У Х В А Л А
30 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність ст. 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора Генеральної прокуратури України на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року, -
УхвалоюПечерського районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій задоволена частково.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 .
В доводах апеляційної скарги прокурор зазначає, що вказана ухвала постановлена слідчим суддею без повного та всебічного дослідження матеріалів скарги.
Перевіривши подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Як видно з апеляційної скарги, прокурором оскаржується ухвала слідчого судді про часткове задоволення скарги адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, тобто прокурором оскаржується рішення слідчого судді, прийняте по суті скарги.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.
Положеннями ст. 304 КПК України визначено, які рішення слідчого судді можуть бути оскаржені. Цей перелік є вичерпним.
Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК України прямо передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Отже, кримінальним процесуальним законом визначено, які ухвали слідчого судді, ким і в який строк можуть бути оскаржені до суду апеляційної інстанції.
В такому випадку при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження підстав для застосування ст. 7, ч. 6 ст. 9 КПК України немає, оскільки вони можуть бути застосовані тоді, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді від 17 липня 2017 року.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що сторони кримінального провадження мають поважати остаточне рішення, прийняте судом, на що наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», відповідно до якого жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.
Керуючись ст. 399 ч. 4 КПК України, суддя доповідач, -
УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Генеральної прокуратури України на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року про часткове задоволення скарги адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1