АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року,

за участю прокурора - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2015 року за № 420 150 000 000 009 24, - прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали слідчого судді цього ж суду від 14 липня 2016 року, якою зобов`язано його або іншого слідчого чи прокурора у вказаному кримінальному провадженні негайно повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно під час обшуку 24 липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що судове рішення від 14 липня 2016 року викладене в ясній та зрозумілій формі, у ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті предмету судового розгляду, перелік майна, яке суд вважав тимчасово вилученим та яке підлягає поверненню, а заява прокурора ОСОБА_5 за своїм змістом зводиться до незгоди з даним рішенням, а не до його роз`яснення.

За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви прокурора про роз`яснення ухвали слідчого судді від 14 липня 2016 року.

В апеляційній скарзі зі змінами до неї прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування таких апеляційних вимог, прокурор зазначає про те, що слідчий суддя своєю ухвалою від 19 жовтня 2016 року необґрунтовано відмовив йому в роз`ясненні судового рішення від 14 липня 2016 року, оскільки останнє є незрозумілим в частині його виконання, а саме не містить конкретного переліку майна серед того, яке було вилучено під час обшуку 24 липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке суд вважав тимчасово вилученим та яке підлягає поверненню ОСОБА_6 .

Крім того, апелянт звертає увагу на порушення вимог ч. 2 ст. 376, ч. 3 ст. 380 КПК України, яке виразилося в тому, що він не отримав копії ухвали слідчого судді від 19 жовтня 2016 року, а також на недотримання слідчим суддею вимог ч. 2 ст. 380 КПК України щодо належного повідомлення прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , як учасника судового провадження за скаргою ОСОБА_6 , що розглядалася 14 липня 2016 року.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 на обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі зі змінами до неї, перевіривши матеріали судового провадження за заявою прокурора про роз`яснення ухвали слідчого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 11 серпня 2016 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді цього ж суду від 14 липня 2016 року, а саме: які речі, документи, грошові кошти, тощо, вилучені під час обшуку 24 липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважав тимчасово вилученим майном, та яке саме майно необхідно повернути ОСОБА_6 , вилучене в ході зазначеного обшуку.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви прокурора ОСОБА_5 , суд в мотивувальній частині вказав, що ухвала слідчого судді від 14 липня 2016 року викладена в ясній та зрозумілій формі, з чітким та конкретним висновком суду по суті предмету розгляду, переліком майна, яке суд вважав тимчасово вилученим та яке підлягає поверненню.

Проте, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали навів перелік майна, яке було вилучено у ОСОБА_6 в ході обшуку 24 липня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, проаналізувавши вимоги ч. 7 ст. 236, ст. 169, ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України, прийшов до висновку, що воно є тимчасово вилученим. Однак, в резолютивній частині, задовольняючи скаргу ОСОБА_6 та зобов`язуючи прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 або іншого слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні № 420 150 000 000 009 24 від 20 травня 2015 року негайно повернути його ОСОБА_6 , слідчий суддя конкретно не зазначив перелік майна яке підлягало поверненню, обмежившись вказівкою повернути: «тимчасово вилучене майно, відповідно до протоколу обшуку від 24 липня 2015 року…».

Оскільки ч. 7 ст. 236 КПК України розмежовано поняття тимчасово вилученого майна і майна, на яке давався дозвіл на його відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку,

та внаслідок не зазначення слідчим суддею в резолютивній частині рішення переліку майна, яке підлягало поверненню, то твердження прокурора про те, що таке судове рішення ускладнює його виконання не позбавлені підстав.

З огляду на те, що роз`яснення судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, з метою усунення будь-яких перешкод щодо його виконання, колегія суддів вважає за доцільне погодитись з доводами прокурора в апеляційній скарзі та скасувати ухвалу слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді від 14 липня 2016 року, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 380, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2015 року за № 420 150 000 000 009 24, - прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року, - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11-сс/796/3763/2016
Категорія КПК України: ст. 380
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Суддя - доповідач: ОСОБА_1