Справа №560/693/17
Провадження №1-кп/560/84/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора : ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000254 від 17 квітня 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лютинськ Дубровицького району, жителя в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КК України,
В С Т А Н О В И В:
16 квітня 2017 року близько 19 години, ОСОБА_4 , знаходячись в будинку за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_5 , що виникла на побутовому підгрунті, умисно завдав їй удар кулаком правої руки в обличчя, чим завдав фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.126 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах у квітні 2016 року під час сварки наніс своїй дружині ОСОБА_5 один удар по обличчю.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 16 квітня 2017 року її чоловік затіяв з нею сімейну суперечку, в ході якої вдарив її кулаком по обличчю.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, що виразилось в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень, доведена повністю, а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 126 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є злочином невеликої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно до ст.89 КК України, раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , які визначено ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та те, що він відповідно до ст.89 КК України, раніше не судимий, по місцю проживання характеризуються позитивно. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення. Тому враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень) грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .