ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/633/18 (пр. № 1кп/201/293/2018), відомості про яке 08 листопада 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003816, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 31 жовтня 2017 року близько о 20.00 години, перебуваючи на вулиці біля Торгівельного центру «Каскад Плаза», що розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Катеринославський, 1, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 удар правою рукою, стиснутою у кулак в лівий бік обличчя потерпілого, після чого, одразу наніс другий удар лівою рукою, стиснутою у кулак в правий бік обличчя потерпілого ОСОБА_5 . Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, в цей же день, тобто 31 жовтня 2017 року близько 20.10 години, обвинувачений ОСОБА_4 під час продовження раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 удар правою рукою, стиснутою у кулак в лівий бік обличчя. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому виличної кістки ліворуч зі зміщенням уламків, стану після носової кровотечі, потрійного перелому нижньої щелепи: ангулярного (кут щелепи) праворуч та ліворуч, ментального (тіло) ліворуч, рваної рани слизової оболонки ясен нижньої щелепи праворуч, синців у лівій пара орбітальній області, у лівій виличній області, підшкірної гематоми в підщелепній області праворуч, які за своїм характером оцінюються в сукупності, розмежуванню не підлягають та відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив фактичні обставини стосовно скоєного щодо нього кримінального правопорушення, пояснивши його причини і наслідки.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, до обтяжуючої покарання останнього обставини, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, потерпілим у судовому засіданні був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17347,77 грн. і моральної шкоди у розмірі 50000 грн. Вирішуючи позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди, то, враховуючи положення ст. 1166 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі, оскільки дійсно судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 було завдано потерпілому матеріальної шкоди на вищезазначену суму, розмір якої повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження. Що стосується заявлених потерпілим позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у сумі 50000 грн., суд при їх вирішенні враховує, що в результаті спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, останній дійсно переніс фізичні і моральні страждання, які виразилися у втраті душевного спокою та звичайного ритму життя, постійного перебування в стресовому стані та здійснення довготривалого лікування, а також наявності додаткових витрат часу для відновлення стану здоров`я, у зв`язку з чим, дотримуючись принципів справедливості, розумності і достатності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково із визначенням суми морального відшкодування з урахуванням глибини фізичних і душевних страждань потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 17347,77 грн. (сімнадцять тисяч триста сорок сім гривень) 77 копійок, і в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. (двадцять тисяч гривень) 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1