Справа № 405/6585/17
УХВАЛА
13 листопада 2017 року Ленінський районний суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009362 від 15.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Грузія, грузина, гр. Грузії, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.296, ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.296, ч.4 ст.296, ч.1 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці до 13.11.2017 року до 14:00 год.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 не проживає за місцем реєстрації, згідно адреси, зазначеної у посвідці на проживання, що є ризиком скритись від суду. Крім цього, прокурор зазначив, що обвинувачений вчинив злочини з невстановленими особами і знаходячись на волі разом з цими особами може незаконно впливати на потерпілих і свідків з метою уникнення відповідальності, що вказує на ризик незаконного впливу на потерпілого і свідка. За таких обставин, прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до обвинуваченого. Просив продовжити термін перебування обвинуваченого під вартою на 60 діб.

Адвокат заперечив проти продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою, зазначивши, що ризики кримінального провадження прокурором не доведені, а тяжкість вчиненого злочину не може бути єдиною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. При цьому адвокат зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 одружений, має місце проживання у м.Кропивницькому, всі документи стосовно найму майна надані органу досудового слідства. Крім цього, адвокат вважає, що прокурором не надано будь-яких доказів, стосовно того, що обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків. За таких обставин, адвокат вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_7 можливо застосувати альтернативний, більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію адвоката та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката, враховуючи думку обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України», в якому зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Також суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, а також враховано наявність суспільного інтересу (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»)і обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, особу обвинуваченого, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан. Так, ОСОБА_5 вчинив умисні злочини, серед яких є тяжкий, пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілих, вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства. Також судом взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується. Крім цього, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, що може бути ризиком скритись від суду. Разом з цим, судом враховано, що по справі не дослідженні зібрані докази та не допитані потерпілі і свідки, що може бути ризиком незаконного впливу на останніх з метою уникнення відповідальності.

Суд вважає, що доводи сторони захисту, що обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, має постійне місце проживання, одружений, не є обставинами, що зменшують встановлені ризики на даний час.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, а саме ризик перешкоджання встановленню істини по справі, ризик скритись від суду, ризик незаконного впливу а потерпілих і свідків.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистою свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема правовим позиціям, викладеним в рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України».

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 11 січня 2018 року.

Керуючись ст.ст.177-178, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 11 січня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1