АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги власника майна ОСОБА_6 з доповненнями, ОСОБА_7 та директора ТОВ «Вівас-М» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у кримінальному провадженні №0000243 від 22.06.2016, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого детектива Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_9 та накладено арешт на:

- майно, яким користується та розпоряджається підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом накладення заборони на відчуження та передачу арештованого мана, та обмеження права на розпорядження ним шляхом накладення заборони на пошкодження, псування,знищення, перетворення майна;

- майно яким користується та розпоряджається ОСОБА_7 , та яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом накладення заборони на відчуження та передачу арештованого мана, та обмеження права на розпорядження ним шляхом накладення заборони на пошкодження, псування,знищення, перетворення майна;

- майно яке перебуває у власності ТОВ «ОК ЕКС-Інвест», шляхом накладення заборони на відчуження та передачу арештованого мана, та обмеження права на розпорядження ним шляхом накладення заборони на пошкодження, псування,знищення, перетворення майна;

- на банківські рахунки ТОВ «ОК ЕКС-Інвест», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій;

- на банківські рахунки ТОВ «Системи Інтерективної Дистрибуції», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій

- на банківські рахунки ТОВ «ВІВАС-М», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій;

- на банківські рахунки ТОВ «РЕ-Віта», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту та прийшов до висновку про задоволення клопотання детектива та накладення арешту, з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду, постановивши нову, якою відмовити в клопотанні детектива. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, власник майна зазначає що рішення є незаконним та прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що в клопотанні органу досудового розслідування відсутні докази, які б давали підстав вважати, що майно є результатом вчинення злочинних дій ОСОБА_7 . Додає, що накладення арешту на банківські рахунки зазначених в ухвалі підприємств є фактичним перешкоджанням і зупинкою законної господарської діяльності, що призведе до вимушено звільнення всіх працівників.
В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді районного суду прийнята з порушенням норм міжнародного права, оскільки порушує справедливий баланс між інтересами власника , гарантованими законом та завданнями кримінального провадження та стверджує, що спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача, оскільки він як власник майна немає жодного відношенням до кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду, постановивши нову, якою відмовити в клопотанні детектива. Вимоги мотивує тим, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали допущено неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог КПК України, оскільки відсутні правові підстави для накладення арешту на майно. Обставини, що встановленні під час кримінального провадження, досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями.

В поданій директором товариства «Вівас-М» апеляційній скарзі, апелянт посилається на незаконність прийнятого слідчим суддею рішення про накладення арешту на рахунки товариства, оскільки такий вид забезпечення кримінального провадження унеможливлює ведення господарської діяльності. Зазначає, що посадові особи ТОВ «Вівас-М» не є фігурантами кримінального провадження. Накладення арешту на рахунки грубо порушує вимоги ст.. 170 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши позицію прокурора, щодо законності рішення слідчого судді про арешт майна, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апелянти в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно проінформовані. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності апелянтів, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000243 від 22.06.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 упродовж 2013-2015 років організував та керував протиправним оберненням природного газу, що належить НАК «Нафтогаз України» в особливо великих розмірах на користь ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» та ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ», створивши організовану групу для вчинення цього та інших злочинів з числа службових осіб ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» та ТзОВ НВП «Енергія- Новояворівськ»

Згідно висновків експертів від 17.10.2017 № 18499/18500/17-45 та від 17.10.2017 року№ 17303/17-45 в результаті споживання ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» та ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» природного газу, придбаного у НАК «Нафтогаз України» за пільговою ціною у 2013-2015 роках, останньому завдано матеріальної шкоди у розмірі 809 834 856,14 грн та 623 742 866,76 грн відповідно, через недоотримані доходи
Таким чином, ОСОБА_7 діючи у складі організованої та керованої ним групи, діючи у власних корисливих інтересах, інтересах ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» та ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ», упродовж 2013-2015 років організував та керував заволодінням природним газом НАК «Нафтогаз України» в особливо великих розмірах у обсязі 308 343,474 тис. м3 під прикриттям господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії населенню, що завдало матеріальної шкоди НАК «Нафтогаз України» у сумі 1 433 577 722,9 грн., відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 191 КК України

16.01.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, тобто в організації та керуванні вчиненням особливо тяжкого корупційного майнового злочину, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах організованою групою, а також організації службового підроблення, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинених організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки та організації вчинення фінансової операції та правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів а також вчинення дій, спрямованих на приховування незаконного походження майна та коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчиненими повторно організованою групою в особливо великому розмірі.

Відповідно до даних ДФС України та відомостей що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у власності ОСОБА_7 перебувають транспортні засоби, земельні ділянки , нежитлова будівлі та приміщення (магазин взуття), крім того підозрюваний володіє корпоративними правами ТОВ «ОК Ест-Інвест», ТОВ «Системи Інтерактивної Дистрибуції» та ТОВ «Вівас-М».
Також у власності підозрюваного ОСОБА_7 перебувають грошові кошти в розмірі 1 140 000 євро, 136 000 доларів США та 2 083 300 гривень, що були вилучені 19.08.2016 року та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2016 арештовані з метою запобігання їх відчуження.

У відповідності до положень п.2 ч.2 ст.170, ч.5 ст. 170 КПК України слідчий суддя задовольнив клопотання органу досудового розслідування.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційних скарг - такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні детектива повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України,може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000243, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні слідчого, з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, з метою спеціальної конфіскації майна як виду покарання.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання орагу досудового розслідуавння і накладення арешту на майно, яке належить якпідозрюваному, так і ОСОБА_10 сину підозрюваного, а також на грошові кошти та майно суб`єктів господарської діяльності, зокрема ТОВ «Вівас-М», яке за матеріалами доданими до клопотання афілійоване з підозрюваним ОСОБА_7 .
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Доводи апелянтів з приводу того, що у слідчого судді були відсутні підстави для накладення арешту, колегія судді до уваги не бере, оскільки такі доводиспростовуються змістом клопотання, відповідно до якого, метою накладення арешту на є забезпечення спеціальної конфіскації майна як виду покарання, а підставою наявність розумних підозр вважати, що майно підлягає конфіскації у підозрюваного. Крім того, посилання апелянтів на те, що зазначена у клопотанні мета арешту не передбачена ст. 170 КПК України, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до п. 2ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації майна як виду покарання, про що прямо вказано слідчим у клопотанні.
Необґрунтованими є і доводи апелянтів про те, що ухвала слідчого судді не містить посилань на мету та підставу арешту, оскільки, відповідно до ухвали, рішення є вмотивованим та таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України, з урахуванням наявності у ньому підстав, мети та завдання арешту майна у даному кримінальному провадженні.

Посилання ТОВ «Вівас-М» вапеляційнійскарзі на те, що арешт накладено на рахунки товариства яке не має жодного відношення до підозрюваному, слід визнати непереконливими, оскільки не знайшло свого підтвердження в наданих суду апеляційної інстанції матеріалах судового провадження, повністю спростовується ними та не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того, не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що арештоване майно не є предметом кримінального правопорушення, з урахуванням мети арешту та вимог ст. 59 КК України, яка передбачає конфіскацію будь-якого майна.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року, якою частково задоволено клопотання старшого детектива Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_9 та накладено арешт на:

- майно, яким користується та розпоряджається підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом накладення заборони на відчуження та передачу арештованого мана, та обмеження права на розпорядження ним шляхом накладення заборони на пошкодження, псування,знищення, перетворення майна;

- майно яким користується та розпоряджається ОСОБА_7 , та яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом накладення заборони на відчуження та передачу арештованого мана, та обмеження права на розпорядження ним шляхом накладення заборони на пошкодження, псування,знищення, перетворення майна;

- майно яке перебуває у власності ТОВ «ОК ЕКС-Інвест», шляхом накладення заборони на відчуження та передачу арештованого мана, та обмеження права на розпорядження ним шляхом накладення заборони на пошкодження, псування,знищення, перетворення майна;

- на банківські рахунки ТОВ «ОК ЕКС-Інвест», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій;

- на банківські рахунки ТОВ «Системи Інтерективної Дистрибуції», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій

- на банківські рахунки ТОВ «ВІВАС-М», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій;

- на банківські рахунки ТОВ «РЕ-Віта», шляхом накладення заборони на здійснення видаткових операцій - залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_6 з доповненнями, ОСОБА_7 та директора ТОВ «Вівас-М» ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/7961202/2018
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1