Справа № 341/1974/16-к
Провадження № 11-кп/779/30/2017
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Галицького районного суду Івано Франківської області від 29 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що як встановлено у судовому засіданні, спостережною комісією 17.10.2016 року розглядалося питання щодо засудженої ОСОБА_8 , про можливість умовно дострокового її звільнення, однак було відмовлено оскільки вона не довела свого виправлення і не заслуговує на дану пільгу. Окрім цього, 20.10.2016 року на засуджену ОСОБА_8 було накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження правами начальника відділення установи, яке не знято та не погашено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 вважає, що дана ухвала прийнята із порушенням вимог матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги те, що за час відбування покарання до ОСОБА_8 не застосовувалися заходи стягнення, вона справно виконувала всі покладені на неї обов`язки. Просить скасувати ухвалу галицького районного суду Івано Франківської області від 29.11.2016 року, якою відмовлено ОСОБА_8 в задоволенні її клопотання про умовно дострокове звільнення. Ухвалити нове рішення, яким задоволити клопотання ОСОБА_8 щодо її умовно дострокового звільнення.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 та засуджена ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 , просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ч.3 п.2 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_8 28 травня 2014 року засуджена Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за вчинення злочину, передбаченого ст. 194 ч.2 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 24.09.2014 року, тобто засуджена відбула 2/3 призначеного судом покарання.

Однак відповідно до вимог ст. 81 ч.2 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно достроковому звільненні від відбування покарання такого, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджена ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення. Так, як з довідки про заохочення та стягнення засудженої ОСОБА_8 вбачається, що під час відбування покарання в Галицькій ВК № 128 заохочення не оголошувалися, 20.10.2016 року було накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження яке не знято та не погашено.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду Івано Франківської області від 29 листопада 2016 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4