АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/55/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.187, п.2 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, захисника, обвинуваченої на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, розлучена, яка працювала в НВП «Фактор» комірником, має дитину 2007 року народження, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

засуджена за ч.4 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю, за п.6 ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю.

Вироком встановлено, що 14.09.2015 року близько 12.00 години ОСОБА_8 знаходилась за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 та обмірковувала шляхи вирішення питання про набуття коштів, необхідних на операцію її матері. Усвідомлюючи, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі і набути гроші в інший, ніж злочинний спосіб, вона не зможе, достовірно знаючи, що у її сусідки ОСОБА_11 , 1933 року народження, в квартирі є грошові кошти та інші цінності, так як раніше неодноразово позичала у той грошові кошти, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , шляхом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_8 розробила план реалізації свого злочинного умислу, відповідно до якого під побутовим приводом, а саме позичення ліків, вона увійде до квартири потерпілої, нанесе металевим предметом, яку принесе із собою, потерпілій тілесні ушкодження і, скориставшись беззахисним станом останньої заволодіє її майном.
14.09.2015 року в період часу з 12.00 до 14.20 години ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел і діючи в межах розробленого плану, взяла в своїй квартирі фрагмент металевої труби для заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, підійшла до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкала ОСОБА_11 і подзвонила в них. Коли остання відчинила двері, ОСОБА_8 , бажаючи притупити пильність потерпілої, попросила позичити їй ліки. ОСОБА_11 , яка не була обізнана у дійсному намірі ОСОБА_8 , запросила останню до квартири. Діючи в межах свого злочинного умислу, ОСОБА_8 увійшла до квартири і зачинила за собою вхідні двері з метою забезпечення неможливості стороннім особам увійти до помешкання та запобігти її діям, а також позбавлення ОСОБА_11 можливості залишити місце події та покликати на допомогу.
Знаходячись в квартирі за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про склад характеру ОСОБА_11 і усвідомлюючи, що та буде чинити їй опір і доки та буде жива вона не зможе заволодіти її майном, а також зможе в послідуючому викрити її, вирішила вбити потерпілу з корисливих мотивів.
Продовжуючи свої дії, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаний із заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і умисне вбивство з корисливих мотивів, діючи в межах раніше розробленого плану, ОСОБА_8 , дочекавшись зручного для нападу моменту коли потерпіла розвернулась до неї спиною, наблизилась до неї зі спини і з достатньою силою стала наносити ОСОБА_11 по голові удари принесеним із собою фрагментом металевої труби, тобто застосувала насильство, небезпечне для життя та здоров`я останньої. При цьому ОСОБА_8 усвідомлювала, що голова є життєво-важливим органом і внаслідок нанесення по ній чисельних ударів металевим предметом, може настати смерть потерпілої, та бажала настання саме таких наслідків.
ОСОБА_11 спробувала втекти, але ОСОБА_8 , бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, наздогнала її та продовжила наносити металевим предметом чисельні удари по голові потерпілої, які призвели до утворення у ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи №67/1673-С/15 в лобній, тім`яній, та тім`яно-скроневої частини голови 21 забиту рану. Удари ОСОБА_8 наносила доти, доки та не впала на підлогу та не втратила свідомість.
Вказаними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: травму голови у вигляді масивного руйнування кісток склепіння та основи черепа, а саме: лівої скроневої кістки, лівої тім`яної кістки та потиличної кістки ліворуч, клиновидної та лобної кісток в області передньої та середньої черепних ямок, множинних розривів твердої мозкової оболонки в області лівої півкулі, субдуральних крововиливів по конвекситальній поверхні правої тім`яної та скроневої долей, по конвекситальній поверхні лівої тем`яної, лівої лобної та частково лівої потиличної долі, руйнування лівої тім`яної долі та лівої скроневої долі головного мозку, їх м`яких оболонок, множинних очагів забою головного мозку в області полюса правої скроневої долі, в області полюса лівої лобної долі, в області полюса правої лобної долі з наявним крововиливом в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішніх поверхонь в області множинних забитих ран, крововиливів в товщу скроневих м`язів, множинних забитих ран на обличчі та волосяній частині голови, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1673-С/15 від 21.10.2015 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя та здоров`я; кінцівок: синець на тильній поверхні 3-го пальця лівої кисті на протязі всього пальця, який, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1673-С/15 від 21.10.2015 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 померла на місці.
Причиною смерті ОСОБА_11 стала травма голови у вигляді вищевказаної сукупності множинних переломів кісток склепіння та основи черепу, руйнування речовини головного мозку.
Упевнившись в тому, що ОСОБА_11 не подає ознак життя, ОСОБА_8 , діючи із корисних спонукань, обшукала квартиру потерпілої та заволоділа належним її майном, а саме: сережки із сплаву золота 585 проби вагою 7,02 грама, вартістю 4914 гривень, каблучку зі сплаву золота 583 проби вагою 5,48 грам, вартістю 3836 гривень, а всього на загальну суму 8750 гривень.
Після цього, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд взявши в ломбарді ссуду під заставу цього майна потерпілої.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачена просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з її непричетністю до злочину, посилаючись на те, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про те, що вона знаходилася у скрутному становищі, їй були потрібні гроші на лікування своєї матері та вона знала про наявність у Чобанян заощаджень.

Окрім того, на думку обвинуваченої висновки суду про те, що вона наносила потерпілій удари фрагментом металевої труби є необґрунтованими, оскільки згідно висновку експерта на тілі потерпілої відсутні сліди будь-яких металів.

Також обвинувачена зазначає, що вона в ході слідчого експерименту оговорила себе побоюючись розправи з боку певних осіб, яких конкретно не зазначає, та під моральним впливом слідчого, в чому цей вплив виразився також не зазначає.

Обвинувачена також вказала, що вона перебувала в гарних стосунках з ОСОБА_12 та не мала умислу на позбавлення її життя. Звертає увагу на порушення її права на захист, що виразилось в несвоєчасному допуску до справи захисника, з яким її родичі уклали угоду.

В змінених доводах апеляції обвинувачена підтримала апеляційну скаргу захисника стосовно перекваліфікації її дій на ст. 198 КК України та призначення покарання за санкцією даної статті.

- захисник просить вирок суду першої інстанції змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 на ст.198 КК України. Вважає вирок незаконним та необґрунтованим, судовий розгляд неповним, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, при розгляді справи, на її думку, допущені істотні порушення кримінального процесуального закону. Зазначила, що обвинувачена не причетна до вбивства, її вина у скоєнні злочину не доведена.

Захисник послалась на позицію обвинуваченої, яка пояснила, що в день вбивства потерпілої, виходячи із своєї квартири, побачила сусіда ОСОБА_13 , який виходив з квартири потерпілої, він передав їй належні ОСОБА_11 прикраси, погрожуючи при цьому розправою якщо ОСОБА_14 повідомить про нього.

Таким чином, на думку захисника, враховуючи те, що ОСОБА_13 є наркозалежним, неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочин, а також з урахування того, що у ОСОБА_13 на кофті та на кросівках знайдені сліди крові, він міг скоїти зазначений злочин з корисливих мотивів.

Також захисник зазначила, що обвинувачена ОСОБА_15 визнає факт того, що вона продала прикраси, які належали ОСОБА_11 , а тому її дії слід кваліфікувати за ст.198 КК України.

Посилання суду на те, що знаряддям злочину є «металева палиця» є необґрунтованим, оскільки згідно висновку експерта №123МК-С/15/1673-С/15 від 18.09.2015 року на тілі потерпілої слідів металів не виявлено.

Окрім того, на думку захисника, суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про те, що обвинувачена знаходилася у скрутному становищі, оскільки лікування матері було оплачено її братом, а вона мала постійне місце роботи, її батько та мати також працювали, а бабуся отримувала пенсію.

Таким чином, на думку захисника, висновки суду про непричетність інших осіб до скоєння злочину на підставі досліджених доказів не відповідає встановленим обставинам справи. Вважає, що на досудовому слідстві було порушено право обвинуваченої на захист, що виразилось в том, що слідчий своєчасно не допустив її в якості захисник ОСОБА_8

- прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченої, ухвалити свій вирок та призначити покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді 14 років позбавлення волі, за п.6 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі, відповідно до ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 15 років позбавлення волі. Зазначив, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, ОСОБА_8 , позбавляючи життя потерпілу, розраховувала одержати матеріальні блага, свою провину не визнала, обставин які пом`якшують покарання не встановлено, по справі наявна обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Потерпілий ОСОБА_16 подав до суду заперечення на апеляційні скарги захисника та обвинуваченої, в яких зазначив, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційних скарг спростовуються наявними доказами по справі та просить вирок залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, посилаючись в суді апеляційної інстанції на ті ж самі обставини, що і в апеляційних скаргах;

прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу державного обвинувача та заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника і обвинуваченої;

потерпілого та його представника, які вважали вирок районного суду законним та обґрунтованим;

повторно дослідивши обставини, встановлені: протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні злочину, висновки судово-медичних експертиз, допитавши судово-медичного експерта ОСОБА_17 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, за вказаних у вироку обставинах відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, потерпілий ОСОБА_16 пояснив, що 14.09.2015 року він спілкувався із матір`ю о 09.10 годині, вона йому повідомила, що до 14.00 години вона збирається до лікаря в поліклініку №18. Вже в 13.15 годині йому подзвонив дядько ОСОБА_18 та повідомив, що не може додзвонитись до матері, а в 14.26 годині йому подзвонила сусідка з квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_19 та повідомила, що в тамбурі біля квартири матері сліди крові та вони побоюються зайти до квартири. Через 10 хвилин він приїхав до квартири матері, двері тамбура були закриті на замок, він відкрив їх своїм ключем, в тамбурі був різкий запах побутової хімії, слідів крові він не бачив, ані в тамбурі, ані на сходах, двері квартири матері також були закриті, але не на замок, відкривши двері він побачив матір у крові на підлозі. Викликав швидку та міліцію. Також звертав увагу суду, що мати ніколи не відчиняла двері тамбуру незнайомим, була дуже обережна, великих грошових коштів у неї не було, але була її пенсія, він допомагав грошима, мати жила одна після смерті батька.
Свідок ОСОБА_20 пояснила, що за три дні до вбивства потерпіла їй особисто казала, що ОСОБА_8 зверталась по гроші, просила надати у борг 4000 гривень, при цьому коли та їй відмовила, ОСОБА_8 погрожувала щось з собою зробити. Неодноразово казала їй, що родина ОСОБА_8 зверталась по гроші до неї, був випадок коли ОСОБА_8 побила батька, у нього була рана на голові. Окрім родини ОСОБА_8 загибла ніколи не казала, що хтось ще позичав у неї гроші.
Свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченої, дійсно перебувала в лікарні, бо потрібна була операція на очах, 14.09.2015 року доньці було погано, вона отруїлась. Потім в той же день, донька до неї приїхала до лікарні з онукою та передала 2000 гривень, звідки гроші вона не питала. Гроші на операцію їй дав брат в сумі 6000 гривень, але грошей не вистачало то вона просила у доньки гроші, де та брала гроші не знає. Також не заперечувала, що у доньки були кредити, але вона їх оплатила, займали гроші у сусідки в 50, 100, 200 гривень, але завжди повертали.
Свідок ОСОБА_21 пояснив, що він надає послуги таксі, 14.09.2015 року надійшло замовлення в район ХТЗ до офтальмологічної клініки. Забрав жінку з дитиною, які підійшли з боку аптеки, поїхали до клініки ОСОБА_22 , жінка сказала, що вона не довго, просила зачекати, чекав приблизно хвилин 10, потім відвіз в зворотному напрямку. Також пояснив, що дорогою жінка дуже голосно розмовляла за телефоном, була дуже схвильована, про що розмовляла не прислуховувався, від неї був якийсь різкий неприємний запах.
Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що вона працює у відділенні №13 ломбарду «Дарс», 15.09.2016 року приходила дівчина, здала сережки, вона оформила договір, видала грошові кошти, скільки конкретно не пам`ятає, але більше ніж 1000 гривень.
Свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що вона працює у відділенні №13 ломбарду «Дарс», що знаходиться на станції метро Масельського, приблизно по обіді 14.00 - 15.00 годині 14.09.2015 року приходила обвинувачена ОСОБА_8 здавала в ломбард обручку, надавала паспорт та довідку про присвоєння коду, оформили договір та видала їй грошові кошти, більше 1000 гривень.
Дані показання потерпілого та свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, не містять у собі суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість, достовірність та у сукупності з іншими доказами по справі підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, а тому прийняті судом як належні та допустимі докази по справі, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Крім того, вина обвинуваченої підтверджується письмовими доказами по справі, що були досліджені судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 .
Згідно протоколу огляду місця події від 14.09.2015 року, що був проведений в період з 16.00 години до 20.35 години, було виявлено труп загиблої ОСОБА_11 з чисельними ранами на голові та ранами на кінцівці. В ході проведення слідчої дії оглянуто сходову клітину, тамбур та квартиру померлої. До протоколу додано фото таблицю, на якій також відображено місцезнаходження трупа біля входу в квартиру на підлозі.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.09.2015 року, що був проведений в період з 16.10 години до 16.50 години, оглянуто сходову клітину між 11 та 12 поверхами. На 6,7,8 сходинці виявлено сліди бурого кольору.
Протоколом огляду трупа від 16.09.2015 року, що був проведений в період з 10.00 години до 13.00 години, у присутності судово-медичного експерта ОСОБА_17 , було зафіксовано 21 рану на тілі загиблої ОСОБА_11 .
Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.09.2015 року, що був проведений в період часу з 15.00 години до 15.40 години, виявлено відсутність в шкатулці прикрас загиблої ОСОБА_11 , а саме відсутність сережок, а також відсутність грошових коштів в конверті.
Протоколом обшуку в квартирі, де мешкає ОСОБА_14 від 17.09.2015 року, що був проведений в період часу з 14.12 години до 15.10 години, було виявлено та вилучено договори про надання фінансового кредиту, укладений при здійснені застави ювелірних виробів, гроші в сумі 54 гривні, три чеки на суми 1454,40 гривень від 26.08.2015 року, 614,40 гривень від 16.09.2015 року, на суму 12,16 гривень, червона футболка з білим малюнком на груді, кофта білого кольору в чорну клітинку, рушник білого кольору в полосу зі слідами схожими на речовину бурого кольору, шорти жіночі чорного кольору вологі, 2 пари тапок, синього та фіолетового кольору, 3 рушника на яких наявні сліди схожі на речовину бурого кольору, футболка фіолетового кольору на горловині якої мається узор білого кольору, пакет полімерний білого кольору на якому мається напис латинським буквами «Dilikan», пакет полімерний жовтого кольору в середині якого є капля схожа на речовину бурого кольору. Жіночий одяг - червону футболку з білим малюнком на груді виявлено на сушці на балконі, футболку фіолетового кольору на горловині якої мається узор білого кольору виявлено в ванній кімнаті вологою, шорти жіночі чорного кольору також виявлені вологими.
Із показань ОСОБА_14 убачається, що договори про надання фінансового кредити, вона уклала в ломбарді «Дарс» , де передала під заставу ювелірні вироби ОСОБА_12 , які їй начебто передав свідок ОСОБА_25 .
В ході проведення слідчого експерименту, що проводився 18.09.2015 року обвинувачена ОСОБА_8 показала, що вона приблизно о 09.00 годині ранку приходила до сусідки, просила пігулки, оскільки не дуже добре себе почувала, потім повернулась до себе, вдома була із бабусею ОСОБА_26 . Отримала смс-повідомлення про борг в банку в сумі 4000 гривень, пішла до сусідки вдруге, перед цим взяла в комірчині трубу металеву, чимось схожу на тубус, можливо коричневого кольору, вийшла із своєї квартири та постукала у двері сусідки. Попросила у сусідки пігулку, та повернулась щоб піти до квартири, вона нанесла їй удар по голові, та продовжила рухатись по кімнаті, в кімнаті вона нанесла їй ще один удар. Від ударів ОСОБА_11 падала в кімнаті та коридорі, скільки ударів нанесла не пам`ятає, останній удар нанесла вже коли ОСОБА_11 лежала в коридорі на полу. Зняла з руки ОСОБА_11 обручку, в кімнаті на полці взяла гроші в сумі 1000-1200 гривень, на тумбочці в коридорі взяла сережки. Потім обручку, сережки заклала в ломбард, палку викинула. Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_8 показала де саме викинула палку.
Під час проведення даної слідчої дії проводився відеозапис, приймали участь захисник, поняті, судово-медичний експерт.
При перегляді відеозапису, ознак психологічного тиску на ОСОБА_14 не вбачається, підозрювана давала послідовні, ретельні показання і показувала на статисті щодо механізму, локалізації нанесення ударів, місця скоєння злочину та розташування предметів, осіб на місці події.
Результати слідчого експерименти були перевірені судом.
Дані отримані під час цієї слідчої дії узгоджуються з протоком огляду місця події, із якого убачається , що сліди крові потерпілої виявлені на полу і стінах в коридорі і в кімнаті, тобто в тих місцях де обвинувачена наносила ОСОБА_12 удари переслідуючи її.
Тіло потерпілої також знаходиться в тому місці і положенні, як зазначено обвинуваченою.
За таких обставин слід дійти висновку про те, що обвинувачена показала таки обставини про вчинення вбивства, які могли бути відомі лише особі яка вчиняла цей злочин про обставини вбивства.
Висновком судово-медичного експерта встановлено, що показані ОСОБА_14 обставини нанесення тілесних ушкоджень, їх локалізація, характер спричинення, описання предмету, яким нанесені тілесні ушкодження потерпілій узгоджуються з даними судово-медичного дослідження трупа потерпілої , що відображено у відповідних висновках.
Під час роз`яснення висновку апеляційному суду, експерт пояснила, що не виявлення на тілі потерпілої слідів металів не свідчить про те, що тілесні ушкодження були спричинені не металевим предметом, оскільки на це впливають різні обставини , у тому числі спосіб виявлення, індивідуальні особливості кожного випадку.
Крім того, ОСОБА_14 під час слідчого експерименту показала обставини, які не могли бути відомі слідчому, а саме про одержання смс повідомлення з банку, про суму боргу 4000 грн., про що вона підтвердила в апеляційному суді.
Вона також показала про найменування ювелірних виробів , якими вона заволоділа, у тому числі спосіб заволодіння обручкою зняла з пальця убитої потерпілої.
Відповідно до заяви ОСОБА_14 , поданої разом з адвокатом, вона відмовилась прибути для проведення слідчого експерименту на місце події з особистих мотивів, а показала про обставини злочину в іншому місті. Тобто слідчий погодився з підозрюваною і її захисником. В подальшому обвинувачена відмовилась конкретизувати місце, де вона позбулася знаряддя злочину в зв`язку з чим слідча дія була зупинена.
Зазначені обставини у сукупності з відеозаписом зазначеної слідчої дії свідчать про те, що обвинувачена ( на той час підозрювана) користувалась своїми правами, була вільна в своїх поясненнях , і морального тиску на неї з боку слідчого , або інших осіб не було.
Що стосується доводів апелянтів про начебто порушення права обвинуваченої на захист, то вони перевірені апеляційним судом, який встановив наступне.
ОСОБА_14 була затримана 17.09.2015 р. о 15-00 год., про що складено відповідний протокол, який складено в присутності захисника, призначеного слідчим (том 2, арк. 154-155).
Їй було належним чином роз`яснені процесуальні права.
Той же захисник приймав участь у слідчому експерименті за участю ОСОБА_14 .
Захисник ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_27 в апеляційній скарзі зазначила, що родичі ОСОБА_14 уклали з нею угоду про її захист.
Вона, начебто, повідомила про це слідчого смс-повідомленням, але слідчий не викликав її для участі в проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , а тому вважає, що оскільки було порушено право на захист підозрюваної, то і протокол зазначеної слідчої дії є недопустимим доказом.
Колегія суддів вважає, що ці доводи є безпідставними і суперечать положенням КПК України.
Так, відповідно до ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Керуючись приписами ст. 49 КПК України захисник ОСОБА_14 був залучений слідчим у порядку, що регулює безоплатну правову допомогу.
Згідно з вимогами ст.50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом на право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником.
Виходячи з вказаних положень КПК України, захисник з метою виконання взятих на себе обов`язків для участі у кримінальному провадженні , зобов`язаний надати слідчому , зазначені документи, чого адвокат ОСОБА_27 не зробила, а тому у слідчого не було законних підстав повідомляти про слідчі дії з ОСОБА_14 .
Крім того, захисник реалізує свої повноваження, зокрема повідомляє прокурора, слідчого, суд про прийняття доручення на захист, відповідними клопотаннями та заявами, які подаються до органу, в провадженні якого знаходиться кримінальна справа.
Ці обов`язки адвокат теж не виконала. Доказів , які б підтверджували про повідомлення слідчого захисником про угоду на захист ОСОБА_14 шляхом відправлення смс-повідомлення адвокатом не надано.
За таких обставин, колегія суддів вважає що слідчим виконані вимоги закону про забезпечення права на захист підозрюваної ОСОБА_14 , а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав протокол слідчого експерименту допустимим доказом.
Відповідно до висновку експерта №124МК-С/15/1673-С/15 від 05.10.2015 року, забійна рана ветвистої форми утворилась від ударного впливу якогось тупого предмету з плоскою розповсюдженою (переважної) поверхні. Рана могла утворитись від падіння та удару головою об тверде покриття. При цьому взаємодія потиличної області голови з твердим покриттям відбувалось під визначеним кутом до поверхні та супроводжувалось із натяжінням та розривом шкіри. Не виключено утворення даної рани й від ударного впливу (можливо неодноразового) тупого предмету із складною конфігурацією поверхні.
Висновком судово-медичної експертизи №60/1673-С/15, встановлено тілесні ушкодження, що були виявлені на тілі загиблої ОСОБА_11 , а саме голови: травму голови у вигляді масивного руйнування кісток склепіння та основи черепа (лівої скроневої кістки, лівої тім`яної кістки та потиличної кістки ліворуч, клиновидної та лобної кісток в області передньої та середньої черепних ямок, множинних розривів твердої мозкової оболонки в області лівої півкулі, субдуральних крововиливів по конвекситальній поверхні правої тім`яної та скроневої долей, по конвекситальній поверхні лівої тем`яної, лівої лобної та частково лівої потиличної долі, руйнування лівої тім`яної долі та лівої скроневої долі головного мозку, їх м`яких оболонок, множинних очагів забою головного мозку в області полюса правої скроневої долі, в області полюса лівої лобної долі, в області полюса правої лобної долі з наявним крововиливом в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішніх поверхонь в області множинних забитих ран, крововиливів в товщу скроневих м`язів, множинних забитих ран на обличчі та волосяній частині голови (21 ушиблена рана), крововилив в області спинки носу; А також кінцівок: синець на тильній поверхні 3-го пальця лівої кисті протягом всього пальця. Вказана травма голови утворилась внаслідок неодноразового ударного впливу тупих твердих предметів (предмета), індивідуальні особливості впливавших поверхонь в пошкодженнях не відобразились, а також внаслідок впливу предмету, травмуючи частина якого мала виражене ребро та дуго образну форму впливневої поверхні (утворення ран дуго образної форми), або при ударах від такі поверхні, в строк незадовго до настання смерті (не більше 30 хвилин до настання смерті. Зазначена травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критеріями небезпеки для життя. Крововилив в області носу, лівої кісті має ознаки легких тілесних ушкоджень та причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Встановлено, що причиною смерті ОСОБА_11 стала травма голови у вигляді множинних переламів кісток склепіння та основи черепу, руйнування речовини головного мозку.
Також у висновку експерта зазначено, що відповідно до наданої копії проведеного слідчого експерименту від 18.09.2015 року за участю підозрюваної ОСОБА_8 , у зв`язку із відсутністю опису конструктивних особливостей металевої палки, та конкретних її параметрів, не є можливим зробити висновок чи можливо завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 відповідною палкою. Зазначено, що покази ОСОБА_8 , що були викладені в протоколі проведення слідчого експерименту щодо механізму завдання ударів та їх локалізації не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, але точну локалізацію та кількість ударів ОСОБА_8 не зазначала. Також не стало можливим виявити черговість завдання ударів палицею.
Висновком додаткової судово-медичної експертизи, встановлено перелік пошкоджень, також встановлено, що смерть ОСОБА_11 могла наступити в період з 12.00 години до 14.20 години, також зазначено, що частина тілесних ушкоджень була завдана коли голова потерпілої була фіксована (прилегала до полу протилежною стороною голови), тобто ОСОБА_11 знаходилась в горизонтальному або схожому до нього положенні та вказаною областю голови була звернута до спливаючої площі травмуючого предмету. Зазначені пошкодження були завдані в числі останніх, до цього потерпіла могла здійснювати деякі самостійні дії, стогнати або кричати, пересуватись, рухатись самостійно.
Відповідно до висновку експерта №2840-С/15 від 18.09.2015 року, у ОСОБА_8 виявлена поверхнева забійна рана на правій кісті, що утворилась внаслідок дії тупого твердого предмета, можливо з обмеженою впливаючою поверхнею та могла бути спричинена у строк за 6-8 діб до моменту експертизи, садна, що утворились від дії твердого предмету на руках, можливо маючу гострий край та могли бути спричинені у строк більше 6 діб до проведення експертизи, крововилив на лівій руці, що утворився від дії тупого твердого предмета та міг бути завданий у строк за 1-2 діб до моменту експертизи. За ступенем тяжкості зазначені пошкодження віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень, наявні пошкодження знаходяться у місцях доступних для завдання власною рукою.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідкою до нього від 06.10.2015 року згідно до якого, свідком ОСОБА_21 було зазначено на фото особу під №4, на якому знаходилось фото обвинуваченої ОСОБА_8 , яку він підвозив 14.09.2015 року від станції метро «Масельського» до офтальмологічної лікарні та в зворотному напрямку до станції метро «Масельського».
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідкою до нього від 29.10.2015 року згідно до якого, свідком ОСОБА_24 було зазначено на фото особи під №3, на якому знаходилось фото обвинуваченої ОСОБА_8 , яка приходила 14.09.2015 року до відділенням №13 Ломбарду «Дарс» та заклала під заставу обручку із золота.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідкою до нього від 30.10.2015 року згідно до якого, свідком ОСОБА_23 було зазначено на фото особи під №3, на якому знаходилось фото обвинуваченої ОСОБА_8 , яка приходила 15.09.2015 року до відділенням №13 Ломбарду «Дарс» та заклала під заставу золоті сережки.
Протоколом огляду місця події від 05.10.2015 року, що був проведений в період з 10.50 години до 11.30 години, у відділенні №13 ломбарду «Дарс», що розташовано в переході станції метро «Масельського», м. Харків проспект Московський, 256-А, відповідно до якого було виявлено наявність відеореєстратора зовнішнього спостереження та в ході огляду вилучено та скопійовано на DVD-R диск фрагменти відеозапису 14.09.2015 року в період часу з 14.41 години до 14.48 години та 15.09.2015 року в період часу з 18.30 години до 18.38 години.
З повідомленням ПТ «Ломбард ТОВ «Дарс-2003» і компанія» від 17.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_8 було надано майно під заставу, а саме 14.09.2015 року за договором про надання фінансового кредиту №13214767 обручка (золото 583 проби) вагою 5,47 гр., 15.09.2015 року за договором про надання фінансового кредиту №13214806 сережки з каменем (золото 585 проби) вагою 7,01 гр.
Протоколом обшуку від 18.09.2015 року, в ході якого було вилучено ювелірні вироби та оригінали укладених договорів.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.09.2015 року, відповідно до якого свідком ОСОБА_28 було вказано на каблучку під №4, як на каблучку що належить загиблій ОСОБА_11 .
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.09.2015 року, відповідно до якого свідком ОСОБА_28 було вказано на сережки під №3, як на сережки що належать загиблій ОСОБА_11 .
Посилання обвинуваченої та її захисника в апеляційних скаргах на те, що вона не причетна до скоєного злочину та бачила на місці скоєння злочину її сусіда ОСОБА_13 спростовуються наведеними показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, а також показаннями самого свідка ОСОБА_13 який пояснив, що він 14.09.2015 року приблизно о 14.30 сказав батькові, що піде прогуляється, взяв у останнього 5 гривень та пішов поспілкуватись із знайомим в кафе «Тиха гавань» по вулиці Северна. Знайомого не зустрів, випив кави та повернувся десь через годину. Коли підійшов, біля під`їзду було дуже багато машин та працівники міліції. Через місяць працівники міліції при огляді його місця проживання вилучили кофту та кросівки. Також пояснював, що на кофті була його кров, він зачепився та подряпав брову, але це було пізніше. 14.09.2015 року на кофті , штанах спортивних та кросівках крові не було.
Показання свідка ОСОБА_13 також підтверджуються показаннями його батька ОСОБА_29 який пояснив, що 14.09.2015 року вони були всі вдома, у ОСОБА_13 були проблеми із здоров`ям, а тому він лежав вдома, дружина була з ним. Коли йому стало легше ОСОБА_13 вийшов з дому, він бачив особисто, як його син вийшов з дому та пішов до магазину «Гавань». Коли прийшов син, вони добровільно надали можливість працівникам міліції оглянути квартиру, в присутності понятих оглянули все що було, в тому числі молотки, зробили змиви на балконі. Також пояснював, що працівники міліції прийшли приблизно о 15.00 - 15.30 годині, а син повернувся хвилин через 10-15 після них. Більше з дому не виходив.
Таким чином, суд першої інстанції вмотивовано прийшов до висновку про необґрунтованість посилань сторони захисту на можливість скоєння злочину ОСОБА_13 лише з огляду на його попередні судимості.
Окрім того, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачена ОСОБА_8 перебувала у скрутному матеріальному становищі, оскільки зазначене підтверджується показаннями робітників ломбарду «Дарс», згідно до яких обвинувачена неодноразово зверталася до їх послуг, мала непогашений кредит, потребувала коштів для оплати лікування матері. Дані обставини спростовують доводи обвинуваченої та її захисника в цій частині.
Наведені та вказані у вироку докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину обвинуваченої у скоєнні інкримінованих злочинів.
На підставі вищенаведених даних апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченої не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку.
Інші доводи захисника щодо порушення права обвинуваченої на захист та покладення в основу вироку недопустимих доказів також не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до матеріалів справи, слідчі дії по даному провадженню проводилися за участю захисників з додержанням вимог кримінального процесуального закону, скарги на дії слідчого, прокурора у зв`язку з розслідуванням ними даного провадження стороною захисту не подавалися, заперечення, доповнення до протоколів слідчих дій не вносилися.
Таким чином, отримані внаслідок таких дій докази, є допустимими, достатніми та достовірними, в тому числі й дані слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , обшуку за місцем її проживання, вилучення речових доказів.
Версія про застосування до обвинуваченої недозволених заходів ведення слідства, а саме психологічний тиск, перевірялася судом та не знайшла свого підтвердження.
Стосовно апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєних злочинів та особі обвинуваченої, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують її особу, молодий вік обвинуваченої, те що вона на момент вчинення злочину працювала, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судима, розлучена, сама виховує доньку 2007 року народження, має позитивні характеристики за колишнім місцем навчання у Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі, за місцем роботи в ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Фактор», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживала на момент затримання з донькою, батьками та бабусею. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого донька обвинуваченої перебуває на обліку у лікаря невролога.Також враховано обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченій вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України та за сукупністю злочинів, яке є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів. Підстав вважати покарання несправедливим внаслідок м`якості, як про це зазначив прокурор, колегія суддів не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи прокурора, захисника та обвинуваченої, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка, по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення, а призначене покарання відповідає принципам законності, справедливості та індивідуалізації.
Зазначені обставини спростовують доводи апеляцій, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
Порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які б могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення у кримінальному провадженні не встановлено.
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19 липня 2016 року по день набрання вироком законної сили, на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. із розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_30 , обвинуваченої ОСОБА_8 , прокурора залишити - без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 липня 2016 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 р.) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання крім часу, зарахованого судом першої інстанції, час попереднього ув`язнення з 19 липня 2016 р. по 20 червня 2017 р. із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в подальшому - день за день.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя -
Судді: