Ухвала іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 12 жовтня 2017 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року щодо нього.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше судимого: 1) вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 2) вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2006 року за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2009 року звільненого умовно-достроково на 6 місяців 15 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
Вироком вирішено цивільний позов у справі та питання речових доказів.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не переглядаються.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За обставин встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчиняла розбій.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 06 серпня 2011 року о 23.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння неподалік зупинки громадського транспорту на вул. Соборній у м. Фастові Київської області, помітили раніше не знайомого їм ОСОБА_7 , який рухався по цій же вулиці та вирішили заволодіти майном останнього і, з цією метою, послідували за ним до АДРЕСА_1 , де він присів на лавку відпочити. Приблизно о 23.45 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_7 ззаду та почали застосовувати насильство: ОСОБА_6 наніс скляною пляшкою з-під пива удар по голові, від якого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_5 продовжив наносити удари по тілу та голові. Заподіявши ОСОБА_7 таким чином легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подолали опір потерпілого, після чого відкрито заволоділи належним останньому майном на загальну суму 1865 грн.
Крім того, 28 вересня 2011 року приблизно о 01.00 год., ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше вчинила розбій, знаходячись на території Куренівського парку, розташованого на вул. Фрунзе, 124, в м. Києві вступив у злочинну змову з особою, провадження відносно якої закрито у зв`язку зі смертю на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном. Побачивши раніше не знайомого їм ОСОБА_8 , який у стані алкогольного сп`яніння сидів на лавці, особа, провадження відносно якої закрито в зв`язку зі смертю, застосовуючи газовий балончик, бризнув ним в обличчя потерпілому, після чого ОСОБА_5 гумовою палицею наніс останньому два удари по потилиці та кулаком руки ще два удари, заподіявши таким чином йому легкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя та здоров`я в момент заподіяння в зв`язку з нанесенням в життєво-важливий орган, яким є голова. Після цього, ОСОБА_5 та особа, провадження відносно якої закрито в зв`язку зі смертю, заволоділи належним ОСОБА_8 майном на загальну суму 2812 грн. та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном на власний розсуд.
У касаційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і справу направити на новий судовий розгляд або пом`якшити призначене йому покарання шляхом зменшення його розміру.
В обґрунтування своїх вимог наводить доводи щодо неповноти та однобічності досудового та судового слідства у справі. Не погоджується з оцінкою судами доказів, стверджує про застосування відносно нього незаконних методів слідства і залишення вказаного без проведення належної перевірки. Зазначає про невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи. Стверджує, що його винуватість у інкримінованих злочинах не підтверджується наявними у справі доказами, які до того ж вважає такими, що отримані з порушенням порядку, передбаченого кримінально-процесуальним законом. Також наводить інші доводи, що на його думку, свідчать про допущення істотних порушень кримінально-процесуального закону під час розгляду цієї справи.
В доповненнях до касаційної скарги та клопотаннях засуджений просить пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на поганий стан здоровя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який підтримав подану ним касаційну скаргу з доповненнями лише в частині призначеного покарання та просив інші наведені ним касаційні вимоги, а саме: щодо скасування вироку та ухвали відносно нього і направлення справи на новий судовий розгляд - залишити без розгляду, міркування прокурора, яка вважала, що оскаржувані судові рішення слід залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 187 КК України, з огляду на подану ним в судовому засіданні заяву про пом`якшення призначеного йому покарання та залишення без розгляду всіх інших доводів його касаційної скарги, не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу засудженого, який в минулому був судимим, позитивно характеризувався за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував, визнано обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують покарання.
Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку погодився з призначеним ОСОБА_5 покаранням та залишив його без зміни.
З обраним видом передбаченого санкцією ч. 2 ст. 187 КК України покаранням погоджується і колегія суддів. Водночас, що стосується його розміру та доводів засудженого про наявність достатніх підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів відзначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Під час касаційного розгляду, засуджений ОСОБА_5 визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному та запевнив суд, що у подальшому не скоюватиме суспільно-небезпечних діянь. На підтвердження того, що він став на шлях виправлення, ОСОБА_5 надав суду копію сертифікату зовнішнього незалежного оцінювання № 0402119, отриманого ним у 2017 році з метою вступу до вищого навчального закладу.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що більшу частину призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_5 на час касаційного розгляду справи відбув та за період перебування в місцях позбавлення волі даних, які б свідчили про його негативну поведінку немає, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити засудженому покарання до 8 років 7 місяців позбавлення волі.

Таким чином, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року вирок та ухвала щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання підлягають зміні, а касаційна скарга засудженого частковому задоволенню.

Керуючись статтями 394, 396 - 398 КПК України 1960 року та п. п. 11, 15 Перехідних положень КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 7 місяців із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

В решті судові рішення залишити без зміни.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3