АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/126/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 645/119/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 молодшого радника юстиції ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000062 від 08.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 січня 2018 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000062 від 08.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів до 07.03.2018 року. Визначено заставу у розмірі 136 000 гривень. Вирішено при внесенні застави ОСОБА_8 звільнити з-під варти та покласти обов`язки передбачені п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , як захисник ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування скарги посилався вимоги п.п. 3.і 4 ст. 5 Конвенції, щодо яких ризик переховування обвинуваченого ( підозрюваного) не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Також зазначив, що слідчий суддя, при обранні міри запобіжного заходу не в повній мірі вивчив особу затриманого, який є раніше не судимим, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце реєстрації та проживання. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_8 впливати на свідків, потерпілу і переховуватись чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню не збирався, інших злочинів не скоював, а тому просив обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід. Не пов`язаний з тримання під вартою.
Прокурор Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 також оскаржила ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 січня 2018 року. Просила змінити ухвалу, постановивши ухвалу про задоволення клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківської області з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , без застосування застави.
В обґрунтування посилається на скоєння ОСОБА_8 злочину, з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене за попередньо. Змовою групою осіб. На даний час органами досудового розслідування вже розглядаються ряд кримінальних проваджень щодо скоєння ОСОБА_8 багатьох корисливих злочинів, з застосуванням насильства або погрозою застосування такого насильства. ОСОБА_8 під час розгляду справи у Фрунзенському суді систематично порушував процесуальну поведінку, в тому числі вимоги обраного йому домашнього арешту. Він має антисоціальну поведінку, продовжує скоєння тяжких корисливих злочинів з застосуванням насильства, незважаючи на обрані запобіжні заходи. Вважає, що слідчим суддею порушено вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, щодо можливості застосування застави, а також щодо вирішення її розміру, оскільки злочин , скоєний ОСОБА_8 є тяжким, вчинений з застосуванням насильства або погрозою його застосування і належної процесуальної поведінки підозрюваного не забезпечить.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, доводи адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника відхиленню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 08.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
08.01.2018 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України .
09.01.2018 року слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківської області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без можливості внесення застави.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 січня 2018 року частково задоволено вказане клопотання слідчого. Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів до 07.03.2018 року. Визначено заставу у розмірі 136 000 гривень Вирішено в разі внесення застави ОСОБА_8 звільнить з-під варти та покласти обов`язки передбачені п.п. 1,2,3, ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним злочину за ч.2 ст.186 КК України, дані про особу ОСОБА_8 він офіційно не працює, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та, відповідно, про неможливість що застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурором, слідчим та судом доведено достатньо підстав та ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно тиснути на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також існує вірогідність того факту, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. Також судом враховано, що стосовно ОСОБА_8 розглядаються Фрунзенським районним судом ще декілька кримінальних проваджень, за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язком носити електронний засіб контролю і не залишати своє помешкання з 21-00 до 07-00 години. Вказаний запобіжний захід ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 року та від 13.12.2017 року було подовжено до 13.02.2018 року. ОСОБА_8 порушив вимоги зазначених ухвал суду, а саме заборону, встановлену ухвалами про залишення житла у нічний час. Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Що стосується оцінки визначеної слідчим суддею застави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує наступні положення кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вимоги щодо належного обґрунтування та мотивування прийнятих судових рішень містяться як в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і в чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини, який зазначав про те, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийнятті доказів на підтвердження позиції сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя зазначених вимог національного та міжнародного законодавства не дотримався. Слідчий, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наводив мотиви щодо недоцільності застосування до підозрюваного застави. Натомість, слідчий суддя, частково задовольняючи слідчого прокурора, прийняв рішення щодо визначення розміру застави, при цьому жодного обґрунтування та мотивів прийнятого слідчим суддею рішення оскаржувана ухвала не містить.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, а саме: слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Хоча незастосування застави є правом, а не обов`язком судді, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, а також значну кількість доведених ризиків, зазначених в клопотанні слідчого і ухвалі слідчого судді, визначення застави ОСОБА_8 , підозрюваному у вчинені злочину із застосуванням насильства, є недоцільним.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення ОСОБА_8 застави та вважати застосованим до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.
Керуючись ст.с.404,405, ч.3 ст.407,428,419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 відхилити.
Апеляційну скаргу прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 молодшого радника юстиції ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 січня 2018 року скасувати в частині застосування застави як альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .
В іншій частині ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 січня 2018 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: