Справа № 361/5797/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/183/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 10 12.03.2018

У Х В А Л А
іменем України
12 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Требухів Броварський район, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2017 за ч. 1 ст.1 85 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; на підставі ч.1 ст. 70 КК України міру покарання обрано шляхом часткового складання покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами ст. 72 КК України, остаточну міру покарання обрано шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного йому за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2017 року, більш суворим, та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3 895 (три тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 44 (сорок чотири) коп. за проведені експертизи.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 04 липня 2017 року близько 17 години, у ОСОБА_7 , який, перебуваючи на березі озера, що поблизу вулиці Огородньої у с. Требухів Київської області та вживав алкогольні напої з ОСОБА_10 , виник умисел на задоволення статевої пристрасті.
В цей же час, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті , застосовуючи насильство до ОСОБА_10 , що виразилося у спричиненні не менше 4 ударів кулаками в обличчя останньої, та здавлення руками шиї потерпілої подолав її опір, після чого, знявши її одяг, притиснувши з силою до землі, вступив з нею у статеві зносини.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_7 під час вчинення зґвалтування ОСОБА_10 та спричинив останній тілесні ушкодження у виді численних синців та підшкірних гематом на обличчі, в правій завушній області та у верхній третині правого стегна, ділянки внутрішньошкірних крововиливів в правій завушній області з переходом у верхню, середню та нижню третини шиї, численні садна на тулубі, верхніх та правій нижній кінцівках, трьох мікротріщин на слизовій передвір`ї піхви, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_7 04 липня 2017 року близько 17 години, перебуваючи на березі озера, що поблизу вулиці Огородньої у с. Требухів Київської області, після вчинення злочину, передбаченого ст. 152 КК України, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, погрожуючи потерпілій ОСОБА_10 застосуванням фізичного насильства, що потерпіла сприймала реально, вступив з ОСОБА_10 у статеві відносини неприроднім способом, а саме орально-генітальним шляхом.
В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_11 просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати повнітю та постановии новий вирок, яким виправдати його повністю та закрити щодо нього провадження по справі. Вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, крім того, на думку апелянта, судом не було взято до уваги висновки, які могли істотно вплинути на його висновки, а також не зазначено причини, за яких одні докази були взяті до уваги, а інші відкинуті. На думку захисника, це призвело до того, що за наявності суперечностей, що викликають сумнів у винуватості ОСОБА_7 , суд першої інстанції, з порушенням вимог матеріального та процесуального права, виніс неправосудний вирок. Адвокат зазначає, що обвинувачений свою вину не визнав, та пояснив, що дійсно на пропозицію потерпілої вони прийшли на місце події, розпивали алкогольні напої та за обопільної згоди вступили у статеві відносини, а потім потерпіла почала ображати його і він побив її, і потерпіла оговорює його. Апелянт вказує, що докази, покладені в основу обвинувального вироку, не будли оцінені належним чином. Зокрема, показання потерпілої є нелогічними та суперечливими, а саме, що стосується поведінки під час статевого акту та орально-генітального контакту, оскільки, відповідно до її показань у суді першої інстанції, можна прийти до висноку про їх добровільність. Також в апеляційній скарзі звертається увага на те, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтверджують факт наявності статевого зв`язку між обвинуваченим та потерпілою. Окрім того, адвокат зазначає, що протокол затримання ОСОБА_7 від 05 липня 2017 року, відповідно до якого він був затриманий на вул. Я. Мудрого, 24, не відповідає дійсності, оскільки затримання відбулося за місцем проживання обвинуваченого. Захисник вказує, що низка речових доказів, зокрема, біологічні змиви потерпілої та обвинуваченого, їх речі в судовому засіданні безпосередньо не досліджувалися, висновоки експерта №10-1/704 від 01 серпня 2017 року та №10-1/705 від 11 серпня 2017 року, не суперечать версії захисту, а наявність у ОСОБА_7 психічного захворювання, підтвердженого висновком судово-психіатричної експертизи №383 від 19 липня 2017 року, дає потерпілій ОСОБА_15 підстави для висміювання і образ ОСОБА_7 , через що він заподіяв їй тілесні ушкодження.
- захисник ОСОБА_8 посить скасувати вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 частково та постановити новий виправдувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 152 КК України та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України та призначити йому будь-яке покарання з застосуванням ст. 75 КК України без реального позбавлення волі з застосуванням примусових захоів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем перебування. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що обвинуваченому призначено покарання, яке не відповідає його особі, оскільки за своїм видом та розміром воно є явно несправедливим через суворість. На думку захисника, вказані в оскаржуваному вироку докази, досліджені судом першої інстанції, не доводять те, що ОСОБА_7 було вчинено зґвалтування, і всі вони є суперечливими. Адвокат зазначає, що єдиним доказом на підтвердження винуватості його підзахисного є показання потерпілої і сам ОСОБА_16 не заперечує, що завдав їй тілесні ушкодження, але завдані вони були на грунті раптово виниклих нприязних стосунків, і він через сестру намагався відшкодувати потерпілій шкоду, однак, ОСОБА_10 відмовилася від відшкодування та вказала, що згодна лише на 50 000 грн. і тоді забере заяву про згвалтування. На думку апелянта, судом першої інстанці не було враховано, що ОСОБА_7 страждає на розумову відсталість та потребує лікування, а також не було критично оцінено показання потерпілої, та не враховано як пом`якшуючі обставини активне сприяння розкриттю злочину.
Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , свої апеляційні вимоги змінив та просив вирок суду першої інстанції скасувати і виправдати обвинуваченого; обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги захисників та просив його виправдати; прокурора, яка проти задоволення апеляційних скарг заперечувала; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 152 та ч. 2 ст. 153 КК України.
Як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що статевий акт з потерпілою відбувся за взаємної згоди. Тілесні ушкодження ОСОБА_10 наніс після висловлених нею образ на його адресу.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_7 не визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, його винуватість підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме:
- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до яких, 04 липня 2017 року близько 17 години вона разом з ОСОБА_7 перебувала на березі озера, що поблизу вулиці Огородньої у с. Требухів, де разом вживали вино. Через деякий час ОСОБА_7 наказав їй роздягатись. Вона відмовилась, тоді він почав її бити по обличчю, повалив на землю, продовжував бити, а потім насильно, проти її волі вступив з нею в статевий звязок. Після побоїв вона боялась обвинуваченого і не могла чинити опір. Після цього обвинувачений проти її волі вступив з нею у статеві відносини неприроднім способом.
- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який показав, що 04 липня 2017 року близько 17 години у вечірній час він зателефонував метері ОСОБА_10 і та, погано розмовляючи, попросила його забрати її з невідомого місця, пояснивши, що це недалеко від води. Оскільки він не зрозумів де це, то попросив її прибути до цетру села. Прибувши в центр він побачив матір, на обличчі якої були синці, кров та сліди побоїв. Вона сказала, що її побив ОСОБА_18 та попросила його викликати поліцію. Побачивши її стан він сказав, що викличе її вранці. Прибувши з матір`ю додому та йому розповіла, що біля озера вона вживала з Білоусом вино, після чого той побив її, а потім зґвалтував.
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 05 липня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомила, що 04 липня 2017 року близько 18 години, ОСОБА_7 , перебуваючи біля озера, що поблизу вулиці Огородньої у с. Требухів, вступив з нею в статеві відносини проти її волі та застосовуючи фізичне насильство / т.1 а.п. 1-2/;
- протоколом огляду місця події від 05 липня 2017 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості по вул. Огородній у с. Требухів, на відстані 50 м від будинку №34; під час огляду виявлено шкарпетку білого кольору, скляну пляшку зеленого кольору, три пластикових стаканчики, поліетиленовий пакет, паперовий чек та недопалок сигарети, які вилучено /т.1 а.п. 12-19/;
- протоколом огляду місця події від 05 липня 2017 року з фототаблицею, відповідно до якої було оглянуто будинок по АДРЕСА_2 , в ході огляду виявлено джинси темно-синього кольору, футболку рожевого кольору, труси фіолетового кольору та шкарпетка білого кольору, які вилучено /т.1 а.п. 6-11);
- протоколом огляду місця події від 05 липня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 на АДРЕСА_3 виявлено та вилучено джинсові штани /т.1 а.п.20-22/;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05 липня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 на вул. Я.Мудрого, 24, в ході обшуку виявлено футболку сірого кольору, кофту темно-сірого кольору та нижню білизну, які вилучено /т.1 а.п.35-37/;
- висновком судово-медичного експерта № 146 від 10 липня 2017 року згідно з яким при судово-медичному освідуванні у ОСОБА_10 виявлено численні синці та підшкірні гематоми на обличчі, в правій завушній області та у верхній третині правого стегна; ділянка внутрішньо шкірних крововиливів в правій завушній області з переходом у верхню, середню та нижню третини шиї; численні садна на тулубі, верхніх та правій нижніх кінцівках; три мікротріщини на слизовій переддвір`я піхви. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по терміну можуть відповідати 04 липня 2017 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень /т.1 а.с.33-34/;
- висновком експерта № 10-1/705 від 11 серпня 2017 року згідно з яким при судово- молекулярно-генетичній експертизі на трусах, вилучених у ОСОБА_7 05 липня 2017 року виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_10 /т.1 а.п.138-144/;
- висновком судової - психіатричної експертизи № 383 від 19 липня 2017 року, згідно якої ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на легку розумову відсталість (олігофренію в ступені легко вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не повною мірою /т. 1 а.п. 49-51/.
Оскільки суд першої інстанції дослідив усі вище перелічені докази, колегія суддів погоджується з висновками, викладеними у вироку і, враховуючи позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2017 року у справі №5-465кс(15)16, потреба в повторному їх дослідженні відсутня.
Що стосується аргументів захисника ОСОБА_11 щодо нелогічності показань потерпілої, то колегія суддів зазначає, що показання ОСОБА_10 підтверджуються наявними в кримінальному провадженні доказами, яким суд дав належну юридичну оцінку.
Посилання адвоката ОСОБА_11 на те, що обвинувачений був затриманий не безпосередньо на АДРЕСА_3 , не впливають на висновки суду першої інстанції щодо доведеності його провини у вчиненні інкримнованих злочинів.
Той факт, що судом не були досліджені речові докази, на думку колегії суддів, не є порушенням вимог ст. 23 КПК України, оскільки на підставі їх опрацювання були зроблені висновки експертиз, які досліджувалися в судовому засіданні.
Показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_7 з ОСОБА_10 протягом тривалого часу підтримували дружні стосунки, інколи разом відпочивали, спільно вживали спиртні напої та залишалися наодинці, не можуть сідчити про відсутність в діях обвинуваченого складу злочинів, що йому інкримінуються.
Вказівка захисника ОСОБА_8 на те, що зґвалтування потерпілої не мало місця, статевий зв`язок відбувся за взаємною згодою, а потерпіла оговорює ОСОБА_7 не ґрунтується на матеріалах провадження і є способом захисту інтересів обвинуваченого. Зокрема, наявність та розташування у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень свідчить саме про насильницький статевий акт.
Про задоволення статевої пристрасті неприродним способом свідчить висновок експерта № 10-1/705 від 11 серпня 2017 року відповідно до якого при судово- молекулярно-генетичній експертизі на трусах, вилучених у ОСОБА_7 05 липня 2017 року виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_10 .
З приводу посилання захисту на неврахування судом психічного стану ОСОБА_7 , то слід зазначити, що суд, призначив обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкціями статтей 152 та 153 КК України з урахуванням саме його особи та визнав обставиною, що пом`якшує покарання вчинення ним злочину будучи обмежено осудним. Що стосується неврахування судом як пом`якшуючої обставини - активного сприяння розкриттю злочину, то обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнав, дав показання, які суперечать матеріалам кримінального провадження, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, а тому суд правомірно не врахував дану обставину, як пом`якшуючу, оскільки вона відсутня.
Покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів та особи ОСОБА_7 і, на думку колегії суддів, є домірним вчиненому.
Наведені в апеляційних скаргах доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисників залишити без задоволення.
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення; обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4