Провадження № 1-кс/520/1299/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :
В провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 19.02.2018 року про часткову відмову в задоволенні клопотання.

Дослідивши дану скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Як вбачається з поданої скарги, предметом оскарження є постанова слідчого від 19.02.2018 року про часткову відмову у задоволенні клопотання, а саме в частині відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 щодо надання копій постанов про об`єднання матеріалів досудового розслідування до кримінального провадження №0000101 від 12.03.2014 року, виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000101 від 12.03.2014 року, а також копії витягу з руху кримінального провадження №0000101 від 12.03.2014 року. Так, особа, яка подала скаргу вказує, що постанова слідчого від 19.02.2018 року про часткову відмову у задоволенні клопотання є не вмотивованою, не обґрунтованою, не конкретизованою, із формулюванням відмови шаблонно у загальних виразах та незаконною, оскільки містить завідомо неправдиві відомості.

Звертаючись до слідчого судді з даною скаргою, особа, яка її подала, посилається на положення ч. 1 ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 28 КПК України, обґрунтовуючи таким чином, що подана скарга підлягає оскарженню в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З огляду на викладене, слідчий суддя зазначає, що Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме ч. 1 ст. 220 КПК України, встановлено обов`язок слідчого, прокурора розглянути клопотання сторони захисту в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, клопотання сторони захисту до Київського ВП в м. Одесі надійшло 15.02.2018 року, та, відповідно, 19.02.2018 року, з дотриманням ч. 1 ст. 220, ч.ч. 5,7 ст. 115 КПК України, було постановлено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання. Викладене в повній мірі підтверджується й самою скаргою, в якій особа, яка її подала вказує на те, що клопотання сторони захисту було розглянуто у порядку ст. 220 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що вимоги ст. 220 КПК України слідчим були дотримані, оскільки клопотання сторони захисту було розглянуто з дотриманням відповідного процесуального строку, постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання стороні захисту було направлено.

Таким чином, враховуючи, що слідчим було розглянуто клопотання сторони захисту та, за результатами розгляду такого клопотання, в його задоволенні було частково відмовлено, у слідчого не виникло обов`язку вчинити відповідні процесуальні дії у вигляді надання копій постанов про об`єднання матеріалів досудового розслідування до кримінального провадження №0000101 від 12.03.2014 року, виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000101 від 12.03.2014 року, а також копії витягу з руху кримінального провадження №0000101 від 12.03.2014 року у розумні строки, як про те зазначає особа, яка подала скаргу.

Разом з тим, слідчий суддя вказує, що згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строк, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням викладеного, беручи до уваги, що навіть якби у випадку задоволення клопотання сторони захисту у слідчого й виник обов`язок здійснити ті, чи інші процесуальні дії у розумні строки, згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, оскарження їх недотримання повинно здійснювати в порядку ст. 308 КПК України до прокурора вищого рівня, а не до слідчого судді в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

В цілому, постанова про відмову в проведенні процесуальних дій, за винятком постанови про відмову в проведенні слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, окремому оскарженню слідчому судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України не підлягає, так як ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень слідчого, прокурора, які підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування слідчому судді.

На підставі викладеного, враховуючи, що особою, яка подалу скаргу оскаржується постанова слідчого, яка виходить за межі рішень слідчого, які підлягають оскарженню в порядку ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою скаргою.

Таким чином, керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1