У Х В А Л А
22 грудня 2016 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 р. про закриття кримінального провадження

У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулися зі скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 000137 від 15.11.2016 року, внесене до ЄРДР 15.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях службових осіб Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Таку постанову слідчого вважають незаконною та необґрунтованою, так як висновок не ґрунтується на Законі та матеріалах справи. Слідчим взагалі не зібрані, не перевірені та не оцінені в своїй сукупності докази, які свідчать про наявність обставин викладених в заяви від 19.08.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, зокрема не досліджені матеріали виконавчого провадження № 51060608. Слідчий під час проведення досудового розслідування не вчинив слідчі дії, щодо витребування з Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області матеріалів вказаного виконавчого провадження. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, а тому підлягає скасуванню. Слідчий у своїй постанові не навів повного змісту письмових показань, не надав їм правової оцінки. Слідчий не опитав ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про обставини події, які їм стали відомі, а також інших осіб, зокрема боржника ОСОБА_6 та службових осіб Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області. При цьому зміст процесуального рішення слідчого не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки постанова не містить належних мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування з огляду на доводи викладенні у змісті скарги від 19.08.2016 року про вчинення кримінального правопорушення. Слідчим не були дотриманні вимоги кримінального процесуального закону, щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вдруге: 20.12.2016 р., у це судове засідання не з`явились.

Слідчий, прокурор будучи належним чином повідомленим про день, час розгляду скарги в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд скарги у їх відсутності, чи відкладення розгляду скарги, до суду не направили.

Відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя постановив ухвалу про розгляд скарги у відсутності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого, прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, а також кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000137 від 15.11.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч.2 КК України, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 303 ч.1 п. 3, 307 ч.2 п.1 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора.

Слідчий суддя констатує, що 15.11.2016 р. до ЄРДР за № 0000137 внесені відомості по умисне невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 посадовими особами Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, з правовою кваліфікацією 382 ч.2 КК України.

У оскаржуваній постанові зазначено: «… слідство приходить до висновку, що так як на даний час виконавче провадження № 51060608 закінчене у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду про вселення ОСОБА_4 до кв. АДРЕСА_1 та про зобов`язання ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні вказаною квартирою, тому в ході досудового розслідування не було встановлено факту умисного невиконання чи перешкоджання його виконанню службовими особами Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області рішення Апеляційного суду Київської області від 20.01.2016 по справі 2/357/2890/15. Таким чином слідство приходить до висновку про відсутність в діяннях службових осіб Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ в Київській області складу злочину, передбаченого ст. 382 ч.2 КК України. Тому керуючись ст. 110, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України,- постановив: 1. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 15.11.2016, закрити у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України».

Слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження, старшим слідчим СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 допущена неефективність, неповнота з`ясування обставин, які мають істотне значення. Викладене у оскаржуваній постанові не повною мірою відповідає фактичним обставинам встановленим в ході досудового розслідування кримінального провадження.

У самій постанові допущені помилки, неточності, які є суттєвими та впливають на законність прийнятого рішення.

Слідчий суддя зазначає, у ухвалі слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від 10.11.2016 р. зобов`язано першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 382 ч.2 КК України за заявою ОСОБА_4 від 19.08.2016 р. У заяві ОСОБА_4 зазначав про умисне невиконання службовими особами Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 рішення Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 р.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді, 15.11.2016 р. до ЄРДР за № 0000137 внесені відомості по умисне невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 посадовими особами Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, з правовою кваліфікацією 382 ч.2 КК України, розпочато досудове розслідування.

Але 30.11.2016 р., тобто менш ніж через 20 днів досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 без ретельного з`ясування обставин, оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка є незаконною, оскільки:

1) ОСОБА_4 у кримінальному провадженні як потерпілий не допитаний;

2) Не допитані інші особи, у т.ч. ОСОБА_6 , посадові особи Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ в Київській області, у т.ч. зазначені у заяві ОСОБА_4 від 19.08.2016 р.;

3) Не з`ясовано коли надійшло/звернуто до виконання виконавчий лист на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 р. та коли він надійшов до ДВС. Коли, ким на кого із виконавців був розписаний;

4) Яким чином підлягала виконанню вказана ухвала суду державним виконавцем;

5) Коли, ким із працівників ДВС та яким чином (як саме які конкретно дії мали вчинятися) та фактично (коли, ким) здійснювалося виконання ухвали Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 р.;

6) Документи виконавчого провадження по виконавчому листу на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 р. до кримінального провадження у встановленому КПК України порядку не долучені. Однак саме у вказаних документах міститься інформація яка є істотною у кримінальному провадженні, оскільки саме ці документи є речовими доказами у розумінні ст. 98,99 КПК України. До кримінального провадження не долучені: виконавчий лист та ухвала Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 р.;

7) Не з`ясовано у т.ч. потерпілого ОСОБА_4 чи виконано у дійсності вказане рішення суду;

8) Не звернуто увагу на лист-відповідь заступника начальника ГУ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_12 від 09.08.2016 адресований ОСОБА_3 (а.кп.15);

9) Нез`ясовано та не звернуто увагу на наявність листа начальника ГУ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_13 від 10.11.2016 адресований ОСОБА_3 та Департаменту ДВС Мінюсту України.

Слідчий суддя констатує, що у оскаржуваній постанові зазначається здійснення досудового розслідування і встановлення певних обставин за рішенням Апеляційного суду Київської області від 20.01.2016 р. Однак за невиконання вказаного рішення суду відомості до ЄРДР не були внесені.

Слідчий суддя констатує занадто вільне трактування слідчим ОСОБА_5 в ході досудового розслідування та у оскаржуванній постанові того рішення суду про невиконання якого відомості про злочин внесені до ЄРДР, згідно ухвали слідчого судді від 10.11.2016 р., на підставі заяви про злочин від 19.08.2016 р. ОСОБА_4 .

Слідчий суддя констатує, що у резолютивній частині оскаржуваної постанови зазначено: «1.Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 15.11.2016, закрити у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України», але не зазначено у діях яких конкретно осіб (посада. ПІБ), що не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини…

Відповідно до ст.ст.8,9,92 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини у рішенні справа «Бучинська проти України» від 30.04.2015 р., зробив висновок, що національні органи влади не зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності осіб винних у вчиненні … А тому було порушення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішеннях справи «Мащенко проти України» від 11.06.2015 р., «Холодков і Холодкова проти України» від 07.05.2015 р., « ОСОБА_14 та Лідія Андріїівна Кунцевич проти України» від 12.05.2014 р., «Ігнаткіна проти України» від 21.05.2015 р., зробив висновок що розслідування було неефективним. Тому було порушення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному прровадженні.

Слідчий суддя зазначає, що згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2016 р., скасуванню як незаконна.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,3,26,303,306,307,371 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000137 від 15.11.2016 р. за ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - скасувати.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , старшому слідчому СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 .

Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області