1-кс/754/1497/17
Справа № 754/7928/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007339 від 07.06.2017 року, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта загальна середня, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
19.06.2017 року слідчий СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0007339 від 07.06.2017 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 на даний час не навчається, за місцем навчання характеризується негативно, офіційного місця роботи та іншого постійного джерела доходів не має, а також не має сталих соціальних зв"язків, що свідчить про антигромадський спосіб життя підозрюваного та наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у тому, що ОСОБА_8 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до наданих суду матеріалів, СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007339 від 07.06.2017 року.

08.06.2017 року слідчим повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР, клопотання слідчого та додатки вручено підозрюваному.
Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, містить обґрунтування необхідності застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Прокурор у судовому засіданні повністю підтримав клопотання, довів суду обставини, викладені у клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_8 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але просив обмежитися нічним арештом.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання частково, встановити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але лише у нічний час.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, наявними у справі допустимими доказами.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 Рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якого "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року).
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 є неповнолітнім, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, але при цьому на даний час не навчається, за місцем навчання характеризується негативно, офіційного місця роботи та іншого постійного джерела доходів не має, а також не має сталих соціальних зв"язків, що свідчить про антигромадський спосіб життя підозрюваного та наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у тому, що він може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі "Манчіні проти Італії", відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.
Також слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, вважає, що є всі підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але при цьому не цілодобово, а лише у нічний час.
За вищевказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання у межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194, 309, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_8 до 19 серпня 2017 року відлучатись з постійного місця проживання квартири АДРЕСА_2 у період доби з 20 години до 08 години ранку, зобов`язавши прибувати до суду за кожною вимогою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок протягом часу до 19 серпня 2017 року:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не спілкуватися зі свідками та потерпілими в цьому кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Ухвалу передати через слідчого для виконання за місцем проживання підозрюваногодо Деснянського УП ГУ НП у м. Києві.

Працівники органів поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: