АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5570/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
09 листопада 2017 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Суми, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 зазначених кримінальних правопорушень, необхідність проведення слідчих дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційні скарги, в яких, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Зокрема, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі стверджує, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутні складові, визначені в ст. 178 КПК України, які повинні враховуватися при обранні та продовженні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі запевняє, що повідомлена ОСОБА_9 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 17, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, є необґрунтованою. При цьому апелянт звертає увагу, що ОСОБА_9 тримається під вартою вже чотири місяці, причому, в такому місці, в якому тримання особи понад десяти діб не передбачено. Крім того, автор апеляції вказує, що старшим слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також захисник наголошує, що ОСОБА_9 негативних характеристик не має, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, небезпеки для суспільства та оточуючих не становить, умов обраного на даний час запобіжного заходу дотримується без зауважень. В свою чергу, як вважає апелянт, розмір майнової шкоди, якої начебто завдав ОСОБА_9 своїми діями невідомим особам, на даний час не встановлений.
31 жовтня 2017 року від захисника ОСОБА_8 до Апеляційного суду міста Києва надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він стверджує, що ухвала слідчого судді ґрунтується лише на власних висновках про тяжкість можливого покарання та начебто "безпрецедентному резонансі у суспільстві". Зокрема, як зазначає автор апеляції, оскільки тяжкості можливого покарання недостатньо для продовження строку тримання особи під вартою, то, на думку апелянта, безпрецедентний резонанс у суспільстві є лише оціночним судженням слідчого судді, виходячи з того, що у даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, про кримінальне провадження знають лише родичі ОСОБА_9 , його захисники і сторона обвинувачення. Крім того, захисник звертає увагу, що висновок слідчого судді про особливо великий розмір заподіяної матеріальної шкоди не може бути визнаний обґрунтованим, так як у своєму клопотанні старший слідчий вказує, що розмір шкоди на даний час не встановлений.
31 жовтня 2017 року до Апеляційного суду міста Києва також надійшли доповнення до апеляційної скарги і від захисника ОСОБА_7 , в яких він заперечує обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 17, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 209 КК України, а приведені у клопотанні ризики вважає такими, що носять лише суб`єктивні домисли старшого слідчого. Зокрема, апелянт запевняє, що слідчим суддею не було досліджено особу підозрюваного ОСОБА_9 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що при винесенні ухвали слідчий суддя поклався на лише на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а це, на його думку, не є підставою для продовження дії виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, з доповненнями до кожної з них, і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , з доповненнями до кожної з них, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
30 червня 2017 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Того ж числа ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України.
20 жовтня 2017 року постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 30 грудня 2017 року.
23 жовтня 2017 року старший слідчий в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 ,за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся доШевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та розшукових дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою слідчий суддя прийшов до висновку, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України.
Між тим, за переконанням колегія суддів, при дослідженні клопотання старшого слідчого і матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя правильно встановив в частині повідомленої ОСОБА_9 підозри лише те, що на даному етапі кримінального провадження мають місце і підтверджуються достатньою сукупністю доказів тільки обставини підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України.
Обставини ж підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, на теперішній час викликають значні сумніви в її обґрунтованості, оскільки на цьому етапі кримінального провадження, коли досудове розслідування у даній справі триває вже більше чотирьох місяців, органи досудового розслідування так і не спромоглися встановити жодну особу будь-якої форми власності, якій діями ОСОБА_9 було заподіяно матеріальну шкоду, тобто фактично не встановлено особу, на власність якої було здійснено посягання.
Враховуючи у даному випадку те, що специфічною ознакою шахрайства є такий спосіб обману як здійснення його шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, який завдає матеріальної шкоди власнику, то не встановлення суб`єкта права власності, яким може бути фізична чи юридична особи або держава, вказує на недостатність зібраних у справі доказів вчинення злочину саме проти власності.
Що ж стосується судової практики, згідно якої отримання за підробленими платіжними документами чужих коштів або їх витрата мають кваліфікуватися за правилами сукупності злочинів за ст. ст. 200 і 190 КК України, то це не виключає необхідності встановлення власника чужих коштів, оскільки окрім родового об`єкта, який об`єднує всі злочини проти власності, загальною ознакою таких злочинів є і їх предмет приватне, комунальне, державне майно, що характеризується сукупністю певних ознак.
З огляду на вищевикладене та можливу у такому випадку тривалість здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що перебування ОСОБА_9 під вартою протягом всього цього часу буде невиправдано суворим обмеженням його права на свободу, закріпленого як в ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, так і в ч. 1 ст. 29 Конституції України.
У зв`язку з цим колегія суддів перевірила доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановила, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею при цьому не було враховано, що з часу застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сплив значний проміжок часу, а тому вказані вище ризики значно зменшилися, а ризику незаконного впливу на потерпілого, про який теж в черговий раз вказано у клопотанні старшого слідчого, як не існувало на початку досудового розслідування, так цей ризик відсутній і на теперішній час, оскільки жодного потерпілого у провадженні не встановлено.
Таким чином, колегія суддів, враховуючи дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , наявність у нього постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та всі інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, приходить до висновку, що прокурором на цій стадії досудового розслідування не доведено, що застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого.
Вищенаведені обставини в своїй сукупності, за переконанням колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що продовження ОСОБА_9 строку перебування під вартою є невиправдано суровим запобіжним заходом. Тому, на думку колегії суддів, відносно ОСОБА_9 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, який в даному випадку є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів вважає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_9 процесуальні обов`язки, передбачені п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Отже, враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 про безпідставне продовження останньому строку тримання під вартою є переконливими, а тому їх необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , з доповненнями до кожної з них, задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якоюклопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 20000000 гривень,щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому до 22 грудня 2017 року включно цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти звільнити в залі суду, зобов`язавши його після звільнення з-під варти негайно прибути за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на ОСОБА_9 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 22 грудня 2017 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , а її виконання на старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 та орган Національної поліції за місцем перебування ОСОБА_9 під домашнім арештом.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4