Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
18 жовтня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 18 травня 2017 року про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Цією постановою встановлено стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд строком на 12 місяців з такими обмеженнями:
заборонено вихід з дому по місцю проживання в період з 22 год. до 06 год. наступної доби;
заборонено виїзд в особистих справах за межі району проживання (міста) без дозволу територіальних органів поліції; проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання чотири рази на місяць;
заборонено відвідувати місця, де дозволено продаж спиртних напоїв на розлив.
В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що за час відбування покарання засуджений допускав порушення режиму утримання, що підтверджується довідкою про наявність заохочень та стягнень (а.с.8), згідно якої ОСОБА_5 має сім стягнень, які є погашені, перебував на оперативно-профілактичному обліку, як "злісний порушник встановленого порядку відбування покарання", був засуджений за тяжкий злочин.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив скасувати постанову місцевого суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області ___________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/787285/2017 Головуючий в 1-ї інстанції ОСОБА_8
Категорія: адміннагляд Доповідач - ОСОБА_1
(№96) ОСОБА_9 про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_5 .
В обгрунтування цього послався на те, що суд першої інстанції мотивував своє рішення перебуванням засудженого на оперативно-профілактичному обліку, як "злісний порушник встановленого порядку відбування покарання" і такий, що був засуджений за тяжкий злочин. Також вказав, що суд належним чином подання не перевірив та своє рішення не обгрунтував.
Як наслідок, встановлені обмеження для ОСОБА_5 не є чіткими, оскільки міліція ліквідована, а поліція такими функціональними обов'язками не уповноважена Законом; через заборону судом відвідувати місця, де дозволено продаж спиртних напоїв на розлив ОСОБА_5 ризикує бути порушником адміністративного нагляду, оскільки такі місця жодним чином не позначені табличками чи указниками з відповідними застереженнями, а розлив спиртних напоїв (до яких зокрема відноситься і пиво) здійснює кожен супермаркет, майже кожен продовольчий магазин, тощо.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали без зміни, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно приписів ст.81 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом (далі Суд) з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) Суд сформулював низку правових положень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до Конвенції та інтерпретації його Судом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).
Колегія суддів вважає, що складовою права на справедливий суд є можливість
особи оскаржити в апеляційному суді вказане рішення місцевого суду, попри відсутність норм відповідного змісту в діючому КПК, хоча ст.5 Закону передбачена
можливість оскарження постанови в установленому законом порядку. Відтак, з метою забезпечення вказаного права, колегія суддів вважає за необхідне та можливе розглянути апеляційну скаргу засудженого.
У відповідності до ст.ст.3-5 Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства на підставі матеріалів установ виконання покарань суддею за місцезнаходженням установи за поданням її начальника.
Згідно статті 2 цього ж Закону, завданням адміністративного нагляду є запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 був засуджений 26 травня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, тобто за вчинення злочину, який є особливо тяжким.
Із характеристики Городищенської ВК на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що в місцях позбавлення волі він знаходиться з 03 липня 2010 року.
З 07 грудня 2012 року відбував міру кримінального покарання в Городищенській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96)», де за час відбування покарання характеризується негативно, сім разів порушував встановлений порядок відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення соціально-психологічної служби. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заходи заохочення не застосовувались.
Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Працевлаштований на виробництві колонії в дільниці обробки каміння кольщиком. Бажання працювати не виявляє і не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань або перекладає їх виконання на інших засуджених. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та здійснення за ним належного догляду. Підтримує дружні стосунки із засудженими негативної спрямованості. Перебуває на профілактичному обліку в колонії як "злісний порушник встановленого порядку відбування покарання". Поряд з цим порушень пожежної безпеки не допускає, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу за напрямком "Підготовка до звільнення".
За даними довідки про наявність заохочень і стягнень, у 2014 та 2016 роках засудженому ОСОБА_5 оголошувались попередження (по два ), а також три догани у 2016 році. Станом на 29 листопада 2016 року стягнення погашені.
З огляду на викладене, характер допущених порушень протягом усього часу відбування призначеного судом покарання свідчить про систематичне порушення та небажання ОСОБА_5 змінити свою поведінку та стати на шлях виправлення, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність встановлення за ним адміністративного нагляду.
Отже вказані обставини дозволяють дійти висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо необхідності встановлення засудженому ОСОБА_5 адміністративного нагляду після звільнення з місць позбавлення волі на відповідний строк згідно п."б" ст.3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", з покладенням обмежень,
передбачених ст.10 цього Закону та належним чином своє рішення в цій частині мотивував.
Встановлені щодо засудженого обмеження відповідають викладеним в Законі, а тому доводи захисника позбавлені підстав і, на думку колегії суддів, є надуманими.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова місцевого суду, якою задоволено подання начальника колонії, є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення.
Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на постанову суду першої інстанції, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.407 КПК України, має право залишити ухвалу без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 18 травня 2017 року, якою встановлено адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3