Справа № 277/109/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2017 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю:секретаря с/з ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Ємільчине, кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2015 року за №0000407 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нараївка Ємільчинського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
26 травня 2015 року близько 23 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна овець з кошари фермерського господарства «Євтушок Г.О.», яке розташоване в с. Мокляки Ємільчинського району Житомирської області. Того ж дня близько 23 години 20 хвилин прибув до території вказаного фермерського господарства. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника, які могли б перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_4 , підійшов до приміщення кошари та проник у середину через отвір для викидання гною. Перебуваючи в кошарі, ОСОБА_4 підійшов до тильних дверей та застосовуючи фізичну силу, руками відкрутив гайку засувної планки, якою закривалися вказані двері. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 прослідував до загорожі, де знаходилась отара овець, відкрив хвіртку та зайшовши туди, звідки таємно викрав чотири вівці, вагою 50 кг. кожна, віком біля 2 років, вартістю 800 гривень за 1 вівцю, які почергово по одній виніс з приміщення. Викраденими овечками ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши фермерському господарству матеріальні збитки на загальну суму 3 200 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині листопада 2015 року, близько 23 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна овець з кошари фермерського господарства «Євтушок Г.О.», яке розташоване в с. Мокляки Ємільчинського району Житомирської області. Того ж дня близько 23 години 20 хвилин прибув до території вказаного фермерського господарства.

Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника, які могли б перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_4 , підійшов до приміщення кошари та проник у середину через отвір для викидання гною. Перебуваючи в кошарі, ОСОБА_4 підійшов до тильних дверей та застосовуючи фізичну силу, руками відкрутив гайку засувної планки, якою закривалися вказані двері. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 прослідував до загорожі, де знаходилась отара овець, відкрив хвіртку та зайшовши туди, звідки таємно викрав чотири вівці, вагою 50 кг. кожна, віком біля 2 років, вартістю 800 гривень за 1 вівцю, які почергово по одній виніс з приміщення. Викраденими овечками ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши фермерському господарству матеріальні збитки на загальну суму 3 200 гривень.

У результаті таємного викрадення восьми овець з фермерського господарства «Євтушок Г.О.» ОСОБА_4 спричинив фермерському господарству матеріальні збитки на загальну суму 6 400 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, дав покази аналогічні обставинам, що викладені в обвинувальному акті. Показав, що викрадені їм вівці були продані невідомими особам, які проїжджали на автомобілі через село. Його мати пропонувала потерпілому відшкодувати завдані збитки в сумі чотирьох тисяч гривень, але потерпілий відмовився від запропонованих йому грошей.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання показав, що являється фермером, вирощує велику рогату худобу та розводить вівці. В кінця травня 2015 року він виявив, що зникло чотири вівці, а в середині листопада того ж року зникло ще чотири вівці. Згодом коли виявилось, що крадіжку вчинив обвинувачений, мати обвинуваченого намагалася відшкодувати йому задані збитки та запропонувала гроші в сумі чотири тисяч гривень, однак він відмовився.

З?ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, вину обвинуваченого доведеною повністю, його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднаної з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , що вчинив умисний тяжкий злочин, у вчиненому щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України не судимий, суд, вважає за необхідне, призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та про можливість його виправлення та перевиховання без відбування покарання у відповідності до ст. 75 КК України.

Згідно ст. 76 КК України, на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і клопотань про його обрання не надходило.

На підставі наведеного, керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1