УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/3290/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стремигород Коростенського району Житомирської області, громадянина України, розлученого, має малолітню дитину, з неповною середньою освітою, працюючого вантажником без реєстрації трудових відносин, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.08.2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 186 ч.3, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;
- 13.01.2010 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, -
засуджено:
- за ч.2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в три роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь Житомирської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 5 593 гривень на відшкодування спричиненої майнової шкоди в задоволення цивільного позову,
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 07 лютого 2016 року близько 22 години 00 хвилин, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить Житомирській філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», знаходячись в с. Берестовець Коростенського району, шляхом вільного доступу, таємно із повітряної-кабельної лінії телефонного зв`язку Берестовець-Субіно, за допомогою ножиць по металу, обрізав та викрав 175 метрів кабелю типу ТПП 30x2x0,4, загальною вартістю 3538,08 грн., чим заподіяв Житомирській філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» матеріального збитку на вказану суму та з викраденим з місця події зник.
Повторно, ОСОБА_9 03.04.2016 року близько 21 години 00 хвилин з метою скоєння крадіжки чужого майна зайшов на подвір`я господарства потерпілої ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де зірвав навісний замок та проник до господарського приміщення. Перебуваючи в господарському приміщенні, ОСОБА_9 , таємно викрав чуже майно, а саме велосипед марки «Україна», вартістю 1200 гривень та три кролі вартістю 250 гривень кожний, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1950 гривень, та з викраденим з місця вчинення злочину зник.
Повторно, ОСОБА_9 , 05.05.2016 року близько 22 години 00 хвилин знаходився на подвір`ї ОСОБА_12 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . З метою скоєння крадіжки чужого майна ОСОБА_9 підійшов до вхідних дверей господарського приміщення, де зірвав навісний замок та проник до середини. Перебуваючи в господарському приміщенні, ОСОБА_9 таємно викрав чуже майно, а саме велосипед марки «Україна», вартістю 1200 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_13 , чим заподіяв їй майнової шкоди на вказану суму та з викраденим з місця події зник.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання - 5 років позбавлення волі. Вважає, що вирок підлягає скасуванню через м`якість призначеного обвинуваченому покарання. Зазначає, що судом не враховано суспільну небезпеку скоєних злочинів, їх кількість, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого. Також вказує, що останній, будучи раніше судимим за злочини проти власності, свідомо, умисно та з корисливих мотивів вчинив 4 епізоди крадіжок.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не було, йому роз`яснено, що у даному випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно та поєднаним з проникненням у приміщення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2 та ч.3 КК України кваліфіковані правильно.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, а саме застосуванні ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, ступень їх тяжкості, дані про особу ОСОБА_7 , який має на утриманні одну неповнолітню дитину, щире каяття в скоєному, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні.
Проте, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не в достатній мірі враховано, що за незначний період часу, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив ряд корисливих злочинів.
Так, відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.65 КК України апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини кримінального провадження, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , апеляційним судом враховано, що на утриманні останнього знаходиться неповнолітня дитина, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Крім того, апеляційним судом враховано, що за незначний період часу обвинувачений ОСОБА_7 вчинив ряд корисливих злочинів.
Отже враховуючи, наведені обставини, апеляційний суд вважає, що для досягнення мети перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2, 3 ст.185 КК України, скасувавши вирок суду в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок в цій частині.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
В решті вирок залишити без зміни.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: