В И Р О К
іменем України
153/1105/17

1-кп/142/64/17

05 грудня 2017 року смт. Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Піщанського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 06 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Казьминське, Кочубеївського району, Ставропольського краю, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуває в незареєстрованому шлюбі, непрацюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 05 серпня 2017року близько 17 год. 00 хв. знаходився біля річки Дністер, що у с. Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області, де між ним та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом, наніс один удар правою рукою, стисненою в кулак, та один удар лівою ногою в область нижньої щелепи ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, які,відповідно до висновку експерта № 67 від 29.08.2017 року, могли виникнути від дії тупого предмета, яким могла бути рука людини, стиснута в кулак, та нога нападаючого, та які відносяться до ушкоджень середньої ступені тяжкості, яке спричиняє розлад здоров`я більше 21 (двадцять однієї) доби.
На підставі ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження позбавлення в такому випадку права оскарження обставин, з приводу яких не досліджувались докази, в апеляційному порядку, та ухвалив обмежити розгляд допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого відомостей кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні в судовому засіданні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого і вказав, що 05 серпня 2017 року близько 17 години в с .Велика Кісниця, біля ріки Дністер, в нього з ОСОБА_5 була суперечка через те, що ОСОБА_5 образив нецензурною лайкою його дружину ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що він дійсно наніс один удар правою рукою, стисненою в кулак, та один удар лівою ногою в область нижньої щелепи ОСОБА_5 та пішов до себе додому, а через декілька днів до нього прийшли працівники поліції та повідомили, що він підозрюється в нанесенні тілесних ушкоджень. В судовому засіданні ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, приніс вибачення потерпілому та просив застосувати до нього норми Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є учасником АТО на Сході України та має посвідчення учасника бойових дій.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що обставини нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 , викладені в обвинуваченні, є правильними, підтвердив, що 05 серпня 2017 року близько 17 години в с .Велика Кісниця, біля ріки Дністер, в нього з ОСОБА_4 була суперечка , після чого ОСОБА_4 наніс йому один удар правою рукою, стисненою в кулак, та один удар лівою ногою в область нижньої щелепи, через що він отримав тілесні ушкодження у виді подвійного перелому нижньої щелепи, лікувався більше 21 дня в лікарнях м.Ямполя та м.Вінниці. В судовому засідання заявив, що на даний час матеріальних претензій до обвинуваченого не має, можливо буде позиватися в цивільному порядку, не заперечував проти застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» до обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти клопотання обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «д» Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він підпадає під дію цього закону як учасник бойових дій.
З урахуванням викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я менш як на одну третину.
При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання; обставин, які обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлено.

При прийнятті рішення суд враховує особу обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність судимості, а тому призначає покарання в межах санкції ст.122 ч.1 КК у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК та покладенням обов`язків у відповідності до ч.1 ст.76 КК.

При цьому, суд враховує також, що одним із проявів верховенства права, що закріплений у ст.8 КПК України, є положення про те, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а, виходячи з аналізу вимог ст.2 КПК України, справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на висновках Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Тому, на думку суду, покарання у виді у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК та покладенням обов`язків у відповідності до ч.1 ст.76 КК, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, а також справедливим.

Зазначене вище узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якими встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Крім того, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд прийшов до висновку, що є підстави застосувати до ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, оскільки ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, до набрання чинності цим Законом, є учасником бойових дій, а також просить застосувати щодо нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», про що надав відповідну заяву. Таким чином, до обвинуваченого ОСОБА_4 може бути застосовано п. «д» ст.1, ст.ст.10, 11, 13 ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов по справі заявлений не був. Речові докази відсутні.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», на підставі ч.1 ст. 122 КК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
У відповідності до п.п 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 звільнити від призначеного за цим вироком покарання на підставі п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії, в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: