Справа № 676/91/18
Номер провадження 1-в/676/11/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_5 про заміну невідбутого строку покарання у виді виправних робіт штрафом, засудженого вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року, -

встановив:
9 січня 2018 року до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_5 про заміну невідбутого строку покарання у виді виправних робіт штрафом.

В заяві ОСОБА_5 посилається на те, що 15 вересня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області був засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 липня 2017 року ОСОБА_5 покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року у виді позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання у виді виправних робіт строком на один рік десять місяців чотирнадцять днів з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку. На час подання заяви, ОСОБА_5 відбув п`ять місяців виправних робіт та на підставі ч.2 ст.46 КВК України просить замінити невідбуту частину покарання (один рік шість місяців чотирнадцять днів) штрафом.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задоволити. Зазначив, що на даний час ч.2 ст.46 КВК України не передбачено застосування такого заходу заохочення як заміну невідбутої частини покарання у виді виправних робіт штрафом, проте це правило було передбачено у попередній редакції ч.2 ст.46 КВК України, яка підлягає застосуванню внаслідок того, що таке правило діяло на час вчинення ним злочину і тому з урахуванням вимог ст.ст.4, 5 КК України підлягає застосуванню щодо нього.

Представник персоналу органу пробації та прокурор просили відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , оскільки чинним законодавством не передбачено застосування такого заходу заохочення до засуджених.

Заслухавши засудженого, прокурора та представника персоналу органу пробації, ознайомившись з матеріалами особової справи №1/2017 на засудженого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено із матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 липня 2017 року засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року покарання у виді позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання у виді виправних робіт строком на один рік десять місяців чотирнадцять днів з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку.

На даний час ОСОБА_5 відбув 5 місяців виправних робіт.

Відповідно до ч.2 ст.46 КВК України в редакції Закону України №1492-VІІІ від 7 вересня 2016 року уповноважений орган з питань пробації за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці щодо засуджених може застосовувати такі заохочення: подання до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання; зарахування часу щорічної відпустки у строк відбування покарання.

Разом з тим, ч.2 ст.46 КВК України в редакції 11 липня 2003 року передбачала можливість застосування щодо засуджених такого заходу заохочення як заміна невідбутої частини покарання штрафом.

Проте, згідно із ст.3 КВК України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовуються кримінально-виконавче законодавство України. Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Таким чином, оскільки на час відбування покарання ОСОБА_5 у виді виправних робіт норми ч.2 ст.46 КВК України не передбачають застосування такого виду заохочення до засудженого як заміна невідбутої частини покарання у виді виправних робіт штрафом, підстави для застосування положень законодавства, яке не діє на час виконання та відбування покарання, відсутні, оскільки це суперечить положенням ч.2 ст.3 КВК України.

Більш того, відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням лише особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі. За приписами ч.5 цієї ж статті до осіб, яким покарання замінено більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 КПК України.

За приписами ч.3 ст.57 КК України особам, які стали непрацездатними після постановлення вироку суду, виправні роботи суд може замінити штрафом із розрахунку трьох встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за один місяць виправних робіт.

Таким чином, нормами КК України передбачено правило заміни покарання у виді виправних робіт більш м`яким покаранням у виді штрафу лише особам, які стали непрацездатними після постановлення вироку суду.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 став непрацездатним після постановлення вироку суду, до суду не надано, не встановлено такого і під час судового розгляду.

Інших правил заміни покарання у виді виправних робіт більш м`яким покаранням у виді штрафу, в тому числі в порядку заохочення до засудженого, не передбачено чинним кримінальним законодавством, не було передбачено таке правило і на час вчинення ОСОБА_5 злочину.

Згідно із ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки КК України, який передбачає кримінально-правові наслідки вчинення злочину, не передбачає та не передбачав на час вчинення ОСОБА_5 правила заміни невідбутої частини покарання у виді виправних робіт штрафом в порядку заохочення засудженого, судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_5 про те, що положення ч.2 ст.46 КВК України в редакції 11 липня 2003 року підлягають застосуванню за правилами ч.2 ст.4 КК України, якими передбачено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, а також за правилами ч.2 ст.5 КК України, якими передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, оскільки згідно із ч.3 ст.3 КК України визначено, що злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом, відтак на положення ч.2 ст.46 КВК України, яким передбачено не кримінально-правові наслідки вчинення злочину, а умови виконання та відбування покарання, та які за приписами ч.2 ст.3 КВК України повинні визначатися законодавством на час такого виконання та відбування покарання, дія правил, передбачених ч.2 ст.4, ч.2 ст.5 КК України, не розповсюджується.

Крім того, ч.2 ст.46 КВК України передбачає право, а не обов`язок уповноваженого органу з питань пробації застосування заходів заохочення, а також цією нормою передбачено, що виключно орган з питань пробації уповноважений надсилати до суду матеріали про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання (або заміни невідбутої частини покарання штрафом згідно із ч.2 ст.46 КВК України в редакції 11 липня 2003 року).

Таким чином, судом не встановлено правових та фактичних підстав для заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді виправних робіт штрафом.

Керуючись ст.ст.57, 74, 81, 82 КК України, ст. 539 КПК України, ст.43-46 КВК України, суд

постановив:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутого частини покарання у виді виправних робіт штрафом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1