Справа №646/3164/17
Провадження№1-кп/646/456/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 15.07.2016 року до ЄРДР № 0001673 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2016 року близько 22-30 годин, ОСОБА_4 , знаходячись в сквері «Стрелка», розташованому за адресою: м.Харків, вул..Університетська, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, під приводом зайти у всесвітню мережу Інтернет, зловживаючи довірою, попросив у раніше знайомого йому ОСОБА_5 у тимчасове користування його мобільний телефон «Samsung GALAXY S5», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3956 від 25.07.2016 року 2 723 гривні 18 копійок. Так, ОСОБА_5 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_4 , та впевненим у сумлінності останнього, передав йому мобільний телефон «Samsung GALAXY S5», яким останній користувався знаходячись поруч з потерпілим.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 присвоїв вищевказаний телефон, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, за місцем мешкання характеризується добре.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України та призначити покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850, 00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 263, 88 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1