Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/157/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2018 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002507 від 01 грудня 2016 року та за №0001129 від 01 червня 2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2017 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-25 січня 2011 року Знам`янським міськрайонним судом за ч.1 ст.383 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
-21 січня 2013 року Знам`янським міськрайонним судом за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі; 30.01.2015 року ухвалою Олександрівського районного суду позбавлення волі замінено на умовно-дострокове звільнення строком на 8 місяців 21 день;
визнано винуватим та призначено покарання:

-за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі,
-за ст. 246 КК України на 3 роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області збитки, заподіянні кримінальним правопорушенням, а саме незаконною порубкою лісу, у розмірі 79238 (сімдесят дев`ять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 90 коп.
Застосовано спеціальну конфіскацію, на підставі ст.ст.96 -1, 96 -2 КК України, а саме: 8 полін дерев, бензопилу «Мотор Січ»; бензопилу «Дніпро М»; металевий ланцюг до шини бензопили, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів при Знам`янському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області конфісковано у власність держави.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) повторно, та незаконну порубку дерев, що заподіяло істотну шкоду, за наступних обставин.
На початку листопада 2016 року, точної дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_9 , побачивши оголошення з приводу продажу дров, зателефонувала за вказаним в оголошенні номером та домовилась з ОСОБА_8 про купівлю дров. Під час вищевказаної розмови у ОСОБА_8 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме на заволодіння належними ОСОБА_9 грошовими коштами. 12 листопада 2016 року приблизно о 11 год. 30 хв. з метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_8 привіз до помешкання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , два складометри дров, при цьому, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , пообіцяв їй привезти, ще 2 складометри дров, попросивши у останньої за це 800 грн., заздалегідь усвідомлюючи, що повертати грошові кошти та привозити решту дров у кількості двох складометрів він не буде. Після того, як ОСОБА_9 розрахувалася з ОСОБА_8 за фактично привезені ним дрова, а також передала йому грошові кошти в сумі 800 грн. за два складометри дров, які він повинен був привезти, ОСОБА_8 , заволодівши шляхом зловживання довірою вказаними грошовими коштами, розпорядився ними на власний розсуд, а саме витратив на власні потреби, у подальшому обумовлені два складометри дров ОСОБА_9 не привіз, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 800 грн.
Крім того, 31 травня 2016 року, приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на незаконну порубку лісу, а саме на вирубку дерев з території Знам`янського лісництва ДП «Чорноліське лісове господарство». Цього ж дня приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 , реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, узявши із собою бензопилу «Мотор Січ» та домовившись із ОСОБА_10 про перевезення деревини на автомобілі ЗИЛ 130, д.р.н. НОМЕР_1 , із урочища «Патринське», розташованого у відділі №11 кварталу №125 Знам`янського лісництва ДП «Чорноліське лісове господарство», до місця свого проживання, не повідомляючи останнього про дійсне злочинне походження дерев, прийшов до урочища «Патринське», розташованого у відділі №11 кварталу №125 Знам`янського лісництва ДП «Чорноліське лісове господарство». Перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_8 , діючи всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, за допомогою бензопили «МоторСіч» вчинив незаконну порубку 6 дерев породи «Ясен» та 2 дерев породи «Дуб», таким чином завдавши ДП «Чорноліське лісове господарство» істотну шкоду, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», становить 52557,36 грн. Після цього, приблизно о 17 год. 45 хв. 31 травня 2016 року, злочинні дії ОСОБА_8 були припинені працівниками ДП «Чорноліське лісове господарство».
Крім того, 23 грудня 2016 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи, де у нього раптово виник умисел на незаконну порубку лісу, а саме на вирубку дерев на території Знам`янського лісництва ДП «Чорноліське лісове господарство». Цього ж дня приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_8 , реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, узявши із собою бензопилу «Дніпро-М» та металеві санки для перевезення незаконно зрубаних дерев до місця свого проживання, прийшов до виділу №13, кварталу №116 Знам`янського лісництва ДП «Чорноліське лісове господарство». Перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_8 , діючи всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, за допомогою бензопили «Дніпро-М» здійснив незаконну порубку 6 дерев породи «Граб», таким чином завдавши ДП «Чорноліське лісове господарство» істотну шкоду, яка, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», становить 13459,19 грн. Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, при цьому незаконно зрубані дерева за допомогою металевих санок перевіз до домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив ДП «Чорноліське лісове господарство» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 24 грудня 2016 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_8 раптово виник умисел на незаконну порубку лісу, а саме на незаконну вирубку дерев з території Знам`янського лісництва ДП «Чорноліське лісове господарство». Цього ж дня приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 , реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, узявши із собою бензопилу «Дніпро- М», прийшов до виділу №13, кварталу №116 Знам`янського лісництва ДП «Чорноліське лісове господарство». Перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_8 , діючи всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, за допомогою бензопили «Дніпро-М» вчинив незаконну порубку 9 дерев породи «Граб» та 1 дерева породи «Дуб», таким чином завдавши ДП «Чорноліське лісове господарство» істотну шкоду, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», становить 13222,35 грн. Після цього, приблизно о 18 год. 40 хв. 24 грудня 2016 року, злочинні дії ОСОБА_8 були припинені працівниками ДП «Чорноліське лісове господарство».
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та невмотивованим. У судовому засіданні усно доповнив свою апеляційну скаргу, просив скасувати вирок суду першої інстанції та виправдати його. Також просив звільнити його з під варти, оскільки в нього є трирічна дитина.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора про залишення вироку суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 246 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190, ст. 246 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції вину по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України не визнав та пояснив, що приблизно восени 2016 року він розвісив по м. Знам`янка оголошення про продаж деревини. Йому зателефонувала ОСОБА_9 та домовилась про купівлю п`яти складометрів деревини по ціні 400 грн. за один складометр. Пояснив, що на момент подачі оголошення, дров у нього не було, їх він придбав по оголошенню, у кількості чотирьох складометрів, по ціні 300 грн. за складометр, точної дати не пам`ятає, але вказав, що це відбулось за день до того, як він привіз дані дрова потерпілій ОСОБА_9 . Дрова йому привезли на автомобілі ГАЗ 53 (борта приблизно 140 см.), дрова лежали у половину борта автомобіля - більше одного метра. Після чого, він перевіз дрова потерпілій ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , чотири складометри дров, які сам розвантажував, а син потерпілої допомагав відразу складавши дрова у дворі біля автомобіля. Коли половину дров вже було вигружено, потерпіла ОСОБА_9 зайшла до будинку та винесла гроші у сумі 1600 грн., щоб розрахуватися з ним за чотири складометри дров. Вказав, що дрова потерпілій привіз на автомобілі «Мерседес», водієм якого був його знайомий. Стверджує, що чотири складометри дров помістилися до даного автомобіля, так як його довжина близько 4,2 метри, а ширина - 2 метри. Крім потерпілої дров більше нікому не привозив. Про те, що у потерпілої були претензії, нібито він привіз їй лише два складометри дров, дізнався від працівників поліції. Стверджує, що після того, як потерпіла розрахувалася з ним за 4 складометри дров, які він привіз, остання з ним на зв`язок більше не виходила. Також зазначив, що під час слідчого експерименту, який проводився в присутності потерпілої та двох понятих, він показував, як відбувалися події, де він вигружав дрова, про кількість дров слідчий не питав. Зазначив, що під час проведення слідчого експерименту дров у дворі вже не було, а тому він не просив слідчого заміряти та визначити дійсну кількість дров, потім зробили декілька фото і на цьому все закінчилось. Також додав, що підписував все добровільно, але не читаючи, через страх застосування сили працівниками поліції відносно нього.
По факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 вину не визнав та пояснив, що порубку лісу не здійснював. Вказав, що в травні 2016 року дрова він придбав у людини з ім`ям ОСОБА_11 , прізвище його не пам`ятає, на досудовому розслідуванні про останнього не повідомляв, так як ніхто не запитував. ОСОБА_11 зателефонував йому та повідомив, що можна забирати дрова, які знаходяться у нього на дачі. Після чого, він зателефонував знайомому ОСОБА_10 та домовився за перевезення дров до себе додому на автомобілі ЗИЛ 130. Потім прийшов у зазначене місце, там вже був ОСОБА_11 та його помічник, приблизно через півтори години приїхав його знайомий ОСОБА_10 та почали грузити до авто дрова. Потім приїхала поліція, документів на дрова не було тому він побіг шукати ОСОБА_11 , про що нікому не сказав та більше не повернувся. Також пояснив, що приблизно в листопаді чи грудні 2016 року він знаходився у своєї матері вдома у смт. Знам`янка Друга та пиляв у дворі дрова. Повертаючись до себе додому через ліс (посадку) на нього напали троє, збили з ніг та прижали до землі, відібравши дві бензопили «Мотор Січ» та « ОСОБА_12 »(1,8 та 3 кг), 4 літри бензину та два цепки (вагою до 1 кг), сказали, що він нібито пиляв ліс. Осіб, які його затримали він не знає. Зазначив, що на місцевості не орієнтувався. На місці затримання дров не було. Після чого приїхали працівники поліції, посадили його в авто в наручниках, допит не проводили. Потім відвезли його у відділення поліції, взяли покази та відпустили додому. Також пояснив, що разом із захисником його не допитували, звідки на протоколі допиту стоїть його підпис пояснити не може. Зазначив, що на слідчому експерименті працівники поліції змусили взяти на себе вину та говорити неправду. Про те, що можна було звернутися зі скаргою на незаконні дії працівників поліції він не знав.
Незважаючи на не визнання вини, вина ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ст.246 КК України, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, проведеного судом першої інстанції і, зокрема:

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції з яких вбачається, що в жовтні 2016 року вона знайшла оголошення обвинуваченого ОСОБА_8 про продаж деревини. Зателефонувавши, домовилась з ним про купівлю 4-5 складометрів дров на його вибір. З минуванням близько двох тижнів зателефонувала обвинуваченому повторно, після чого він привіз їй дрова на автомобілі схожому на мікроавтобус. Зазначила, що дрова їй відразу не сподобались, були старими, чорними та мокрими, по 60-70 см. деякі навіть по їм. Стверджує, що відразу сказала обвинуваченому, що навіть візуально не було чотирьох складометрів, порівняно до борта машини близько 60-70см, навіть на половину не була заповнена, на що обвинувачений сказав їй заміряти дрова, а потім зателефонувати йому і сказати скільки не вистачає та зобов`язався довести решту. Гроші просив віддати відразу за чотири складометри у розмірі 1600 грн., тобто по 400 грн. за складометр, що вона і зробила. Розмова з ОСОБА_13 відбувалась в присутності її сина та сусіда. ОСОБА_8 за пів години викинув всі дрова на землю не дочекавшись замірів. Після того, як ОСОБА_8 поїхав, заміривши з сусідом дрова у довжину та ширину, вона зателефонувала обвинуваченому на що він пообіцяв через три години довезти решту дров, а саме два складометри. Однак, дану обіцянку не виконав, на дзвінки більше не відповідав. Також пояснила, що проводився слідчий експеримент у присутності ОСОБА_8 та ще двох понятих. На час проведення слідчого експерименту дрова були в дровнику. На даний час дрова вже всі спалила.
-показаннями представника потерпілого Державного підприємства «Чорноліське лісове господарство» ОСОБА_14 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції з яких вбачається, що він являється головним лісничим лісгоспу. Зазначив, що 31 травня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 незаконно спилював дерева у ДП «Чорноліське лісове господарство». Близько 18 год. 00 хв. він був виявлений працівниками данного підприємства, які викликали поліцію зупинивши дії порушника. Однак, обвинувачений з місця пригоди втік, покинувши пилку. Напарник ОСОБА_10 залишився та був затриманий працівниками поліції із машиною ЗИЛ 130.
Крім того, 23 грудня 2016 року майстер лісу виявив, що ОСОБА_8 здійснював порубку 6 дерев породи «Граб». Після чого, 24 грудня 2016 року, на місці спилу дров, останній був затриманий працівниками ДП «Чорноліське лісове господарство». Про дану обставину його по телефону повідомив майстер лісу. Приїхавши через пів години на місце затримання, побачив обвинуваченого, пилку та майстра лісу. Потім ОСОБА_8 надавав пояснення працівникам поліції. Обвинуваченого знає, через те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порубку лісу.
-показаннями свідка ОСОБА_15 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції з яких вбачається, що доводиться сином потерпілої ОСОБА_9 .. Зазначив, що мати замовила дрова по оголошенню, дрова привезли через декілька днів на автомобілі, марку якого він не пам`ятає. Коли привезли дрова ОСОБА_8 почав розвантажувати їх, а він складав їх біля авто. Також зазначив, що мати відразу сказала обвинуваченому, що дров мало, на що він зобов`язався довезти решту. Підтвердив, що бачив, як мати давала обвинуваченому гроші за деревину, у якому розмірі не знає. Чи телефонувала мати обвинуваченому після того, як він поїхав, не знає. Дрова міряли разом із сусідом, виявилось, що було лише два складометри. Під час слідчого експерименту був присутній, бачив ОСОБА_13 та те як робили фото.
-показаннями свідка ОСОБА_16 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції з яких вбачається, що ОСОБА_8 він знав, ще до травня 2016 року. Зазначив, що ОСОБА_8 йому зателефонував і сказав, що купив дрова, які просив перевезти додому. Завірив, що з документами на дрова все нормально. Після чого, він приїхав в зазначене ОСОБА_8 місце на територію тресту рибної промисловості с. Петрове (біля лісу), там вже був ОСОБА_8 та ще 3 чоловіка. Дрова були вже винесені з лісу, напиляні метровками та складені на купу. Після того, як було повантажено близько одного складометру, під`їхали два автомобілі «Ніва» та два автомобілі поліції, побачивши які ОСОБА_8 почав тікати, більше він його не бачив. Після цього, його затримали працівники поліції та відвезли до відділу поліції для дачі показів.
-показаннями свідка ОСОБА_17 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що обвинуваченого знає, так як живе через дві вулиці від нього та зазначив, що 31 травня 2016 року, здійснював плановий обхід урочища, що знаходиться на території Петрівської сільської ради, разом з водієм лісництва ОСОБА_18 . Почув, звук робочої пилки, зателефонував лісничому ОСОБА_14 та викликав поліцію. Після чого, вони зустрілись з працівниками поліції та пішли на звук бензопили, на місці порубки побачили автомобіль ЗИЛ 130 та трьох осіб. Побачивши працівників поліції ОСОБА_8 з місця пригоди втік, кинувши пилку. Потім працівники поліції оглянули машину з дровами та допитали двох осіб, які залишились. Останні пояснили, що працювали по найму ОСОБА_8 , про те що останній здійснював незаконну порубку лісу не знали. Крім того, пояснив, що 23 грудня 2016 року виявив, як обвинувачений спилював дерева породи «Граб» і «Дуб», дії останнього не припинив, через те, що був один та не мав ніякої зброї для свого захисту. Наступного дня ОСОБА_8 був затриманий працівниками ДП «Чорноліське лісове господарство», про що він повідомив по телефону лісничого даного господарства ОСОБА_14 . До приїзду працівників поліції ОСОБА_8 був у лісному масиві.
-показаннями свідка ОСОБА_18 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції з яких вбачається, що він є водієм ДП «Чорноліське лісове господарство». Зазначив, що 31 травня, під час планового обходу разом з ОСОБА_17 почули звук робочої пилки, зателефонували лісничому ОСОБА_14 та викликали поліцію. Після чого, зустрілись з працівниками поліції та пішли на звук бензопили, на місці порубки побачили автомобіль ЗИЛ 130 та трьох осіб. Побачивши працівників поліції ОСОБА_8 з місця пригоди втік, кинувши пилку. Потім працівники поліції оглянули машину з дровами та допитали двох осіб, які залишились, які пояснили, що працювали по найму ОСОБА_8 , про те, що останній здійснював незаконну порубку деревини не знали.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 , і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0002507 від 01 грудня 2016 року (т.1 а.с.1-2);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07 грудня 2016 року, згідно якого ОСОБА_8 привіз ОСОБА_9 два складометри дров та пообіцяв довезти ще два складометри дров, за які гр. ОСОБА_9 віддала кошти у розмірі 1600 грн., однак дану обіцянку не виконав (т.1 а.с.3);
-повідомленням про підозру від 06 грудня 2016 року, згідно якої обвинуваченого ОСОБА_8 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (т.1 а.с. 16-17);
-протоколом одночасного допиту осіб від 06 грудня 2016 року, згідно якого ОСОБА_8 беручи у потерпілої ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 800 грн., усвідомлював, що повертати кошти або привозити обіцяні потерпілій дрова він не збирався. Розуміє, що скоїв шахрайство, у скоєному розкаюється (т.1 а.с. 19);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 06 грудня 2016 року, в ході якого ОСОБА_8 без фізичного та психічного примусу розповів та показав де і як скоював шахрайство (т.1 а.с.20-22);
-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0001129 від 01 червня 2016 року (т.2 а.с. 1-3);
-рапортом від 31 травня 2016 року, згідно якого надійшло повідомлення невідомої особи про те, що в лісовому урочищі, біля ставку №8 на території Петрівської сільської ради, невідомі особи пиляють дерева (т.2 а.с.4),
-рапортом від 24 грудня 2016 року, згідно якого надійшло повідомлення гр. ОСОБА_19 про те, що 24 грудня близько 18 год. 30 хв. в лісовому масиві квартал №116, що простягається вздовж вулиці Назарова у м. Знам`янка, ним затриманий гр. ОСОБА_8 , який здійснював незаконну порубку дерев (т.2 а.с. 58);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24 грудня 2016 року, згідно якого ОСОБА_19 повідомив, що 24 грудня 2016 року ним було виявлено громадянина, який здійснював розпилювання деревини, після чого був затриманий (т.2 а.с.59);протоколом огляду місця події від 31 травня 2016 року, в ході якого оглянуто територію Чорного лісу, а саме лісове урочище, біля ставку №8 на території Петрівської сільської ради, де виявлений транспортний засіб автомобіль ЗІЛ 130, р.н. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходились стовбури пиляних дерев та знаряддя для їх розпилу (т.2 а.с.5-6),
-протоколом огляду місця події від 24 грудня 2016 року, в ході якого оглянуто відкриту ділянку місцевості розташовану на території Чорноліського лісгоспу Знам`янського лісництва, поряд із вул. Назарова у м. Знам`янка, квартал №116 вказаного лісництва, де на відстані 50 метрів від вулиці Назарова виявлено в хаотичному порядку 6 кілець сиро ростучих дерев породи «Граб» (т.2 а.с.64);
-постановами про приєднання до кримінального провадження речових доказів (т.2 а.с.23, 77);
-повідомленнями про підозру від 19 січня 2017 року (т.2 а.с. 54-55, 89-90, 104-105); повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 09 березня 2017 року, згідно якої обвинуваченого ОСОБА_8 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246 КК України (т.2 а.с. 117-120);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 06 грудня 2016 року, в ході якого ОСОБА_8 розповів та показав за яких саме обставин він вчинив незаконні порубки лісу (т.2 а.с.57, 92);
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 січня 2017 року, згідно якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 , як особу, що 31.05.2016 року найняла його для перевезення деревин із урочища (т.2 а.с. 43);
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 червня 2016 року, 16 червня 2016 року та 14 січня 2017 року, згідно яких ОСОБА_8 впізнали по загальним рисам обличчя та у їх сукупності, як особу, що 31.05.2016 року зникла з місця порубки в урочищі (т.2 а.с. 47, 50, 85);
-висновком судово-психіатричного експерта №23 від 24 січня 2017 року, згідно якого ОСОБА_8 всебічно орієнтований, вірно розуміє мету проведення експертизи, провину в інкримінованому правопорушенні визнає «Дурість скоїв». В момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходиться у тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_8 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с. 135-136).
-дослідженими в ході судового розгляду дисками №1,2 зі слідчими експериментами за участю ОСОБА_8 , від 20 січня 2017 року, згідно яких останній розповідав та показував за яких саме обставин він вчинив незаконні порубки лісу.
Оцінивши висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушень колегія суддів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є належними та допустимими, досліджені судом першої інстанції є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним встановленим фактичним обставинам кримінального провадження.
Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190, ст. 246 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинена повторно, та незаконна порубка дерев, що заподіяло істотну шкоду.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини за які відбував покарання у виді 3 років позбавлення волі, був звільнений 20.01.2015 року умовно - достроково на 8 місяців 21 день, кримінальні правопорушення вчинив маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Врахував відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину щодо особи похилого віку. Врахував досудову доповідь щодо ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, ОСОБА_8 має середній рівень зазначеного ризику, який полягає у тому, що обвинувачений може повторно вчинити кримінальне правопорушення, виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без позбавлення або обмеження волі та на переконання колегії суддів правильно призначив останньому покарання за вчинені кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі із реальним відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, оскільки який будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став, знову скоїв умисні, корисливі, злочини, а тому призначене судом покарання є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, та буде відповідати меті покарання, визначеної у ст. 50 КК України.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно звільнення його з під варти у зв`язку із наявності у нього трирічної дитини не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини за які відбував покарання у виді 3 років позбавлення волі, був звільнений 20.01.2015 року умовно - достроково на 8 місяців 21 день, кримінальні правопорушення вчинив маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість.
Крім того, наявність у нього трирічної дитини не підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Так, згідно довідки, виданої головою квартального комітету від 20.01.2017 року ОСОБА_8 за адресою по АДРЕСА_1 проживає один.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно незаконності, необґрунтованості та невмотивованості вироку суду першої інстанції є безпідставними, та того що в його діях відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих правопорушень повністю доведена в ході судового розгляду в суді першої інстанції належними та допустимими доказами. які повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам кримінального провадження. Підстави для закриття провадження за відсутністю складу або за недоведеністю вини відсутні.

На переконання колегії суддів судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження будь-яких порушень кримінального процесуального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення не допущено.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4