АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/77/17 Справа № 185/6003/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження № 0001321 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року, ухвалений стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, маючого з середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Долю речових доказів вирішено.

Судом 1 інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він, будучі у стані алкогольного сп`яніння, 21 травня 2016 року приблизно о 23 годині 00 хвилин разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 знаходився за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , де між ними на грунті особистих неприязних відносин виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , реалізуючи який, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер та небезпеку своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та наніс останній два удари долонею правої та лівої руки в область обличчя. Від отриманий ударів ОСОБА_9 впала на підлогу в коридорі біля ванної кімнати вищевказаної квартири. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних пошкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, наніс лежачій на підлозі ОСОБА_9 не менше як 22 удари ногами в область тулуба, голови, верхніх та нижніх кінцівок. 22.05.2016 року від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла в кв. АДРЕСА_2 . Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких та тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричиненні. Смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки головного мозку та забоєм головного мозку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинуваченим подана апеляційна скарга, в якій просить пом`якшити йому покарання, призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений посилається на те, що судом при призначенні покарання не взяті до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щиросердне каяття, співробітництво зі слідством та повне визнання своєї вини. Вказує, що коли він викликав швидку допомогу, ОСОБА_9 була жива. Посилається на неврахування його позитивних характеристик з місця проживання та проживання з матір`ю пенсійного віку, яка страждає на ішемічною хворобою серця та виразковою хворобою дванадцятипалої кишки.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , та просили пом`якшити покарання, призначене оскаржуваним вироком, думку прокурора, який просив залишити вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.

При призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції враховано ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, визнання своєї вини, сприяння встановленню істини під час досудового розслідування та судового розгляду, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який за місцем реєстрації, де постійно проживає, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, матір обвинуваченого ОСОБА_10 , 1962 р.н., яка перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 8 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» з діагнозом: «Ішемічна хвороба серця, атеросклероз атеросклеротичний, персистуюча форма фібриляції передсердь. Серцева недостатність І. Гіпертонічна хвороба ІІ 2 ст. ризик 3. Виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки. Хронічний бронхіт.».

З огляду на матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_8 щодо неврахування судом першої інстанції при ухваленні вироку обставин, викладених в доводах його апеляційної скарги, що пом`якшують покарання, оскільки надумку колегії суддів суд першої інстанції повною мірою врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують його, правильно дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таким чином, доводи обвинуваченого, які викладені в його апеляційній скарзі, є необґрунтованими, та за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 за вироком суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: