АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003678, за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, та представника потерпілого ТОВ «ДІЄСА» - ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянин України, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Дієса» матеріальну шкоду в розмірі 132 025,94 гривень.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, у невстановлений день та час грудня 2015 року вступив у попередню змову з двома невстановленими особами відносно яких матеріали в окремому провадженні, розподіливши при цьому ролі кожного у скоєнні злочину.

У подальшому, 29.12.2015 року о 03-00 годині ОСОБА_8 разом із співучасниками злочину прибули до магазину «Ельдорадо», розташованого по вул. Н. Перемоги, б.86 в м. Дніпропетровську, майно якого, а саме побутову техніку у вигляді ноутбуків, останні визначили як об`єкт свого злочинного посягання, після чого, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, діючи кожний згідно своїй ролі, стали виконувати всі дії, спрямовані на вчинення ними злочину. Переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_8 разом із співучасниками злочину, прикривши обличчя та бажаючи, щоб їх дії лишились непоміченими для оточуючих, попрямували до пожежного виходу магазину «Ельдорадо», розташованого по вул. Н.Перемоги, 865 в м. Дніпропетровську, де використовуючи заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення злочину, які надав один із учасників злочину, а саме арматуру, невстановлені в ході досудового розслідування особи, стали віджимати двері пожежного виходу. Після віджиму металопластикових дверей до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », співвиконавець ОСОБА_8 разом із співучасником злочину, діючи за попередньою змовою групою осіб та притримуючись своїй попередній домовленості, попрямували до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а інший співучасник злочину, діючи згідно відведеній ролі, залишився на вулиці, де став стежити за оточенням, щоб в разі небезпеки попередити своїх співучасників.

Потрапивши до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_8 разом із співучасником злочину, діючи згідно попередній домовленості, стали забирати побутову техніку з вітрин магазину, а саме ноутбуки, які стали складати у заздалегідь приготовлені сумки. Після того, як ОСОБА_8 діючи згідно попередній домовленості зібрав достатньо ноутбуків, щоб винести за раз, останній повідомив про це співучасника та попрямував до виходу з приміщення магазину, віджатих ними дверей пожежного виходу та став чекати на вулиці, доки співучасник злочину зробить так само, та вийде з магазину з викраденою ним технікою, ноутбуками. Коли співучасник злочину вийшов з приміщення «Ельдорадо» з сумкою, в якій знаходилось викрадене ним майно, співучасники злочину разом з викраденим майном з місця скоєння ними злочину зникли, та розпорядились викраденим ними майном на власний розсуд, таким чином, що ОСОБА_8 , будучі впевненим , що співучасник злочину діє згідно попередній домовленості і викрав з місця вчинення ним злочину лише ноутбуки, забрав викрадені ними ноутбуки, а саме: ноутбук «Samsung» NP350V5C-TO2RU, вартістю 5142, 06 гривень, ноутбук «Dell Inspiron 5558» I5554DDW-T1, вартістю 11286,00 гривень, ноутбук «Asus» UX305LA-FB003T, вартістю 23785,83 гривні, ноутбук «Asus» X554LA-XO1358D, вартістю 8 845.00 гривень, ноутбук «Lenovo» IdeaPad Z51-70 (80K60198UA), вартістю 12 162,16 гривні, «Lenovo» IdeaPad Z51-70 80K6013NUA), вартістю 14 783,44 гривні, ноутбук «Asus» X751LB-TY176D, вартістю 13 454.62 гривні, ноутбук «Dell Inspiron 5748» I57345DDД-35, вартістю 9 725,85 гривень, ноутбук «Lenovo» IdeaPad G 50-80 (80L000JRUA), вартістю 8 265,03 гривень, ноутбук «Lenovo» IdeaPad G70-80 (80FF00H8UA), вартістю 9 789,39 гривень, ноутбук «Asus» X555LB-XO141D», вартістю 13 840,26 гривень, ноутбук «Dell Inspiron 5558» I557810DDL-T11S, вартістю 15729,44 гривень, ноутбук «Dell Inspiron 3542» I35345DDW-34, вартістю 10 264,85 гривень, ноутбук «Asus» X751MA-TY 174 D, вартістю 8 875,62 гривень, всього ноутбуків на загальну суму 165 949,85 гривень, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «Дієса», матеріального збитку у великих розмірах, що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Умисні дії ОСОБА_8 виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчинене у великих розмірах, тобто у злочині, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України.

В апеляціях:
- прокурор, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, просить вирок суду змінити шляхом зазначення в його мотивувальній частині посилання на таку пом`якшуючу обставину, як активне сприяння розкриттю злочину та на застосування вимог ч.1 ст. 69-1 КК України.

- представник потерпілого ТОВ «ДІЄСА» - ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого та ухвалити свій вирок, яким призначити обвинуваченому реальну міру покарання без застосування ст.. 75 КК України.

Заперечень на дану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , міркування представника потерпілого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляцію, перевіривши матеріали провадження в межах апеляцій, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає за необхідне ані апеляційні скарги залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_8 у скоєнні злочину, за який він засуджений, кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене у великих розмірах, учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від його відбування з іспитовим строком 3 роки на підставі ст. 75 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується на таких підставах.

Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання в межах санкції статті.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_8 за вчинення вищезазначеного злочину суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, одружений, дружина знаходиться на сьомому тижні вагітності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України без його реального відбуття.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами, показаннями самого обвинуваченого, речовими доказами тощо. Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу ОСОБА_8 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Тому доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо невідповідності призначеного обвинуваченому покарання тяжкості злочину та його особі, спростовуються матеріалами кримінального провадження, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується апеляційних вимог прокурора щодо зміни вироку суду шляхом зазначення в мотивувальній частині посилання на ст..69-1 та активне сприяння розкриттю злочину як обставину, що пом`якшує покарання, та колегія суддів вважає їх несуттєвими, оскільки в даному випадку вони жодним чином не впливають ані на кваліфікацію кримінального правопорушення, ані на міру покарання за вчинення вказаного злочину, в принесеній прокурором на вирок суду апеляції не ставиться питання про погіршення чи пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання у зв`язку із його м`якістю чи суворістю. Тим більш, що доказів активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення ні в першій інстанції ні при апеляційному розгляді не надано.

Таким чином, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги в даному кримінальному провадженні такими, що не підлягають задоволенню.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.376 ч.2, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, та представника потерпілого ТОВ «ДІЄСА» - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4