Справа № 772/139/16-к
Провадження №11-кп/772/114/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув 06 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000083 за апеляційними скаргами адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого;

засуджено за ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішено питання з речовими доказами, цивільним позовом та судовими витратами.

За участю прокурора: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку суду визнання винним обвинуваченого за ч.2 ст.296 КК України та призначення покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік на підставі ст.75 КК України, посилаючись на неповнотою судового розгляду та невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження і неправильного застосування кримінального закону.

Адвокат ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого просить скасувати вирок суду та по кримінальному провадженню призначити новий розгляд в суді першої інстанції із-за істотних порушень норм КПК.

Апеляційна скарга прокурора містить прохання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання через його невідповідність ступеню важкості скоєного і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановлення свого вироку, засудивши ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що він, ОСОБА_11 разом з іншими особами 07 січня 2014 року, в період часу з 00.30год по 01.00год перебували біля продуктового ринку «Урожай», що знаходиться по вул. Пирогова в м. Вінниці де вживали алкогольні напої за столиком біля одного з кіосків. В цей час, за сусіднім столиком, поруч з ними, перебував раніше незнайомий їм ОСОБА_12 . Побачивши ОСОБА_12 в ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та інших осіб виник спільний умисел на здійснення нападу на ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном. Реалізуючи зазначений спільний умисел, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та інші особи, почали підходити до ОСОБА_12 під приводом попросити цигарок. ОСОБА_12 не здогадуючись про наміри нападників декілька разів пригостив їх цигарками. Продовжуючи свої дії, діючи на виконання спільного умислу, ОСОБА_11 , знаючи, що ОСОБА_12 вже пригощав їх компанію цигарками, знову підійшов до ОСОБА_12 та попросив цигарку, чим спровокував відмову ОСОБА_12 , який вже вкотре пригощав їх. Використавши зазначену відмову, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими особами, з метою нападу на потерпілого, наніс один раптовий удар в голову ОСОБА_12 . В цей час ОСОБА_12 , усвідомивши намір нападників, почав тікати, а ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та інші особи, побігли за ним, переслідуючи мету наздогнати ОСОБА_12 та вчинити на нього напад з метою заволодіння його майном. Наздогнавши ОСОБА_12 в дворах, біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 діючи умисно та виконуючи спільний злочинний умисел на вчинення нападу наніс один удар ОСОБА_12 в голову, який зупинив ОСОБА_12 . В цей час потерпілого наздогнали інші нападники, які діючи спільно та умисно, з метою заволодіння чужим майном, почали застосовувати до ОСОБА_12 насильство небезпечне для життя та здоров`я особи, наносячи чисельні удари потерпілому. В ході нападу на ОСОБА_12 , ОСОБА_11 наніс пару ударів пляшкою з під пива в голову ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 та інші особи наносили чисельні удари по голові та тілу потерпілого. Від застосованого в ході нападу небезпечного для життя та здоров`я насильства, ОСОБА_12 втратив рівновагу та почав падати. В цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , утримуючи потерпілого почали обшукувати його одяг за метою відшукання цінних речей та грошей. В ході вказаного, ОСОБА_11 знайшов в правій кишені куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_12 гаманець з грошима в сумі 65 гривень, водійським посвідченням ОСОБА_12 та банківськими картками, яким нападники заволоділи та покинули місце вчинення злочину, заподіявши в ході нападу ОСОБА_12 тілесні ушкодження згідно висновку експерта №163 від 17.02.2014 року, у вигляді забійної рани (1) в ділянці верхньої повіки правого ока, трьох забійних ран (3) в тім`яній ділянці, які утворилися від дії тупого(их) предмету(ів), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого і його захисника ОСОБА_9 , які підтримали доводи поданих змін до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 ; прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційні скарги адвокатів та просив задовільнити скаргу прокурора; виступи адвокатів і прокурора в судових дебатах в підтримання висловлених ними позицій, а обвинуваченого ще і в останньому слові; дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про законність прийнятого судового рішення відносно ОСОБА_13 із наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, при обставинах викладених у вироку, правильні, ґрунтуються на безпосередньо в суді досліджених доказах.

Юридична оцінка скоєного також не викликає сумнівів.

В апеляційних скаргах не оскаржується початок скоєння злочину, побиття потерпілого, проте спростовується, що це не був напад поєднаний із заволодінням майном потерпілого, а мало місце хуліганство.

Проте, як видно зі справи потерпілий давав послідовні і логічні покази стосовно дій кожного та наполягав, що спочатку у нього вимагали цигарки, а потім його били двоє у двох місцях, ОСОБА_11 бив також скляною пляшкою, а ОСОБА_13 кулаками по голові. Під час побиття ОСОБА_11 при ОСОБА_6 витягнув із його кишені гаманець, в якому знаходилось 65грн, водійське посвідчення і банківські карти.

Обоє стали втікати коли під`їхав автомобіль і їх освітив. Зазначені покази потерпілим дані одразу, коли на місце під`їхали працівники поліції, тоді лікарі карети швидкої допомоги надавали йому медичну допомогу.

Водій автомобіля, як незацікавлений свідок, підтвердив, що бачив як один із двох обвинувачених бив потерпілого, а інший обшукував кишені.

При затриманні ОСОБА_11 і ОСОБА_13 впізнав їх як тих осіб, що скоювали злочин відносно потерпілого.

Потерпілий також впізнав обох злочинців.

При слідчому експерименті він на місці показував хто із них які дії скоював відносно нього.

На одязі ОСОБА_11 і пляшці від пива були виявлені плями крові, після дослідження яких, за висновками судово-біологічної експертизи зроблений висновок про можливе їх походження від потерпілого.

Суд, аналізуючи зібрані докази, дійшов вірного висновку, що обидва обвинувачені били потерпілого, а в процесі побиття ОСОБА_11 заволодів гаманцем.

Узгодженість дій обох, ще із початку нападу на потерпілого та до його завершення засвідчує про їх умисел на розбій.

Непослідовна позиція ОСОБА_11 щодо того хто із них він чи ОСОБА_6 заволодів гаманцем засвідчує про його намагання зменшити свою участь у злочині.

Зважаючи, що в суді було доведено, що обоє винні діяли узгоджено, зі спільним умислом, кожен із них виконував свою роль, що утворювало об`єктивну сторону складу злочину, обоє вчиняли насильство, вчиняли дії, направлені на вилучення майна потерпілого, ніхто із них при цьому не зупиняв іншого не зупинявся перед досягненням мети. Тому керуючись п.24 роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» суд обґрунтовано кваліфікував дії обох як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Висновки судово-медичної експертизи щодо тяжкості заподіяних ушкоджень потерпілому, які по ступеню важкості відносяться до категорії легких із короткочасним розладом здоров`я, засвідчують про наявність необхідної ознаки розбою насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, давало обґрунтовані підстави кваліфікувати дії обох за ч.2 ст.187 КК України.

Такий висновок суду узгоджується із роз`ясненнями вищеназваної постанови Пленуму Верховного Суду України, згідно яких під нападом за ст.187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Розбій вважається закінченим з моменту вчинення нападу.

Таким чином, сукупність доказів у справі та зазначені роз`яснення свідчать, що доказами у справі підтверджено всі об`єктивні ознаки вказаного складу злочину, а саме застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що підтверджується висновком експерта, негайне вилучення майна в потерпілого при застосуванні насильства, що підтверджується показаннями ОСОБА_12 , свідків та письмовими доказами. Сукупність зазначеного свідчить про направленість умислу ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на вчинення саме розбійного нападу, що спростовує версію обвинувачених про неправильність кваліфікації їх дій.

Тому твердження адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про неправильне застосування кримінального закону про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_6 не підлягають до задоволення із вищезазначених підстав.

Як і не підлягає до задоволення апеляційна скарга ОСОБА_9 щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Відсутність протоколу автоматизованого розподілу в матеріалах кримінального провадження пояснюється тим, що на час надходження даного кримінального провадження до Вінницького міського суду 15.04.2014 року Положенням про автоматизовану систему документообігу суду не передбачалось автоматичне виготовлення та зберігання у комп`ютерній програмі суду «Діловодство-3» протоколів та звітів авторозподілів справ. Відповідні документи почали відображатися у комп`ютерній програмі лише після проведення її оновлення до версії 3.12, яке відбулось 25.12.2014 року.

Відсутність журналу судового засідання та аудіозапису судового засідання за 25.03.2015 рік, коли судове засідання не відбулось в зв`язку із недоставленням обвинуваченого ОСОБА_11 невірно вважати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зважаючи на відсутність значимих процесуальних дій які проводились в судовому засіданні і що обсяг відсутньої на технічному носієві інформації не впливає на ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

Наведене узгоджується із положеннями викладеними у постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-1кс(15)16. Інших порушень, передбачених в ст.412 КПК України в апеляційній скарзі не наведено.

Тому колегія судді не вбачає ніяких підстав до повернення кримінального провадження на новий судовий розгляд та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 .

Немає також підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора, покарання призначене ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.65 КК України, а доводів які би давали підстави для зміни чи скасування судового рішення в апеляційній скарзі не наведено.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 414, 419 КПК України апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційні скарги прокурора, адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців із дня її оголошення, а обвинуваченим із дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: