Справа № 159/1176/17
Провадження № 1-кп/159/140/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000321 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мендзижец-Підляський Люблинського воєводства Республіки Польща, поляка, громадянина Польщі, проживаючого: АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, працюючого водієм транспортної фірми «Пелікан», юр. адреса: АДРЕСА_2 , одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , 13.02.2017 року, близько 07 години 50 хвилин, на 106 км автодороги М-19, поблизу смт. Голоби Ковельського району, керуючи технічно справним автопоїздом у складі сідлового тягача марки «VolvoFH440», р.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Schmitz», р.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку м. Луцька, проявивши неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем марки «ЗАЗ 110307-42», р.н.з. НОМЕР_3 , який стояв в попутному напрямку перед закритим шлагбаумом залізничного переїзду, спричинивши подальше зіткнення останнього транспортного засобу з автомобілями марки «Volkswagen Crafter», р.н.з. НОМЕР_4 , «Mercedes-Benz 123», р.н.з. НОМЕР_5 та автопоїздом у складі сідлового тягача марки «DAF FTXF 105», р.н.з. НОМЕР_6 та напівпричепа марки «Samro», р.н.з. НОМЕР_7 , які теж стояли у тому ж попутному напрямку перед закритим шлагбаумом, внаслідок чого пасажир автомобіля «ЗАЗ 110307-42», р.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, перелому зовнішньої та нижньої стінки правої орбіти з незначним зміщенням, закритої тупої травми грудної клітки з переломами 6-7 ребер справа, забою передньої черевної стінки, травматичного розриву шкіри правого слухового ходу, забою, саден кистей, колінних суглобів, обличчя, які згідно пункту 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, знаходиться грубе порушення водієм обвинуваченим ОСОБА_4 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та п.2.3 ПДР України, згідно якого водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну… не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження визнав повністю, підтвердивши обставини скоєння злочину відповідно до пред`явленого обвинувачення та показав, що дійсно 13.02.2017 року, близько 08 години ранку, керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «VolvoFH440» та напівпричепа марки «Schmitz», поблизу смт. Голоби Ковельського району через неуважність допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110307-42», який в подальшому зіткнувся з іншими транспортними засобами, в результаті чого пасажирка автомобіля марки «ЗАЗ 110307-42», ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

В скоєному щиро розкаюється та просить суд при визначенні покарання врахувати його сімейний стан, а також ту обставину, що управління транспортним засобом є його єдиним джерелом доходів те, що він працює водієм вже більше 30 років.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину повністю доведено зібраними та дослідженими в судовому засіданні об`єктивними доказами і зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні ствердила, що 13.02.2017 року вона їхала автомобілем марки «ЗАЗ 110307-42» в якості пасажира разом з сином в напрямку м. Луцька біля смт. Голоби Ковельського району, біля залізничного переїзду обвинувачений допустив зіткнення з вказаним автомобілем, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю обвинуваченого вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які в судовому засіданні підтвердили обставини зазначені потерпілою та обвинуваченим;

- протоколом огляду місця події та планом-схемою ДТП, відповідно до якихо дорожньо-транспортна пригода сталась 13.02.2017 року на а/д Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, в результаті якої сідловий тягач марки «VolvoFH440», р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Schmitz», р.н.з. НОМЕР_2 скоїв наїзд на автомобіль марки «ЗАЗ 110307-42», р.н.з. НОМЕР_3 , який стояв в попутному напрямку перед закритим шлагбаумом залізничного переїзду, спричинивши подальше зіткнення останнього транспортного засобу з автомобілями марки «Volkswagen Crafter», р.н.з. НОМЕР_4 , «Mercedes-Benz 123», р.н.з. НОМЕР_5 та автопоїздом у складі сідлового тягача марки «DAF FTXF 105», р.н.з. НОМЕР_6 та напівпричепа марки «Samro», р.н.з. НОМЕР_7 , які теж стояли у тому ж попутному напрямку перед закритим шлагбаумом.

- про механічні пошкодження зазначених транспортних засобів свідчать відповідні протоколи огляду транспортних засобів.

- за висновком судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

- висновком інженерно-транспортної експертизи підтверджено, що на момент експертного огляду з технічної точки зору, робоча гальмова система, система рульового керування та ходова частина сідлового тягача марки «VolvoFH440», р.н.з. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані.

Таким чином суд приходить до висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченим вказаного злочину і вірність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, так як дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають в прямому причинному зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 Постанови Пленому Верховного суду України від 23 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільно небезпечності вчиненого злочину суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями наведеними у Постанові Пленуму Верховного суду України № 14, від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень Правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до цього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до категорії необережних і є злочином невеликої тяжкості.

Обтяжуючих покарань обставин суд не знаходить.

З врахуванням пом`якшуючих покарання обставин і зокрема:

- скоєння злочину вперше на території України;

- визнання своєї вини та щире каяття в скоєному;

- добровільне відшкодування заподіяної шкоди, суд приходить до висновку про можливість та достатність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Суд при цьому враховує також, що обвинувачений є громадянином іншої держави, його ставлення до скоєного, а також позицію потерпілої, щодо несуворого покарання для обвинуваченого.

З наведених вище підстав, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Поряд з цим враховуючи, що управління транспортними засобами фактично є його єдиним джерелом доходів.

На переконання суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Потерпілою по справі заявлено цивільний позов по відшкодуванню матеріальної шкоди в сумі 12671 грн. 79 коп.

Зазначену суму позову обвинувачений визнав, пояснивши, що на її відшкодування, а також на відшкодування моральної шкоди ним добровільно було сплачено потерпілій 1500 Євро, про що не заперечувала і ОСОБА_6 .

В судовому засіданні потерпіла заявила письмове клопотання про залишення позову по відшкодуванню моральної шкоди без розгляду, оскільки має намір звернутися з таким позовом до страхової компанії.

Враховуючи наведене заявлений цивільний позов по відшкодуванню шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просила залишити без розгляду цивільні позови про стягнення з обвинуваченого понесених витрат на лікування потерпілої від злочину в Ковельській ЦРЛ на суму 1692 грн. 46 коп. та Любомльській ЦРЛ на суму 1857 грн. 52 коп.оскільки обвинуваченим добровільно сплачено зазначені витрати, що підтверджено відповідними документами.

Запобіжний захід обвинуваченому обраний у виді особистого зобов`язання.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язані з проведенням інженерно-транспортної експертизи в сумі 1407,36 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов`язання.

Речові докази, а саме автомобілі, які знаходяться на зберіганні на штрафмайданчику Ковельського ВП ГУНП у Волинській області «ЗАЗ 110307-42», р.н.з. НОМЕР_3 , «Volkswagen Crafter», р.н.з. НОМЕР_4 , «Mercedes-Benz 123», р.н.з. НОМЕР_5 , передати власникам, зокрема: «ЗАЗ 110307-42», р.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_11 ; «Volkswagen Crafter», р.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_9 ; «Mercedes-Benz 123», р.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_8 .

Речовий доказ: сідловий тягач марки «Volvo FH440», р.н.з. НОМЕР_1 який знаходиться на спеціальному майданчику Ковельського ВП ГУ НП у Волинській і на який накладено арешт ухвалою слідчого судді від 15.02.2017 року скасувати та повернути власнику - ОСОБА_12 .

Витрати, пов`язанні з проведенням інженерно-транспортної експертизи в сумі 1407,36 грн. стягнути з засудженого на рахунок Ковельського ВП, код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів: УК у м. Ковельському р-ні 24060300, номер рахунку отримувача: 0002, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ отримувача: 38009628, Банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, код банку отримувача 803014.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1