Провадження № 1-кп/643/480/17
Справа № 643/2302/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2017 р. м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, раніше не судимого, з вищою освітою, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 з 02.07.1990 р. по 05.06.2006 р. працював в ПАТ «Акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут радіовипромінювань», яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271, де займав посади, пов`язані з траєкторними вимірюваннями, у зв`язку з чим, отримав фахові знання щодо роботи та обслуговування комплексу засобів передачі та отримання телеметричної інформації.
Приблизно у 2005 році ОСОБА_5 володіючи фаховими знаннями у сфері роботи та обслуговування комплексу засобів передачі та отримання телеметричної інформації, виїхав на територію Ісламської Республіки Іран з метою надання послуг, пов`язаних з налаштуванням трьох телеметричних станцій, які знаходилися на території вказаної країни.
Надалі, протягом 2005 - 2010 років ОСОБА_5 продовжував систематично виїжджати на територію Ірану з метою ремонту та обслуговування вказаних трьох телеметричних станцій, а також навчання місцевих спеціалістів з числа представників Ірану спеціальним технічним навичкам, необхідних для обслуговування зазначеного обладнання.
Зокрема, ОСОБА_5 , за час співпраці з представниками Ірану у вказаній сфері, протягом 2006 2008 років, уклав з невстановленими представниками іранської промислової групи «Шахід Багері» відповідні договори, згідно з якими брав на себе зобов`язання систематично виїжджати у майбутньому на територію Ірану та здійснювати в інтересах іранської сторони ремонт та обслуговування вказаних трьох телеметричних станцій. Крім цього ОСОБА_5 також відповідав за організацію навчання місцевих іранських фахівців спеціальним навичкам, необхідних для технічного обслуговування зазначеного обладнання.
При цьому, відповідні спеціальні технічні знання, які мав ОСОБА_5 у сфері роботи та обслуговування комплексу засобів передачі та отримання телеметричної інформації, дозволяли йому усвідомлювати, що вказані станції призначені для прийому цифрової інформації та можуть бути використані як телеметричні станції для прийому даних від балістичних ракет.
В силу вказаних властивостей дані телеметричні станції являли собою вироби військового призначення, а надання послуг у сфері їх ремонту, проведення інструктажів, надання консультацій, здійснення заходів з метою підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи з ними, згідно абз. 1, 4, 14, 16, 17, 19 ст. 1, ст. 9 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підлягали державному експортному контролю, їх експорт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України (далі ДСЕК).
Крім того, вказані телеметричні станції могли бути використані для розробки систем доставки ядерної зброї, а саме балістичних ракет. В той же час, Резолюцією Ради Безпеки ООН № 1737 (2006) від 23.12.2006 стосовно Ірану було встановлено міжнародні санкції, направлені на недопущення створення даною державою ядерної зброї та засобів її доставки. Так, зокрема п. 6 вказаної Резолюції забороняв надання Ірану будь-якої технічної допомоги, професійної підготовки та інших послуг, пов`язаних з використанням обладнання телеметричних вимірювань для ракетних систем чи безпілотних літальних апаратів. В силу абз. 4 ст. 10 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», вищевказані дії підлягали державному експортному контролю та мали здійснюватись на підставі відповідних дозволів або висновків ДСЕК.
При цьому, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що він зазначеного дозволу або висновку ДСЕК не отримував та отримувати не збирається.
Таким чином, ОСОБА_5 , погодившись у майбутньому здійснювати в інтересах невстановлених представників промислової групи «Шахід Багері» ремонт та обслуговування вказаних телеметричних станцій, а також навчати місцевих фахівців спеціальним технічним навичкам ремонту та обслуговування вказаного обладнання, фактично надав свою згоду на міжнародну передачу товарів військового призначення, а саме послуг військового призначення та технологій військового призначення без відповідного дозволу ДСЕК.
Зокрема, ОСОБА_5 , продовжуючи підтримувати зв`язок з невстановленими представниками промислової групи «Шахід Багері», досяг в подальшому з останніми домовленості з приводу наступного виїзду до Ірану з метою ремонту та обслуговування зазначеного обладнання, який мав відбутися у 2011 році.
При цьому, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що для виконання у повному обсязі робіт з ремонту та обслуговування вказаних трьох телеметричних станцій необхідно також залучити й інших осіб, які володіють відповідними технічними навичками у даній сфері.
Надалі, ОСОБА_5 , приблизно у 2011 році, знаходячись у м. Харкові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, а саме: надання послуг військового призначення та технологій військового призначення без відповідного дозволу ДСЕК, діючи за попередньою змовою з невстановленими представниками промислової групи «Шахід Багері» у частині залучення до вказаної протиправної діяльності інших осіб, які мають відповідну технічну кваліфікацію та можуть виконувати роботи з ремонту та обслуговування вказаних телеметричних станцій, підшукав фахівців у даній сфері з числа знайомих йому співробітників ПАТ «НДІРВ» (у тому числі колишніх), а сааме: громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та в подальшому у ході проведення індивідуальних бесід з кожним із них досяг з останніми домовленості щодо виїзду на територію Ірану з метою виконання робіт у вищевказаній області. При цьому, зустрічі ОСОБА_5 з вказаними особами відбувалися біля ПАТ «НДІРВ» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271.
Зокрема, згідно із досягнутою домовленістю з ОСОБА_5 , вказані особи під час свого перебування на території Ірану повинні були виконати наступну роботу: ОСОБА_7 відремонтувати три несправні блоки наведення трьох телеметричних станцій та прочитати курс лекцій місцевим іранським спеціалістам з приводу функціонування та ремонту вказаних блоків наведення, ОСОБА_8 прочитати курс лекцій місцевим іранським спеціалістам щодо окремих компонентів телеметричних станцій, призначених для цифрової обробки сигналів, ОСОБА_9 - прочитати курс лекцій місцевим іранським спеціалістам стосовно конструкції та експлуатації окремих вузлів трьох телеметричних станцій, призначених для прийому телеметричних даних із рухомих джерел. При цьому, безпосередньо ОСОБА_5 відповідав за організацію та координацію вказаної роботи з ремонту та обслуговування трьох наземних телеметричних станцій, які знаходилися на території Ірану, а також брав на себе оформлення віз та інших документів, пов`язаних із виїздом до Ірану, придбання квитків та фінансування пов`язаних із цим витрат.
Надалі, 03.09.2011 р. о 21 год. 46 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слідуючи авіарейсом № 207 сполученням «Київ Тегеран», вилетіли до Ірану з метою ремонту та обслуговування вказаних телеметричних станцій. При цьому, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що надання послуг у сфері ремонту телеметричних станцій, надання консультацій, здійснення заходів з метою підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи з ними, підлягали державному експортному контролю, а їх експорт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України, яких у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було.
По прибуттю в Іран невстановлені особи з числа представників іранської промислової групи «Шахід Багері» поселили ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в невстановлений в ході досудового слідства готель, розташований в м. Тегеран, а також показали майбутнє робоче місце огороджений проммайданчик в районі м. Тегеран із приблизними географічними координатами 35°4051.33 північної широти 51°3854.55 східної широти, який належав іранський промисловій групі «Шахід Багері». На вказаному робочому місці, серед іншого, знаходились 3 телеметричних станції на рухомому шасі, ремонтом, обслуговуванням та проведенням відповідних лекцій щодо яких й повинні були займатися ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 згідно із раніше досягнутою з ОСОБА_5 домовленістю.
Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Ірану у період часу з 03.09.2011 р. по 07.10.2011 р., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, діючи за попередньою змовою з невстановленими представниками іранської промислової групи «Шахід Багері», які відповідали за забезпечення усіх умов, необхідних для здійснення ремонту та обслуговування зазначених трьох телеметричних станцій, а також з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у частині безпосереднього надання вказаних послуг, організував та забезпечив виконання зазначеними українськими фахівцями необхідного обсягу робіт у даній сфері.
Зокрема, ОСОБА_5 , знаходячись на території Ірану у вказаний проміжок часу, узгоджував з представниками іранської сторони перелік технічних питань, що стосуються вказаних телеметричних станцій та які потрібно висвітлити під час проведення відповідних лекцій, час та план їх проведення, надавав українським фахівцям необхідний матеріал для їх проведення, показував даним особам обладнання телеметричних станцій, яке потребувало ремонту, здійснював інші дії, пов`язані з організацію та координацією ремонту та обслуговування вказаного обладнання.
Так, за час свого перебування в Ірані, а сааме: у проміжок часу з 03.09.2011 р. по 07.10.2011 р., ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які діяли під керівництвом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , було відремонтовано один з трьох блоків наведення телеметричної станції, а також прочитано курс лекцій, пов`язаний з функціонуванням, ремонтом та обслуговуванням вказаних трьох телеметричних станцій. При цьому, ОСОБА_7 за час свого перебування в Ірані не встиг прочитати увесь запланований курс лекцій у повному обсязі, а також полагодити ще два блоки наведення двох телеметричних станцій, а усі інші особи навпроти виконали весь запланований обсяг робіт у повному обсязі. Крім цього, на території Ірану досі залишалися несправними силові приводи телеметричних станцій.
Надалі, перед тим, як покинути територію Ірану та повернутися до України, у період часу з 01.10.2011 р. по 07.10.2011 р., між невстановленими представниками промислової групі «Шахід Багері» та ОСОБА_5 була досягнута домовленість з приводу повторного візиту на територію Ірану з метою ремонту двох блоків наведення двох телеметричних станцій та їх силових приводів, які на той момент досі залишалися несправними, а також з метою завершення навчання їх місцевих спеціалістів шляхом прочитання останнім необхідного курсу лекцій, прочитати які у повному обсязі не видалося за можливе ОСОБА_7 під час вказаного візиту до Ірану.
У свою чергу, ОСОБА_5 , на виконання вказаної домовленості, знаходячись на території Ірану, у період часу з 01.10.2011 р. по 07.10.2011 р., запропонував ОСОБА_7 повторно виїхати до Ірану з метою завершення тієї роботи, яку він не встиг завершити цього разу, а саме відремонтувати ще два блоки наведення двох телеметричних станцій, а також закінчити навчання місцевих спеціалістів. На вказану пропозицію ОСОБА_7 надав свою згоду.
Крім цього, ОСОБА_5 , повернувшись до України та знаходячись у м. Харкові, приблизно в 2012 році, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, а саме: надання послуг військового призначення та технологій військового призначення без відповідного дозволу ДСЕК, діючи за попередньою змовою з невстановленими представниками промислової групи «Шахід Багері» у частині залучення до вказаної протиправної діяльності інших осіб, які мають відповідну технічну кваліфікацію у сфері ремонту та обслуговування телеметричних станцій, підшукав ще громадянина України ОСОБА_10 , який на той момент був співробітником ПАТ «НДІРВ» та спеціалізувався на розробленні систем керування антенними системами та в подальшому у ході проведення індивідуальної бесіди з ним досяг з останнім домовленості щодо виїзду на територію Ірану з метою виконання робіт у вищевказаній області. При цьому, зустрічі ОСОБА_5 зі ОСОБА_10 відбулася біля ПАТ «НДІРВ», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271.
Зокрема, згідно із досягнутою домовленістю з ОСОБА_5 , вказані особи під час свого перебування на території Ірану повинні були виконати наступну роботу: ОСОБА_7 закінчити ремонт двох несправних блоків наведення двох телеметричних станцій, а також завершити навчання іранських спеціалістів шляхом прочитання останнім необхідного курсу лекцій, прочитати які у повному обсязі не видалося за можливе під час попереднього візиту до Ірану у 2011 році, ОСОБА_10 відремонтувати силові приводи телеметричних станцій, а також прочитати курс лекцій місцевим спеціалістам з приводу функціонування та обслуговування вказаних силових приводів телеметричних станцій. При цьому, безпосередньо ОСОБА_5 знову відповідав за організацію та координацію вказаної роботи з ремонту та обслуговування трьох наземних телеметричних станцій, які знаходилися на території Ірану, а також брав на себе оформлення віз та інших документів, пов`язаних із виїздом до Ірану, придбання квитків та фінансування пов`язаних із цим витрат.
Надалі, 06.04.2013 р. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , слідуючи на автомобілі з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 у напрямку виїзду з території України до Російської Фефедрації, перетнули державний кордон України у Міжнародному автомобільному пункті пропуску «Гоптівка» та дісталися до м. Бєлгорода РФ.
Після цього, у той же день, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , знаходячись у м. Бєлгороді РФ, придбали квитки на залізничний поїзд та доїхали на ньому до м. Москва РФ, а звідти вже вилетіли літаком до Ірану, куди прибули 07.04.2013 р.
При цьому, ОСОБА_5 знову достовірно усвідомлював, що фактично організовує міжнародну передачу товарів військового призначення, а саме: надання послуг представникам іноземної держави у сфері ремонту товарів військового призначення, а також надання технічної допомоги іноземним спеціалістам у вигляді проведення лекцій з метою підвищення кваліфікації, навчання, а також практичного освоєння методів роботи з товарами військового призначення телеметричними станціями.
Крім цього, ОСОБА_5 усвідомлював, що надання такого роду послуг підлягає державному експортному контролю, а їх експорт має здійснюватися на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України, які у останнього та ОСОБА_7 разом зі ОСОБА_10 відсутні. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_5 прийняв рішення довести свій злочинний умисел до кінця та завершити роботу, щодо якої в нього була досягнута домовленість з невстановленими представниками іранської промислової групи «Шахід Багері» ще у 2011 році, тобто порушити встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, що полягає у ремонті двох телеметричних станцій, а також навчанні місцевих спеціалістів методам роботи з нею.
По прибуттю в Іран ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 знову зустріли невстановлені представники іранської промислової групи «Шахід Багері». При цьому, їх поселили у той же готель, розташований в м. Тегеран, де ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживали під час свого попереднього візиту до Ірану у 2011 році. Крім цього, їх робочим місцем виступав той же проммайданчик в районі м. Тегеран із приблизними географічними координатами 35°4051.33 північної широти 51°3854.55 східної широти, який належав іранський промисловій групі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на якому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 також працювали під час свого попереднього візиту до Ірану у 2011 році.
Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Ірану у період часу з 07.04.2013 р. по 03.05.2013 р., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, діючи за попередньою змовою з невстановленими представниками іранської промислової групи «Шахід Багері», які відповідали за забезпечення усіх умов, необхідних для здійснення ремонту та обслуговування зазначених трьох телеметричних станцій, а також з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у частині безпосереднього надання вказаних послуг, знову організував та забезпечив виконання зазначеними українськими фахівцями необхідного обсягу робіт у даній сфері.
Зокрема, ОСОБА_5 , знаходячись на території Ірану у вказаний проміжок часу, знову відповідав за узгодження з представниками іранської сторони переліку технічних питань, що стосуються вказаних телеметричних станцій та які потрібно висвітлити під час проведення відповідних лекцій, часу та плану їх проведення, надавав українським фахівцям необхідний матеріал для їх проведення, показував даним особам обладнання телеметричних станцій, яке потребувало ремонту, здійснював інші дії, пов`язані з організацію та координацією ремонту та обслуговування вказаного обладнання.
Так, за час свого перебування в Ірані, а саме: у проміжок часу з 07.04.2013 р. по 03.05.2013 р., ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які діяли під керівництвом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , було відремонтовано два блоки наведення двох телеметричних станцій та силові приводи телеметричних станцій, а також прочитано курс лекцій, пов`язаних з функціонуванням, ремонтом та обслуговуванням вказаних телеметричних станцій.
03.05.2013 р., після закінчення ремонту вказаних блоків наведення телеметричних станцій та їх силових приводів, а також прочитавши зазначені лекції у повному обсязі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 авіарейсом № 6341 сполученням «Тегеран-Київ» повернувся до міжнародного аеропорту «Бориспіль» на території України.
Згідно п. 2 додатку В Резолюції Ради Безпеки ООН № 1737 (2006) від 23.12.2006 р., промислова група «Шахід Багері» є організацією, що приймає участь в програмі Ірану по балістичним ракетам.
Згідно висновку експертизи в галузі державного експортного контролю вищевказані телеметричні станції є товарами військового призначення.
В силу ст. 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», послуги з ремонту, а також надання технічної допомоги - проведення інструктажів, надання консультацій, здійснення заходів з метою підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи із вказаними станціями за межами України, є міжнародною передачею товарів військового призначення.
В силу ч. 1 ст. 24 даного Закону, здійснення міжнародних передач даного товару без отримання в установленому порядку дозволів чи висновків є порушенням вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333 КК України, тобто організував порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також керував діями інших осіб при його вчиненні.
08.02.2017 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333 КК України, за умовами якої обвинувачений зобов`язується повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі, викладеному у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, і сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень.

Оскільки зміст зазначеної угоди про примирення відповідає вимогам ст.472 КК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд вважає можливим затвердити угоду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374, 475 КПК України,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.02.2017 року між прокурором та обвинуваченим.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 ( тисячя сімсот ) гривень 00 копійок.

Речові докази: переносний накопичувач пам`яті на жорсткому магнітному диску марки «Western Digital» з серійним номером WXH1A31A9208 у чохлі чорного кольору, переносний накопичувач пам`яті на жорсткому магнітному диску марки «SAMSUNG SP1603C» з серійним номером S0CSJ1PP300855 та ємкістю 160 ГБ, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Харківській області повернути власнику - ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1