АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2939/16-к Номер провадження 11-сс/786/8/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2017 року
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 про скасування постанови від 28.04.2017 року старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 25.01.2013 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим прокуратури ОСОБА_9 на виконання ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 6.06.2016 року, якою скасовано постанову слідчого ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні від 29.02.2016 року про закриття кримінального провадження, були проведені повторно допити потерпілих та свідків, приєднано рішення Генеральної прокуратури України про зміну підсудності, витребувано матеріали наглядового провадження, тобто проведені всі необхідні слідчі дії та обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000011 від 25.01.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст.28 КПК України у зв`язку відсутністю ознак складу кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.1 ст. 384 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за ч.2 ст. 365 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_13 за ст. 15 ч.3 ст. 368 КК України, службових осіб прокуратури Сумської області за ч.1 ст.367 КК України.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що вони просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Свої вимоги обґрунтовують тим, слідчий суддя не звернув уваги на неповноту досудового розслідування, а також на те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не узгоджується з зібраними в кримінальному провадженні доказами. На думку апелянтів, слідчий суддя проігнорував той факт, що слідчим так і не були усунуті протиріччя в показаннях працівників поліції та потерпілих та не спростовані доводи останніх щодо незаконності дій працівників правоохоронних органів під час слідчих дій 19.02.2010 року та 24.02.2010 року.

Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, зміст постанови обґрунтовується тільки неперевіреними, неправдивими, непідтвердженими і суперечливими свідченнями працівників міліції, яких потерпілі звинувачують у злочинах та окремо взятих, вигідних для слідчого, поясненнях понятих, написаних під копіру із слів слідчого, а більшість свідчень опитаних людей, які підтверджують злочинні дії працівників міліції, були проігноровані і не взяті до уваги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянтів на підтримання своєї скарги, заперечення прокурора проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи. яка звертається з відповідною заявою та відповіді на постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів особі у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Перевіркою матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження.

Зокрема, колегія суддів вважає, що слідчим не проведена належна перевірка законності дій працівників міліції 19.02.2010 року у приміщенні СНАУ.

З матеріалів кримінального провадження та скарги ОСОБА_7 вбачається, що остання 19.02.2010 року починаючи з 16 год. 30 хв., поза її волі, фактично насильно утримувалася співробітниками в приміщеннях СНАУ та на протязі 10 годин, в тому числі на протязі 2,5 год. ( до 18 год.00 хв.) у замкнутому на ключ приміщенні кафедри фінансів. При цьому, працівниками міліції під час проведення огляду викладацької СНАУ, де перебувала ОСОБА_7 було проведено і огляд сумки останньої, що знаходилася на одному з столів цього приміщення.

Разом з тим, прокуратурою Зарічного району м. Суми лише 20.02.2010 року порушено кримінальну справу стосовно доцента кафедри фінансів Сумського національного аграрного університету ОСОБА_7 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 368 ч.2 КК України, за фактом отримання від студентів заочної форми навчання групи «0701ЗФін» за складання іспиту по предмету «Гроші та кредит» хабара на загальну суму 850 грн.

З урахуванням того, що кримінальна справа відносно ОСОБА_7 на момент її утримування працівниками поліції порушена не була, протокол затримання в порядку ст. 106 КПК України ( в ред. 1960 р.) не складався, при цьому працівниками поліції був проведений особистий обшук ОСОБА_7 та обшук її особистих речей, колегія суддів вважає, що слідчим не була надана належна правова оцінка діям працівників міліції в приміщенні СНАУ 19.02.2010 року.

При цьому, у своїй постанові про закриття кримінального провадження, слідчий вказав, що допитані ним свідки колишні працівники ВДСБЕЗ ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , пояснювали, що 19.02.2010 року з метою перевірки оперативної інформації про отримання ОСОБА_7 хабарів від студентів, вони прибули до приміщення СНАУ. В подальшому, після того, як ОСОБА_7 почала кричати та телефонувати своєму чоловікові ОСОБА_8 і на її крик прибіг завідувач кафедри ОСОБА_18 , вони зачини двері кабінету та замкнули їх на ключ до прибуття інших працівників міліції з метою того, щоб не допустити до приміщення ОСОБА_8 та інших працівників СНАУ, які унеможливили б проведення процесуальних дій щодо фіксації слідів вчиненого ОСОБА_7 злочину (а.с.6 ).

Дані пояснення спростовують версію слідства про законність дій вказаних працівників поліції в частині необхідності утримання ОСОБА_7 в закритому приміщенні з метою перевірки факту отримання нею хабара, оскільки з них вбачається, що останні самовільно, з метою недопущення до приміщення кабінету де перебувала ОСОБА_7 інших працівників СНАУ зачинили її в середині.

Судами різних інстанцій неодноразово вказувалося на необхідність неупередженої перевірки законності дій співробітників міліції та визначення прокуратурою при прийнятті процесуального рішення за заявами, відповідно до вимог якого закону діяли співробітники міліції в приміщенні СНАУ при документуванні дій ОСОБА_7 та тривалому обмеженні свободи її пересування з врахуванням відсутності на той момент порушеної кримінальної справи щодо останньої та відсутності заяв студентів про вчинений злочин.

Таким чином , колегія суддів вважає, що слідчий прокуратури передчасно дійшов висновку про правомірність дій працівників ВДСБЕЗ СМУ УМВС України в Сумській області при проведенні огляду місця події, в тому числі сумки потерпілої.

Даним обставинам, не дав належної оцінки і слідчий суддя під час перевірки скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Приймаючи рішення про відмову у порушенні кримінальної справи, щодо незаконного проникнення та обшуку у належному заявникам житловому приміщенні по АДРЕСА_1 , що мав місце 24.02.2010 року, слідчий в своїй постанові вказав, що часткове недотримання слідчим прокуратури Зарічного району м. Суми ОСОБА_19 вимог ст.ст. 127, 183 КПК України ( в ред.1960 р.) суттєво не вплинуло на результати його проведення.

З даним висновком не може погодитися колегія суддів апеляційного суду.

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, перед обшуком або виїмкою слідчий пред`являє постанову особам, що займають приміщення або представникові підприємства, установи чи організації, де проводиться обшук або виїмка, і пропонує їм видати зазначені в постанові предмети або документи, а також вказати місце, де переховується злочинець. У разі відмови виконати його вимоги слідчий проводить обшук або виїмку в примусовому порядку. Якщо особи, які займають приміщення, відсутні, постанова про проведення обшуку або виїмки пред`являється представникові житлово експлуатаційної організації або місцевої Ради народних депутатів і обшук або виїмка проводиться в їх присутності.

Матеріалами справи встановлено, що обшук квартири заявників проводився в порушення даної вимоги закону, зокрема за участі голови квартального комітету ОСОБА_20 , яка не являється представником житлово експлуатаційної організації або місцевої Ради народних депутатів.

Виходячи зі змісту статей 127 та 183 КПК України, проводячи обшук, слідчий має право розкривати замкнені приміщення і сховища, якщо володілець відмовляється їх відкрити. При цьому слідчий повинен уникати не викликаних необхідністю пошкоджень дверей, замків та інших предметів. При провадженні обшуку обов`язкова присутність не менше двох понятих. Поняті засвідчують своїми підписами відповідність записів у протоколі виконаним діям.

Таким чином, саме слідчий повинен разом із понятими, першим потрапити до приміщення, де проводиться обшук. Окрім того, саме слідчий має право розкривати замкнені приміщення, при цьому слідчий наділений правом пошкоджувати двері, замки тощо.

У даному випадку, з матеріалів справи та оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що до житлового приміщення, яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 першим, через віконну кватирку (а не через двері), потрапив співробітник ОВС, який там пробув певний час, після чого відчинив вхідні двері будинку зсередини. Ані слідчий, ані поняті з даним співробітником ОВС одночасно до будинку не проникали та дій його в середині квартири не бачили.

Вищенаведеними нормами КПК не передбачений такий спосіб проникнення фактично сторонньої особи (не слідчого, і не понятих) до житлового приміщення.

Як наслідок такого проведення обшуку, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наполягають на викраденні у них грошових коштів та знищення комп`ютерної техніки.

Посилання слідчого на те, що порушення кримінального процесуального закону під час проведення обшуку в частині проникнення до житлового приміщення, суттєво не вплинуло на результати його проведення, не можуть бути взяті до уваги.

Так, проведення обшуку житлового приміщення заявників із порушенням норм встановлених КПК, зачіпає безпосередньо їх конституційні права та інтереси, як громадян, а результати даного обшуку, які закінчилися складанням відповідного протоколу обшуку, стосуються лише кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 368 ч.2 КК України, якому слідчими органами було надано належну оцінку.
За цих обставин, колегія суддів вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а ухвала слідчого судді постановлена за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вказану постанову, є передчасною.

Відповідно до ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного перегляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову.

Приймаючи до уваги, що постанова про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді не відповідають вимогам чинного законодавства, зазначені рішення підлягають скасуванню.

Керуючись ч.2 статті 376, статтями 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000011 від 25.01.2013 року.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_21 ОСОБА_22 ОСОБА_23