
ВСТАНОВИВ:
28 листопада 2017 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 подав заяву про відвід усього складу Горохівського районного суду Волинської області.

Свою заяву мотивую тим, що 21 вересня 2017 року до початку судового засідання по справі №161/12173/17 стороною захисту було заявлено відвід слідчому судді Горохівського районного суду ОСОБА_5 , через наявність обґрунтованих сумнівів у його неупередженості.

Одним з аргументів заяви про відвід було те, що слідчий суддя ОСОБА_5 зайняв позицію необґрунтованого сприяння для сторони обвинувачення, що проявилося в призначенні клопотання начальника слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна першочергово перед розглядом скарг захисника на протиправне неповернення вказаного майна, незважаючи на те, що скарги захисника надійшли до Горохівського районного суду першими.

Ухвалою судді Горохівського районного суду ОСОБА_7 від 25 вересня 2017 року по справі було відмовлено в задоволенні його заяви як захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .

Сторона захисту вважає, що суддя ОСОБА_7 не мала права розглядати по суті заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 . Відповідно, їй також було обґрунтовано заявлено про відвід. Ухвалою від 25 вересня 2017 року суддя ОСОБА_7 залишила без розгляду заяву про її відвід.

Не погоджуючись із жодною з указаних ухвал судді ОСОБА_7 від 25 вересня 2017 року, ні з тим, що вони нібито не підлягають оскарженню, заявником було подано апеляційні скарги.

Ухвалами Апеляційного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргами захисника на обидві ухвали судді ОСОБА_7 (і про залишення заяви захисника про відвід судді ОСОБА_7 без розгляду, і про відмову в задоволенні заяви захисника про відвід слідчого судді ОСОБА_5 ). Ухвали апеляційної інстанції мотивовані тим, що частинами 1 та 2 ст.309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Апеляційний суд безпідставно вказав, що захистом оскаржується ухвала слідчого судді про залишення без розгляду заяви про відвід слідчого судді. Суддя ОСОБА_7 не має статусу слідчого судді, що підтверджується листом Горохівського районного суду Волинської області №03-36/22/2017 від 18 жовтня 2017 року з якого вбачається, що суддя ОСОБА_7 не обиралася слідчим суддею суду.

Не погоджуючись із жодною з указаних ухвал апеляційного суду від 05 жовтня 2017 року, заявником було подано касаційні скарги. З офіційного Інтернет-порталу ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що касаційні скарги зареєстровані в касаційному суді 30 жовтня 2017 року з присвоєнням справам номерів: №5-5620cк17 (справа про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді) і №5-5603cк17 (справа про залишення заяви про відвід без розгляду).

До початку судового засідання по справі №161/12173/17 стороні захисту надійшли ухвали ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме: по справі №5-5620cк17 (справа про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді): від 03.11.2017 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ; від 13.11.2017 року про витребування з Горохівського районного суду матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05.10.2017 року про відмову у відкритті провадження; по справі №5-5603cк17 (справа про залишення заяви про відвід без розгляду): від 03 листопада 2017 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ; від 13 листопада 2017 року про витребування з Горохівського районного суду матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року про відмову у відкритті провадження.

Тобто, питання щодо відводу слідчого судді ОСОБА_5 та судді ОСОБА_7 на даний час не зняте і його розгляд по суті не завершений. Цей факт, у сукупності з викладеними вище обставинами, не лише не зняв підстав для сумніву в неупередженості складу Горохівського районного суду, але й додатково підтверджує, що наявні в сторони захисту сумніви є обґрунтованими.

28 листопада 2017 року слідчий суддя Горохівського районного суду ОСОБА_5 , не зважаючи на заявлену стороною захисту та обґрунтовану позицію щодо неприпустимості розгляду клопотання начальника слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна перед розглядом скарг захисника, які пов`язані з протиправною бездіяльністю по неповерненню тимчасово вилученого майна. Заявник зазначає, що в нього складається враження, що має місце цілеспрямована демонстрація складом суду цілковитої лояльності щодо сторони обвинувачення та органу досудового розслідування, зокрема. На його думку, це неприпустимо та лише підсилює недовіру до складу суду в рамках розгляду даної справи.

З огляду на це, ОСОБА_3 заявив відвід усьому складу Горохівського районного суду Волинської області.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд заяви про відвід у його відсутність у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через погіршення стану здоров`я, вимоги своєї заяви підтримав в повному обсязі.

Вивчивши заяву про відвід всього складу Горохівського районного суду Волинської області, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий судді, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, ст.75 КПК України суддя не може брати участь у розгляді справи, оскільки є обставини, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об`єктивності.

Так, відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п.1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 року Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Також, у рішенні Суду від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартиненко проти України» було констатовано порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським Судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п.п.66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з встановленою практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Таким чином, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_3 фактично висловлена недовіра всьому складу Горохівського районного суду Волинської області, тому з урахуванням вищезазначених приписів національного та міжнародного законодавства та з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів у неупередженості всього складу суду, оскільки такі неодноразово висловлювалися, зокрема, й публічно в мережі Інтернет, беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», де суд вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім суд вважає за необхідне заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід усього складу Горохівського районного суду Волинської області задовольнити.

Керуючись ст.ст.75, 80-82 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід усього складу Горохівського районного суду Волинської області задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду ОСОБА_1