Справа № 487/5778/17
Провадження № 1-кп/487/542/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні №0004080 ОСОБА_4 обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004080 від 18.10.2017 року, відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.10.2017 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в СІЗО м. Миколаєва строком в 60 днів, терміном до 19 грудня 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор вважав доцільним продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 з урахуванням даних про його особу та з огляду на тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, а також у зв`язку з тим, що ризики з моменту обрання запобіжного заходу не зменшились та не перестали існувати.

Потерпілі в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти продовження строків дії запобіжного заходу не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням особи обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, оскільки офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, а також з урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 злочину, та беручи до уваги, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, дослідження доказів триває, ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились та не перестали існувати, суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим строк тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів з урахуванням думки учасників судового провадження. При цьому судом враховується, що легітимне застосування з боку держави у передбачених законом випадках запобіжного заходу тягне за собою встановлення щодо особи певних обмежень, що відповідає Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст. ст. 177, 194, 369, 372 КПК України, суд -

У Х В АЛ И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 9 лютого 2018 року (включно)

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1