Справа № 602/25/17
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" січня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився і проживає в АДРЕСА_1 , гр. України, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, 2010 року народження, з освітою середньою, не працює , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

за ч. 2 ст. 342 КК України,

за ч.2 ст. 345 КК України

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_10 15 листопада 2016 року приблизно о 08.00 год. в приміщенні Лановецького відділення поліції Кременецького відділу ГУНП в Тернопільській області , що в м. Ланівці вул. Волинська, 7 Тернопільської області , усвідомлюючи , що потерпілий ОСОБА_11 є працівником поліції та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків , як начальник слідчого відділу даного відділення поліції , умисно наніс йому один удар кулаком в область грудної клітки, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин передньої поверхні грудної клітки зліва у виді синця із садном на його тлі. , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України.

Крім того, 15 листопада 2016 року приблизно о 17 годині обвинувачений ОСОБА_10 під час виконання працівниками Лановецького відділення поліції Кременецького відділу ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в м. Ланівці вул. Ровенська Тернопільської області службових обов`язків , пов`язаних із затриманням обвинуваченого ОСОБА_17 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України по факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 15 листопада 2016 року о 08 год. в приміщенні Лановецького відділення поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків , вчинив опору працівникам поліції , що полягало в тому, що він відмовився пройти із ними в приміщення поліції , активно відштовхував їх від себе, пручався, шарпав за одяг , супроводжував свої дії погрозами застосувати фізичне насильство, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 342 КК України.

Після цього, 15 листопада 2016 року приблизно о 17 годині обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на вул. Ровенська м. Ланівці Тернопільської області , під час здійснення працівниками поліції його затримання в порядку ст. 208 КПК України , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_19 є працівником поліції та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків , як старший оперуповноважений цього відділення поліції, умисно наніс йому один удар кулаком руки в область обличчя та два удари ногами по правій руці , в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді садна слизової оболонки нижньої губи та синців правих плеча та кисті , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України.

Також, 15 листопада 2016 року приблизно о 17 годині обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на вул. Ровенська м. Ланівці Тернопільської області , під час здійснення працівниками поліції його затримання в порядку ст. 208 КПК України , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_20 є працівником поліції та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків , як начальник штабу цього відділення поліції, умисно наніс йому один удар ногою в область обличчя та один удар в область грудей , в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців лівої виличної ділянки передньої поверхні ділянки грудної клітки , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України та пояснив, що 15 листопада 2016 року зранку він прийшов у приміщенні Лановецького відділення поліції з метою подати заяву, яку вже не пам`ятає та першого кого зустрів це потерпілого ОСОБА_4 в коридорі відділення , до якого звернувся, знаючи, що він працює у відділенні поліції начальником слідства , однак відповідь, яку отримав від нього, йому не сподобалася, через що він розізлився та наніс йому удар кулаком в область грудей, а сам зник із приміщення відділення поліції додому.

Того ж дня, приблизно о 17 годині за місцем його проживання в АДРЕСА_1 до нього прибули працівники поліції, в тому числі потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких він знав , як працівників поліції , які запропонували йому пройти із ними в приміщення поліції , як такому, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення по факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 того ж дня зранку. Він, не бажаючи виконувати їхню вимогу, вчинив їм опір, виривався, штовхався, шарпав їх за одяг, виражався нецензурними словами в їх адресу та при цьому наніс тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 руками та ногами в різні частини тіла.

Просить визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України , які ним не оспорюються та застосувати до нього Закон України « Про амністію в 2016 році», як такого, що має на утриманні неповнолітню дитину.

Інші учасники кримінального провадження не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Таким чином в судовому засіданні повністю знайшло своє ствердження пред`явлене обвинуваченому обвинувачення за ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України .

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 342 КК України за кваліфікуючими ознаками опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, оскільки він 15 листопада 2016 року приблизно о 17 годині під час виконання працівниками Лановецького відділення поліції Кременецького відділу ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в м. Ланівці вул. Ровенська Тернопільської області службових обов`язків , пов`язаних із його затриманням в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України по факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 15 листопада 2016 року о 08 год. в приміщенні Лановецького відділення поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків , вчинив опору працівникам поліції , що полягало в тому, що він активно відштовхував їх від себе, пручався, шарпав за одяг , супроводжував свої дії погрозами застосувати фізичне насильство .

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків , оскільки він 15 листопада 2016 року приблизно о 08.00 год. в приміщенні Лановецького відділення поліції Кременецького відділу ГУНП в Тернопільській області , що в м. Ланівці вул. Волинська, 7 Тернопільської області , усвідомлюючи , що потерпілий ОСОБА_11 є працівником поліції та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків , як начальник слідчого відділу даного відділення поліції , умисно наніс йому один удар кулаком в область грудної клітки, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин передньої поверхні грудної клітки зліва у виді синця із садном на його тлі та 15 листопада 2016 року приблизно о 17 годині перебуваючи на вул. Ровенська м. Ланівці Тернопільської області , під час здійснення працівниками поліції його затримання в порядку ст. 208 КПК України , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_19 є працівником поліції та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків , як старший оперуповноважений цього відділення поліції, умисно наніс йому один удар кулаком руки в область обличчя та два удари ногами по правій руці , в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді садна слизової оболонки нижньої губи та синців правих плеча та кисті та , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_20 є працівником поліції та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків , як начальник штабу цього відділення поліції, умисно наніс йому один удар ногою в область обличчя та один удар в область грудей , в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців лівої виличної ділянки передньої поверхні ділянки грудної клітки .

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_21 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, посередньо характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину і вважає, що йому слід надати можливість виправитися шляхом призначення міри покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п. в/ ст. 1 Закону України « Про амністію в 2016 році» , підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обвинувачений ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України , які відповідно до ст. 12 КК України не є тяжкими чи особливо тяжкими , представив письмову заяву про застосування до нього Закону України « Про амністію в 2016 році» , злочини вчинив до вступу в дію вказаного Закону - 15 листопада 2016 року, є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_22 / свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 15.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 96/ , дитина проживає в одному господарстві із обвинуваченим в АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні, а тому його слід звільнити від покарання у виді обмеження волі на підставі п. в) ст. 1 Закону України « Про амністію в 2016 році «.

Що стосується речових доказів - ланцюжка з хрестиком та сорочки потерпілого ОСОБА_4 , які знаходяться в потерпілого ОСОБА_4 на зберіганні, то суд вважає за доцільне передати їх у розпорядження потерпілого після вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст. 342 КК України, ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 342 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

за ч.2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Застосувати до засудженого ОСОБА_9 п. в) ст. 1 Закону України « Про амністію в 2016 році « та звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки , призначеного вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2018 року на підставі п. в) ст. 1 Закону України « Про амністію в 2016 році «.

Речові докази - ланцюжок з хрестиком та сорочку , які знаходяться в ОСОБА_4 на зберіганні, передати у розпорядження ОСОБА_4 після вступу вироку в законну силу.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення , крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України .

Суддя: ОСОБА_1