Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

№491/2010

27 липня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді........ОСОБА_1,

суддів........ОСОБА_2 та ОСОБА_3

з участю

прокурора........ОСОБА_4

засудженого........ОСОБА_5

потерпілої . . ................

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у суді 1 інстанції на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, судимий 03. 08. 2009 р. Коростенським міським судом Житомирської області за ч.І ст. 186 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

07.09. 2009 р. цим же судом за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; постановою цього ж суду від 21.10. 2009 р. за сукупністю вироків згідно ст. 71 ч.І КК України призначено І рік 3 місяці з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1ст.71КК України за сукупністю вироків остаточно призначено 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою.

Стягнуто 140,76 грн. судових витрат із засудженого.

Згідно вироку ОСОБА_6 16.02. 2010 р. близько 15 години 50 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, поблизу спортивного майданчика ЗОШ №24 по вулиці Шевченка, 105-6 у м. Житомирі погрожуючи неповнолітньому ОСОБА_7 застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, а саме побиттям, забрав у нього мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного звязку Київстар, які належали його матері ОСОБА_8, чим спричинив останній матеріальні збитки на загальну суму 640 гривень.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ст. 186 ч.2, 71 ч.І КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, так як суд 1 інстанції призначив покарання без врахування даних про особу винного, який будучи судимим, в стані алкогольного спяніння вчинив тяжкий злочин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора підтримавшого свою апеляцію, заперечення проти апеляції засудженого, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена доказами дослідженими судом 1 інстанції і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

Доводи в апеляції прокурора про мякість призначеного покарання засудженому необґрунтовані.

Як вбачається з вироку суд, призначаючи покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Суд 1 інстанції врахувавши те, що засуджений вину визнав, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, тяжких наслідків від вчиненого не настало, думку потерпілої, відсутність збитків по справі, прийшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання винного можливо при призначенні покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, а також, врахувавши те, що він вчинив злочин у період іспитового строку, у стані алкогольного спяніння.

За таких обставин, суд 1 інстанції врахував всі ті обставини, на які посилається прокурор у своїй апеляції.

Колегія суддів вважає, що призначене покарання у виді позбавлення волі із врахуванням наведеного у вироку суду 1 інстанції, не є явно несправедливим із-за його мякості.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах,

ухвалила:

апеляцію прокурора, який підтримував обвинувачення у суді 1 інстанції залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2010 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

Судді: