Кримінальне провадження № 1-кп/760/1120/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)23.10.2001 Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.1 п. «А» ЗУ «Про амністію»;

2)21.08.2007 Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.2 ст.186, 75 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

3)15.12.2011 Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 18.05.2017, приблизно о 10.00 год., перебуваючи на ділянці місцевості поряд з недобудованим паркінгом, що за адресою: м. Київ, вул. Л. Толстого, 61, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, помітив раніше незнайомого ОСОБА_6 , який при собі тримав рюкзак, і у нього виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому злочинної ролі, разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, наблизився до потерпілого впритул, та з метою подолання опору ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено з невстановленою досудовим розслідуванням особою, умисно наніс останньому удар правою рукою в область голови, таким чином застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я останнього, від чого ОСОБА_6 впав на підлогу, а ОСОБА_5 зірвав з його спини рюкзак фірми «Boslang» вартістю 100 грн., всередині якого знаходились парасолька вартістю 200 грн., сонцезахисні окуляри вартістю 50 грн., інші речі побутового вжитку на загальну вартість 50 грн. та посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 видане 12.03.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час невстановлена досудовим розслідуванням особа, згідно відведеної їй злочинної ролі, дістала з кишені потерпілого мобільний телефон «Nokia 6880» вартістю 300 грн. з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн., на абонентському рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 68 грн. та грошові кошти в сумі 1030 грн.

Після цього, ОСОБА_5 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, утримуючи при собі викрадене майно зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1818 грн.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі наведеного суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно, поєднані із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, та дані про його особу, який раніше судимий, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, відповідно до довідки нарколога ОСОБА_5 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності і потребує протиалкогольного лікування, у лікаря нарколога перебуває на обліку з 2007 року, у психіатра з 2008 року, має постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочину.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи фактичні обставини справи, щире каяття ОСОБА_5 і відсутність цивільного позову, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні. Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: з`являтися для реєстрації в органи пробації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази, які передані під зберігальну розпису потерпілому, залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1