Справа № 645/5802/16-к
Провадження № 1-кп/645/183/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

встановив:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 24.10.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 22.12.2017 року.

Судовий розгляд справи триває, у зв`язку із не проведенням по справі судово-медичної експертизи, призначеної на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21.03.2017 року, суд вважає необхідним відкласти судове засідання, визначивши дату наступного судового засідання з урахування технічної можливості етапування осіб, що тримаються під вартою, до приміщення суду, зайнятості учасників процесу до 26.01.2018 року о 11 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строків тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та захисник при вирішенні вказаного питання покладалися на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілих клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою підтримали.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілих, вивчивши обвинувальні акти, суд приходить до наступного.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.2017 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 22.12.2017 року.

На теперішній час судовий розгляд справи триває.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у сукупності із даними про його особу. Зокрема, той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть декількох осіб, допустивши вказані порушення під час перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, відсутність добровільного відшкодування завданої шкоди, з негативного боку свідчать про особу обвинуваченого з точки зору наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та виключають можливість застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

За таких обставин суд вважає підставним вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховатися від суду.

За сукупності таких обставин суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Керуючись ст. 334 КПК України суд,-

постановив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, на строк, який не може перевищувати двох місяців, тобто до 15 лютого 2018 року.
Строк дії ухвали закінчується 15 лютого 2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1