Справа № 372/1422/17
У Х В А Л А
іменем України
12 вересня 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторони кримінального провадження слідчого Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001572, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2016 року, близько 11 години, невідомі особи, погрожуючи застосуванням фізичної розправи, змусили ОСОБА_4 підписати офіційний документ за допомогою якого його було виключено із числа засновників ПП «Родинний Сад», а його частка в статутному фонді підприємства, була продана без його згоди.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що невідомі особи погрожуючи йому фізичною розправою заставили підписати документи, серед яких були протоколи засновників, заява про вихід із ПП «Родинний сад», договір купівлі-продажу його частини ПП «Родинний сад», касові ордера на 172 тисячі гривень в якості погашення підприємством заборгованості перед ним, та заяву про те, що він не має ніяких претензій до ПП «Родинний сад» до ДВС. Після чого вони направились до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 , де поставив свій підпис на заяві про вихід зі складу засновників.

Додатково допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що йому надано для ознайомлення копії матеріалів реєстраційної справи ПП «Родинний Сад» в якій міститься протокол зборів засновників ПП «Родинний Сад» від 31.10.20196 року № 31/10-2016, реєстр присутніх на зборах засновників ПП «Родинний Сад» від 04.11.2016, він взагалі не підписував та на документі від його імені виконано підпис, який робив не він, протокол ( рішення ) від 04.11.2016 року № 04/11-2016 зборів засновників ПП «Родинний Сад», яких не було та з присутнім на зборах ОСОБА_6 з яким було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Родинний Сад» від 31.10.2016, взагалі не знайомий, нотаріальну заяву від 04.11.2016, № 1823, підписав під тиском ОСОБА_7 та інших невідомих осіб.

Відповідно до протоколу (рішення) № 31/10-2016 зборів засновників ПП «Родинний Сад» від 31.10.2016, ОСОБА_4 було надано згоду на продаж належної йому частки у розмірі 50% частку у статутному капіталі (корпоративні права) ПП «Родинний Сад», що в грошовому вимірі становить 1 000 000 гривень.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини у статутному капіталі ( корпоративних прав ) ПП «Родинний Сад» від 09.03.2017 року, ОСОБА_7 передав за плату у власність ОСОБА_8 , частку у статутному капіталі (корпоративні права) ПП «Родинний Сад», що становить 50 % від загального статутного капіталу ПП «Родинний Сад», тобто 1 000 000 гривень.

25.08.2017 року потерпілим ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 копійок.

Відповідно до детальної інформаційної довідки про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на даний час засновником ПП «Родинний Сад» (), місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, будинок 12, являється ОСОБА_8 . Статутний капітал ПП «Родинний Сад» складає 2 000 000 гривень. При цьому керівником та підписантом ПП «Родинний Сад», являється ОСОБА_7 .

Вище викладене свідчить про те, що на даний час у досудового слідства є достатні підстави вважати, що право власності на вище вказане майно, яким володіє та розпоряджається ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , набуте останнім із грубим порушенням вимог чинного законодавства внаслідок вчинення злочину, ОСОБА_7 , щодо потерпілого ОСОБА_4 .

За змістом клопотання слідчий просить:

Накласти арешт, на 50 (п`ятдесят) % корпоративних прав у статутному капіталі ПП «Родинний Сад» (), місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, будинок 12, в розмірі, що становить 1 000 000 гривень.

Заборонити державному реєстратору та нотаріусам вносити будь-які зміни пов`язані зі зміною засновників ПП «Родинний Сад» (), зміни в статутні документи підприємства, а також вчинення будь яких реєстраційних дій, щодо ПП «Родинний Сад» () в тому числі, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ПП «Родинний Сад» ().

Вирішуючи клопотання по суті, слід зважити на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема як арешт майна.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на необхідність забезпечення унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Вважаю доводи клопотання про наявність підстав для накладення арешту не обґрунтованими і безпідставними.
Так, у наданих слідчому судді доказах відсутні будь-які відомості про те, що майно (корпоративні права) визнані речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а також переконливі відомості про те, що у цьому кримінальному провадженні заявлено цивільний позов. Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно (корпоративні права) мають ознаки, передбачені ст..ст.98, 170 КПК України слідчому суді не подано.
Слід визнати необґрунтованими вимоги клопотання про накладення арешту на корпоративні права, оскільки надані слідчому судді докази належності таких прав певній особі не є допустимими, а відповідні вмотивування слідчого не є переконливими. Також слід врахувати неприпустимість свавільного втручання суду у здійснення підприємницької діяльності ПП «Родинний Сад», яке не має у цьому кримінальному провадженні будь-якого процесуального статусу, в тому числі цивільного відповідача. Крім того, у клопотанні не зазначено вартості корпоративних прав, а у матеріалах справи відсутні достатні відомості для висновку про співмірність заходів забезпечення кримінального провадження із межами цивільного позову у кримінальному провадженні.
За таких обставин, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001572 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1