Номер провадження: 11-сс/785/1733/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.10.2017 року по кримінальному провадженню №0005221 від 11.10.2017 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0005221 від 11.10.2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною, в період з 22:00 години до 07:00 години ранку наступної доби, залишати житло, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених п.п.1,2,4 ч.5 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0005221 від 11.10.2017 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин, 11.10.2017 року приблизно о 15:31 годин ОСОБА_8 переслідуючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме праски марки «Philips» та електронних часів марки «VSP», які належать ОСОБА_10 умисно, з корисливих мотивів, зірвав решітку та розбив скло вікна будинку АДРЕСА_2 , та впевнившись що за ним ніхто не спостерігає, таємно проник до вказаного будинку. Після чого, ОСОБА_8 з метою реалізації свого злочинного наміру спрямованого на таємне викрадення чужого майна, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає викрав належну ОСОБА_10 праску марки «Philips» вартістю 1000грн., електронні часи марки «VSP» вартістю 500 грн., та без перешкод вийшов з приміщення будинку, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд. В результаті чого ОСОБА_8 спричини ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 1500грн.

11.10.2017 року Суворовським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за вказаним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0005221.
12.10.2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
13.10.2017 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.10.2017 року в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. За таких умов, за твердженням прокурора, існує наявність ризиків, що ОСОБА_8 , може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, оскільки жодних переконливих доказів, що підозрюваний ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового слідства чи суду, заважати досудовому розслідуванню або продовжувати злочинну діяльність, в клопотанні слідчого не міститься.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою. Апеляційний суд враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків. Більш того, присутній в судовому засіданні прокурор пояснив суду, що з часу обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тобто з 13.10.2017 року до судового розгляду в апеляційній інстанції, ОСОБА_8 виконує умови домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - є недоведеними та необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду Одеської області від 13.10.2017 року по кримінальному провадженню №0005221 від 11.10.2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4