Справа № 169/848/17
Провадження № 1-кп/169/14/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Луків Турійського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:
01 вересня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів таємно викрав з серванту, що знаходився в кухні вищезазначеного житлового будинку, належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «LG E400», вартістю 800 гривень 00 копійок зі стартовим пакетом мобільного оператора «лайфселл» вартістю 15 гривень 00 копійок, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 70 гривень 00 копійок, та з накопичувачем пам`яті об`ємом 8 Gb вартістю 100 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 985 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 08 вересня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Слідчим 23 листопада 2017 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду.

23 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілій злочином майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілою та підозрюваним за участю його захисника угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочином потерпілій майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпіла до підозрюваного не має, узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачені санкцією ч.1 ст.185 КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в розмірі 850.00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Речові докази по справі, а саме, мобільний телефон марки «LG E400», який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_4 , залишити у користуванні останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий