Єдиний унікальний № 500/779/14-к
Провадження № 1-кп/500/144/17
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу

27 лютого 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004570 від 28.12.2013 року, № 000116 від 24.07.2013 року, № 0002979 від 17.10.2014 року, № 0000563 від 01.03.2015 року, № 0001097 від 01.05.2015 року відносно

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не маючого судимості

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 162 ч. 1, 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Пелес Верхньокамського району Кіровської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_3 , судимого 26 липня 2010 року Кілійським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком 3 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 162 ч. 1, 309 ч. 1 КК України,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_4 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_5 , раніш судимого 13 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 15 ч. 1 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік; 30 липня 2014 року Кілійським районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України , з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 19 серпня 20916 року відносно ОСОБА_9 (затриманий 17 серпня 2016 року) у вигляді утримання під вартою, якій потім продовжувався у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 строком на шістьдесять днів, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли.

При цьому, прокурор не посилається які саме ризики існують, а послався лише на обставини, які вказані в обвинувальних актах, на ст. 2 КПК України, та на те, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення під час перебування на іспитовому терміні, а також на те, він може чинити тиск на потерпілих та свідків, переховуватися від суду та іншим чином перешкоджати судовому розгляду.

При цьому яких би доказів того, що обвинувачений ОСОБА_9 може скоїти нові злочини прокурором не надано суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечує проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить змінити його на більш м`який, посилаючись на стан здоров`я, сімейний стан, наявність постійного місця проживання, а також на те, що він тривалий час утримається під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можливо змінити на домашній арешт, оскільки він тривалий час утримується під вартою в рамках даного кримінального провадження (з 04 листопада 2014 року по 13 липня 2016 року, та з 19 серпня 2016 року по теперішній час), що вказує на то, що з зв`язку з тривалим розглядом справи по суті обвинувачений не може впливати на потерпілих та свідків, які судом допитані чи надалі суду заяви щодо відсутності у них до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру або висловили бажання щодо розгляду кримінального провадження у їх відсутність надав при цьому цивільні позови.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, суд не приймає до уваги посилання прокурора на те, що продовжують існувати ризики, які дають підстави для продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 . Але прокурором на даний час ці ризики не обґрунтовані та не доведені, а ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджених жодним доказом. Більше того, на теперішній час у даному кримінальному провадженні більша частина потерпілих допитана і надала суду заяви щодо відсутності у них до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру або висловила бажання щодо розгляду кримінального провадження у їх відсутність надав при цьому цивільні позови, тобто обвинувачений вже ніякою мірою не може вплинути на них.

Разом з тим, досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, а саме: є підстави вважати, що він може переховуватися від суду.

Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги тривалий час перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також те, що у кримінальному провадженні допитані всі обвинувачені, частина потерпілих, наявність заяв від інших потерпілих, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_9 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеному ризику.

Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_9 залишати житло цілодобово, а також його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 199, 201, 202, 331, 370 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 змінити на домашній арешт строком до 27 квітня 2017 року.

В силу п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК обвинуваченого ОСОБА_9 негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Заборонити ОСОБА_9 залишати житло за адресою АДРЕСА_5 , цілодобово.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 з`являтися за першою вимогою на виклики суду за судовими викликами.

Ухвала суду припиняє свою дію 27квітня 2017 року.

Справу слуханням перенести на 29 березня 2017 року на 14 годину.

Копію ухвали направити начальнику Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_9 - до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя