Справа № 342/1172/16-к
Провадження № 1-кп/342/20/2017
14 березня 2017 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законних представників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника служби в справах дітей Городенківської РДА ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працює, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Злочин вчинив за таких обставин:
01.11.2016 року близько 14 год., перебуваючи в м. Городенка по вул. Станіславській, 1 на території Городенківського професійного ліцею, біля надвірної вбиральні, після того як до вбиральні зайшов ОСОБА_4 , зайшов слідом за ним. Утримуючи за одяг, виштовхнув молодшого за віком, слабшого від нього фізично ОСОБА_4 , з приміщення вбиральні на вулицю, де безпричинно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку, бажаючи настання таких наслідків, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в присутності інших осіб, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження ОСОБА_4 , наніс йому два удари кулаком в обличчя. Своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця правого ока та садна верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, у вчиненому щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілого. Суду показав, що 01.11.2016 р. біля 14 год. разом з своїми знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 прийшов на територію Городенківського професійного ліцею біля надвірної вбиральні. До вбиральні в той час прийшов потерпілий ОСОБА_4 з ОСОБА_14 і ще одним хлопцем. Запитавши ОСОБА_4 , чому той до нього видзвонював тиждень тому, не зрозумівши відповідь, він, притиснувши до стіни, утримуючи ОСОБА_4 за одяг, ображаючи словами, виштовхнув його з приміщення вбиральні на вулицю, де безпричинно наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя, в присутності своїх трьох товаришів і двох друзів потерпілого. В ОСОБА_4 з губи потекла кров, присутні друзі почали їх розборонювати, кричати. Конфлікт припинила вчителька ліцею, яка надійшла, почувши крики. Після чого він з товаришами пішов за територію ліцею в напрямку центру міста. Суду пояснив, що познайомився з потерпілим біля ліцею, бачились три рази, перебував з ним у неприязних відносинах із-за того, що ОСОБА_4 чомусь до нього надзвонював на телефон, хоча він не розумів чого, можливо, із-за дівчини, або із-за слухів, що потерпілий наговорював на нього, що він відбирає в дітей гроші. Одночасно пояснив, що повноліття досяг ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з мамою і братом він проживає у с. Кунисівці. Того дня, коли був конфлікт з ОСОБА_4 , він додому не повернувся, пішов до своєї бабусі ОСОБА_15 , яка живе в с. Котиківка, щоб допомогти їй по господарству. ОСОБА_5 також пояснив, що має намір поїхати в м. Верховина працювати на пилорамі, де працює його старший брат, щоб заробити кошти. Просить суворо його не карати.
Вина ОСОБА_5 в скоєному злочині доведена показаннями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_16 .
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він з 01.09.2016 р. навчається в Городенківському професійному ліцеї на першому курсі по спеціальності плодоовочівник- повар. З обвинуваченим познайомився, коли почав навчатись в ліцеї. 01.11.2016 року близько 14год., після навчання, йшов до вбиральні, що знаходиться на території ліцею, разом з ним йшли його друзі ОСОБА_17 і ОСОБА_18 . На відстані до 10м від вбиральні побачив ОСОБА_5 . Той підійшов ближче, почав розмову, що він наговорив заст. директора на ОСОБА_5 , що той відбирає в дітей гроші. Заперечна відповідь не сподобалась ОСОБА_5 , у вбиральні той почав тягати його за одяг, наніс два удари кулаком в лице, витягнув надвір, і на вулиці наніс ще декілька ударів в лице. Це бачили ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і троє друзів ОСОБА_5 , з якими він не знайомий. Конфлікт тривав до 10 хв., закінчився, коли надійшла вихователька з ліцею. Він пішов до гуртожитку, замастив зеленкою губу. В даний він не має претензій до обвинуваченого, пробачив йому, просить суворо не карати обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_16 , заст. директора з навчально-виробничої роботи Городенківського професійного ліцею, суду пояснила, що 01.11.2016 р. біля 14 години, повертаючись в ліцей, почула шум біля ГРП, коли підійшла, біля туалету побачила групу хлопців, всередині був учень ліцею ОСОБА_21 , хтось з хлопців тримав його за куртку. Коли вона надійшла ближче, три хлопці відбігли, їх бачила зі спини, залишився ОСОБА_21 і обвинувачений, який казав, що тут все нормально, нічого не сталося. Побачила, що у ОСОБА_4 було розбите обличчя, кров на губах, забруднений одяг. Відправила ОСОБА_4 до медичного працівника в гуртожиток, з ним пішов ОСОБА_22 ОСОБА_23 , якої в даний час немає в живих, пішла разом з нею в напрямку корпусу ліцею. В корпусі вона знайшла майстра, направила в гуртожиток до Шадного Р. Одночасно пояснила, що з учнями ліцею була проведена виховна бесіда з метою недопущення вчинення кримінальних правопорушень.
З показань законного представника ОСОБА_8 , матері обвинуваченого ОСОБА_5 , який на час вчинення злочину не досяг вісімнадцятирічного віку, встановлено, що в сім`ї троє дітей, обвинувачений є наймолодшим сином. Вона з синами ОСОБА_24 і ОСОБА_25 проживають в АДРЕСА_2 . П`ять років тому помер її чоловік. Син ОСОБА_25 допомагає дома і в бабусі по господарству. Просить при призначенні покарання врахувати їх матеріальне становище, призначити штраф в якнайменшому розмірі.
Винуватість ОСОБА_5 стверджується дослідженими під час судового розгляду документами:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.11.2016 року, складеному ст. інспектором Городенківського ВП ГУ НП о 16 год. 50 хв., в якому, з слів ОСОБА_4 зазначено, що 01.11.2016р. біля 14 год. на території Городенківського ліцею ОСОБА_5 з хуліганських спонукань вчинив з ним конфлікт, в ході якого спричинив тілесні ушкодження;
- висновком судово-медичного експерта № 156 від 03.11.2016 р., згідно з яким в гр. ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця правого ока та садна верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не могли утворитись при вільному одноразовому падінні з висоти власного росту;
- даними догоспітального протоколу № 1041 Городенківської ЦРЛ, де зазначено, що ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою в Городенківську ЦРЛ 01.11.2016 р. о 18-15 год., зі слів хворого, близько 14 год. на території професійного ліцею його побив ОСОБА_26 ;
- повідомленням ДНЗ «Городенківський професійний ліцей на адресу Городенківського відділення поліції про те, що 01.11.2016 р. на території ліцею було порушено громадський порядок ОСОБА_5 ;
- даними Протоколу проведення слідчого експерименту від 11.11.2016 р., проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, яким стверджено показання обвинуваченого, дані під час судового засідання, стосовно місця та обставин нанесення ним двох ударів в обличчя ОСОБА_4 .
Посилання захисника на те, що Протокол проведення слідчого експерименту від 11.11.2016 р. є недопустимим доказом, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, і слід брати до уваги тільки ті показання, які ОСОБА_5 давав в залі суду, є безпідставним. Положення ч.5 ст. 95 КПК України, на яку покликається захисник, стосуються показань, тобто відомостей, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту у кримінальному провадженні, а збирання доказів, відповідно до ст.ст. 91-93 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим; в т.ч. шляхом проведення слідчих (розшукових дій), інших дій передбачених цим кодексом (ч.2 ст. 93). Ст. 240 КПК України передбачене проведення слідчого експерименту з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Розбіжності в показаннях обвинуваченого та потерпілого щодо того, де саме (у вбиральні чи на вулиці) і скільки саме ударів було нанесено обвинуваченим потерпілому спростовуються показаннями обвинуваченого, даними в судовому засіданні та підтверджується Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.11.2016 р., складеним відповідно до вимог КПК України. Доказів в підтвердження показань потерпілого стосовно нанесення йому обвинуваченим ударів і в приміщенні вбиральні, і на вулиці, в ході судового розгляду не здобуто. А тому суд, вважає, що показання ОСОБА_5 , дані в судовому засіданні, - є правдивими.
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю доведена, він вчинив хуліганство, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1ст. 296 КК України.
Представник служби у справах дітей висловила думку щодо призначення покарання обвинуваченому, вважає, що він може стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства, погоджується з прокурором щодо призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу із застосуванням ст.69 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» - при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, суд керується положеннями статей 65-67, 102,103 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено.
Ч. 2 ст.12 КК України визначає, що злочин, передбачений ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить його неповнолітній вік, повне визнання вини, щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілого. Суд враховує дані про особу обвинуваченого, які містяться в характеристиці, виданій Кунисівською сільською радою, згідно з якою за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває; також суд враховує інформацію із Звіту про неповнолітнього обвинуваченого, умови життя та виховання обвинуваченого, рівень його розвитку та вплив дорослих.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, думку потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, декілька обставин, що пом`якшують покарання, суд визнає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. Тому суд прийшов до переконання про можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому ч.1 ст. 69 КК України та призначення йому штрафу, нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 296 КК України. На час судового розгляду ОСОБА_5 досяг повноліття, однак злочин він вчинив в неповнолітньому віці, тому метою покарання, крім його виправлення, є виховання та соціальна реабілітація.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 395, 484,485,487, 488, 490-491,496 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1