АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/463/17 Справа № 194/1083/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000338 за апеляційною скаргою прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівки Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі /а.с.п.225-227/ прокурор Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на підставі ст. 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; вирішено питання судових витрат та речових доказів, просить скасувати вказаний вирок суду в частині призначеного покарання; ухвалити новий, яким: виключити з мотивувальної частини обставину, що пом`якшує покарання вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, положення щодо визнання щирого каяття та активного сприяння розслідування злочину; призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
В обґрунтування своїх вимог прокурор, посилається на те, що обвинувачений в ході судового слухання вину визнав частково, наполягав на відсутності умислу на вбивство потерпілого, а посилання на збіг тяжких сімейних обставин, що може знижувати ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, є необґрунтованим.
Вказує, що суд безпідставно застосував положення ст. 69 КК України, оскільки підстав для цього не вбачається у зв`язку з вищенаведеним, а тому вважає, що призначене покарання для обвинуваченого є недостатнім.
За встановлених у вироку обставин вбачається, що ОСОБА_6 08 липня 2016 року в нічний час доби, більш точного часу не встановлено, але не пізніше 23 години 20 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_10 , що виникли на підставі ревнощів до ОСОБА_11 , діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 взяв за місцем свого мешкання два кухонні ножі, для спричинення ними тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та пішов до трансформаторної будки, яка розташована в районі домоволодіння АДРЕСА_2 , де він домовився напередодні про зустріч з ОСОБА_10 для того, щоб поспілкуватись з ним з приводу його проживання з ОСОБА_12 , яка є його офіційною дружиною.

Цього ж дня, тобто 08 липня 2016 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи при собі два вищевказані кухонні ножі, побачив як по проїжджій частині дороги пройшов ОСОБА_10 , з яким він напередодні домовився про зустріч. Побачивши ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , підбіг ззаду до останнього, та тримаючи в своїх руках два кухонні ножі, умисно наніс ОСОБА_10 не менш, ніж два удари ножем в область грудної клітини справа ззаду, після чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 зав`язалась боротьба. ОСОБА_10 , розуміючи протиправний характер умисних злочинний дій ОСОБА_6 , а також те, що останній спричинив йому ножові поранення, діючи з мотивів рятування свого життя, поборов ОСОБА_6 , перевернув його на спину, сів на нього зверху та став тримати його руки, так як в одній з яких ОСОБА_6 продовжував тримати ніж, та намагався підвестись на ноги. В цей час до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підбіг ОСОБА_13 , який знаходився неподалік від місця події та бачив момент нападу ОСОБА_6 на ОСОБА_10 , та підійшовши до них побачив ніж в руці ОСОБА_6 та ОСОБА_10 повідомив йому, що йому завдані ножові поранення, після чого ОСОБА_13 один раз бризнув ОСОБА_6 в обличчя з газового балону та з метою припинення активних дій ОСОБА_6 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, спільно з ОСОБА_10 припинили злочинні дії ОСОБА_6 та припинили скоєння злочину.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_10 утворились тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 211 від 31 серпня 2016 року у вигляді двох колото-різаних поранень з боку спини в області правої лопатки, одне з яких проникаюче, інше не проникаюче.

Проникаюче колото-різане поранення з ускладненням у вигляді невеликого (малого) гемопневмотораксу (наявність крові та повітря в плевральній порожнині) за ознакою небезпеки для життя відноситься до ступеню тяжких тілесних ушкоджень.

Непроникаюче та неускладнене колото-різане поранення за своїм характером відноситься до ступеню легких тілесних ушкоджень.

Поранення нанесенні пласким колючо-ріжучим знаряддям типу клинка ножа. Локалізація ран - область правої лопатки на рівні 153 см від підошовної поверхні стоп.

Довести свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині до кінця ОСОБА_6 не зміг, з причин, що не залежали від його волі, в результаті чого смерть ОСОБА_10 не настала.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора та просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Частиною 1 статті 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційний злочин призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Дані вимоги закону України про кримінальну відповідальність судом належним чином не виконано.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, не працює, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується позитивно, не знаходився у стані якого-небудь психічного розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, також врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого,- активне сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, щире каяття обвинуваченого, та обставину, яка його обтяжує - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обґрунтовуючи підстави для застосування вимог ст.69 КК України, суд першої інстанції врахував встановлені судом обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.
Однак, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованого визнання судом першої інстанції обставинами, які пом`якшують покарання, - щирого каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Так, обвинувачений в суді першої інстанції частково визнавав вину, наполягав на відсутності в нього умислу на вбивство потерпілого, що вказує на необґрунтоване визнання судом першої інстанції такої обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття.
Також не знайшло свого підтвердження посилання суду на обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого- вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки як встановлено за вироком суду злочин було вчинено на підставі ревнощів, однак ревнощі були викликані внаслідок поведінки самого обвинуваченого у відносинах з дружиною, тому ця обставина не може свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину.
Активне сприяння розкриттю злочину на думку колегії суддів правомірно віднесено судом до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, оскільки вона мала місце під час досудового розслідування та підтверджується даними обвинувального акту.
Отже, суд першої інстанції, безпідставно пославсь на обставини, що пом`якшують покарання,-щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, для застосування ст.69 КК України, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: застосування закону, який не підлягає застосуванню, що потягло як наслідок призначення судом покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання та відповідно до ст.420 КПК України ухвалення свого вироку.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується із встановленою судом першої інстанції обставиною, що обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у встановлених за вироком суду обставинах відсутні дані про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, а тому у суду першої інстанції відсутні були підстави для її врахування при призначенні покарання. Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності виключення зазначеної обставини як такої, що обтяжує покарання.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, колегія суддів згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; обставину, що пом`якшує покарання, а саме: активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, не працює, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується позитивно, частково визнав вину, вчинив закінчений замах на вбивство, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 повинно бути призначено без застосування ст.69 КК України, але з призначенням покарання у меншому розмірі, ніж просить прокурор, у зв`язку з чим його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року задовольнити частково.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.
Виключити з вироку посилання на обставини, що пом`якшують покарання - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, щире каяття та обставину, що обтяжує покарання- вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4