Номер провадження 11-сс/788/32/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 грудня 2017 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_9 та накладено арешт на системний блок персонального комп`ютера «ASUS»; монітор «ASUS»; мобільний телефон "NOKIA", які знаходяться у користуванні підозрюваного ОСОБА_8 , та які були вилучені під час обшуку 22 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що речі, на які слідчий просить накласти арешт, перебувають у користуванні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає окрім основного покарання у вигляді позбавлення волі й додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна підозрюваного, а тому арешт накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Не погоджуючись з таким рішенням, та вважаючи його незаконним та необґрунтованим, захисник ОСОБА_7 , що діє і інтересах власника майна ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, та повернути системний блок персонального комп`ютера «ASUS», монітор «ASUS», мобільний телефон «NOKIA» ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що арештоване майно було вилучено 22 грудня 2017 року, в той час як клопотання про накладення арешту слідчим подано 27 грудня 2017 року, що свідчить про те, що слідчим було пропущено визначений КПК України строк для подачі клопотання, який поновленню у даному випадку не підлягає.

Крім того захисника вказує на те, що слідчий суддя, наклав арешт на майно, яке перебуває лише у користуванні підозрюваного ОСОБА_8 , а не належить останньому на праві власності, при цьому, слідчим суддею не було надано можливості надати докази, якими підтверджується, що мобільний телефон «NOKIA» належить на праві власності співмешканцю матері ОСОБА_8 , а системний блок персонального комп`ютера «ASUS» та монітор «ASUS» належать рідному батькові ОСОБА_8 - ОСОБА_10 .

Також, захисник вказує на те, що при проведенні обшуку адвокат у ОСОБА_8 був відсутній і перед проведенням обшуку слідчий не роз`яснив ОСОБА_10 його право мати захисника.

При цьому, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаного рішення слідчого судді, обґрунтовуючи його тим, що з 5 днів, які передбачені законом для подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, 3 дні були неробочі.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення власника майна ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження,а перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Перевіряючи доводи клопотання захисника щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що такий строк не було пропущено.

Так, оскаржувана ухвала була постановлена слідчим суддею 28 грудня 2017 року і особи, які не були згодні з вказаним судовим рішення мали право оскаржити його до 02 січня 2018 року. Разом з тим, з врахуванням того, що з 5 днів, які надаються для оскарження ухвали слідчого судді 30, 31 грудня 2017 року та 01 січня 2018 року були вихідними днями, а тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді закінчувався 05 січня 2018 року, при цьому, апеляційна скарга подана захисником 04 січня 2018 року, що вбачається зі штампу вхідної кореспонденції районного суду, а отже, строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності прийнятого слідчим суддею рішення, то колегія суддів їх необґрунтованими, з врахуванням наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих матеріалів, Сумським ВП ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004144 від 01 листопада 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 22 грудня 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та затримано у порядку ст. 208 КПК України.

22 грудня 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2017 року, за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в результаті якого виявлено та вилучено мобільний телефон «NOKIA», системний блок та монітор марки «ASUS».

27 грудня 2017 року слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про накладення арешту на виявлене та вилучене в ході обшуку майно.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя, встановивши вище зазначені обставини, дослідивши доводи клопотання та надані до нього матеріали прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія судді, про наявність підстав для його задоволення та накладення арешту на зазначене в клопотанні майно та правильно визначені правові підстави для цього.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як вбачається з наданих суду матеріалів ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому, висновки слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення можливої конфіскації цього майна як виду покарання, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами провадження.

При цьому, саме з врахуванням того, що у клопотанні слідчого, відповідно до п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, було зазначено, що виявлені та вилучені під час обшуку речі перебували у користуванні підозрюваного, чого не заперечував і сам підозрюваний ОСОБА_12 і підтвердив вказані обставини під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею і було накладено арешт на майно, яке перебуває у користуванні останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що слідчим було пропущено визначений КПК України строк для подачі клопотання, який поновленню не підлягає, то як вбачається змісту оскаржуваної ухвали, вказані обставини були предметом розгляду слідчого судді і вірно встановлено, що вказаний строк не було пропущено з врахуванням того, що обшук за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 проводився 22 грудня 2017 року, наступні три дні, тобто, 23 -25 грудня 2017 року, були вихідними, а з клопотанням про накладення арешту на майно слідчий звернувся 27 грудня 2017 року, тобто, протягом наступних 48 годин, передбачених ч.5 ст. 171 КПК України.

При цьому, твердження захисника про те, що під час проведення обшуку було порушено право на захист ОСОБА_8 колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки сам підозрюваний під час розгляду клопотання в судовому засідання пояснював, що під час проведення обшуку йому було роз`яснено право на залучення захисника, проте, такої вимоги він не заявляв.

Крім того, доводи апеляційної скарги, що арештоване майно не належить ОСОБА_8 , а перебуває у власності у інших осіб, колегія суддів вважає, такими, що суперечать ст. 174 КПК України, положеннями якої передбачено право іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів клопотання, судове засідання щодо розгляду клопотання слідчого проводилося в присутності слідчого, підозрюваного та його захисника, інші особи в судове засідання не викликалися.

При цьому, ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно було оскаржено лише захисником, який діє в інтересах підозрюваного, а від інших осіб, про яких захисник заявляє в апеляційній скарзі як про володільців арештованого майна, апеляційні скарги на вказане судове рішення не надходили і матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження того, що арештоване майно перебуває у власності добросовісного набувача, що б, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, слугувало підставою вважати такий арешт безпідставним.

Будь-яких порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 грудня 2017 року про накладення арешту на системний блок персонального комп`ютера «ASUS»; монітор «ASUS»; мобільний телефон «NOKIA», які знаходяться у користуванні підозрюваного ОСОБА_8 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання із забороною відчуження, розпорядження та користування майном та які були вилучені під час обшуку 22.12.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4