Справа № 751/1130/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/842/2017
Категорія - ст. 187 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 06.01.2017 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 червня 2017 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровське, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 27.04.2017 року Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 червня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, починаючи з 06 січня 2017 року по 19 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу його затримання, а саме з 06 січня 2017 року.

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 27.04.2017 року відносно ОСОБА_6 - виконувати самостійно.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Цивільний позов заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в інтересах держави в особі Чернігівської міської лікарні № 1 Чернігівської міської ради - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2 501 (дві тисячі п`ятсот одну) грн.. 60 коп. у рахунок відшкодування витрат Чернігівської міської лікарні № 1 Чернігівської міської ради за лікування потерпілої ОСОБА_10 та перерахувати на рахунок місцевого бюджету, р/р №5297 в УДКСУ в м. Чернігові, Чернігівській області, , МФО 853592.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 06.01.2017 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку №67 по проспекту Перемоги у м. Чернігові, умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , здійснив напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_10 , а саме завдав удар кулаком у ліву частину тулубу потерпілої та штовхнув її, від чого остання впала на землю та вдарилась головою об засніжений асфальт, тим самим заподіявши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які згідно висновку експерта № 140 від 14.02.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та заволодів її майном, а саме: жіночою сумочкою вартістю 300 грн. та грошовими коштами в сумі 1400 грн., чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 1700 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок стосовно ОСОБА_6 змінити. А саме, застосувати положення статті 69 КК України та призначити більш м`яке покарання з можливістю звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що судом першої інстанції зроблені висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильна кваліфікація дій обвинуваченого. Вказує, що дії ОСОБА_11 потрібно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України. Оскільки такі слідчі дії, як огляд місця події, виписка № 46 із медичної карти амбулаторного хворого, протокол упізнання ОСОБА_6 потерпілою, висновок експерта №140 є недопустимими доказами.

При призначенні покарання не враховано щире каяття ОСОБА_6 , активне сприяння розкриттю злочину. Також зазначив, що необхідно виключити обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, просив зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.06.2017 року по день ухвалення рішення апеляційним судом.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката, в яких вказував на законність та обґрунтованість вироку, та просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 , який також просив задовольнити апеляційну скаргу адвоката, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

В суді першої інстанції потерпіла стверджувала, що обвинувачений її вдарив кулаком у обличчя і вона впала вдарившись головою, а після цього вихопив у неї сумку.

Тому, на переконання колегії суддів, не заслуговують на увагу доводи захисника щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого за ст. 186 КК України, оскільки обвинувачений з потерпілою впали послизнувшись і на даний довід судом першої інстанції досить змістовно та аргументовано вказано про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого саме за ст. 187 КК України.

Також, суд вважає необґрунтованими твердження захисника щодо недопустимості окремих доказів, які покладено в основу обвинувального вироку стосовно засудженого, оскільки такі докази ретельно досліджено у ході судового розгляду в суді першої інстанції, їм дана належна оцінка, у тому числі з урахуванням доводів захисника, та встановлено, що вони логічно узгоджуються між собою, не містять жодних суперечностей та зібрані з дотриманням вимог діючого КПК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував, що він не одружений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання негативно не характеризується, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше судимий, матеріальний стан, стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до статті 66 КК України є добровільне відшкодування шкоди потерпілій. Обставин, які обтяжують покарання вчинення кримініального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання адвоката про необхідність виключення обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів також вважає безпідставними та колегія розцінює як захисну версію для уникнення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальної відповідальності.

Факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які затримали його майже одразу після вчинення злочину та відповідною випискою з амбулаторної карти ОСОБА_6 ..

Так, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції враховані всі обставини при призначенні покарання.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо необхідності зарахування строку попереднього ув`язнення з 20.06.2017 року по день ухвалення рішення апеляційним судом із розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 02 червня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, на момент ухвалення вироку суду редакція застосованого судом закону з 21 червня 2017 року втратила свою чинність та не може бути застосована до обвинуваченого.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 червня 2017 року, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4