Справа № 541/2492/17
Провадження № 1-кп/541/44/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

05.11.2017 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи бажання та умисел, направлені на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію домогосподарства, що належить ОСОБА_7 , де фактично проживає ОСОБА_4 разом з співмешканцем ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вищевказаній території двору, ОСОБА_5 реалізуючи виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та сторонніх осіб, тобто діючи таємно, знаючи місцезнаходження ключа до вхідних дверей житлового будинку, а саме під попільничкою на підвіконні біля вхідних дверей, використовуючи який проник до житлового будинку, після чого зайшов всередину приміщення, де з гаманця, який знаходився на полиці шафи, викрав грошові кошти купюрами номіналом дві по 100 гривень., одна 50 гривень, п`ять по 20 гривень, загальною сумою 350 гривень, пройшовши далі до приміщення кухні, з сумки, яка знаходилась на полиці під столом, викрав хлібину, вартістю 10 гривень 84 копійки. Після чого вийшов з будинку та викрав з порогу будинку скляну трьохлітрову банку, повністю наповнену молоком, вартістю за 1 літр 16 гривень 50 копійок, тобто загальною вартістю 49 гривень 50 копійок. Потім зачинив вхідні двері, поклав ключ на місце, а саме під попільничку на підвіконні біля входу, де його взяв.

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 410 гривень 34 копійки.

Такі умисні та протиправнідії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло.

10 листопада 2017 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідно до статей 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення у судовому провадженні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до тексту угоди від 10.11.2017 потерпіла ОСОБА_4 надала прокурору свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , що підтверджується її підписом в угоді. Свою згоду вона підтвердила у підготовчому судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який згідно із статтею 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, отже відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно з ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Враховуючи дані про особу обвинуваченого суд вважає за необхідне встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити наступним чином:

- грошові кошти в сумі 330 гривень, хлібину, трьохлітрову банку з молоком, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у власності останньої.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 469, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 листопада 2017 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні:грошові кошти в сумі 330 гривень, хлібину, трьохлітрову банку з молоком, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у власності останньої.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у строк 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1