печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Києві судове провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні № 0002112,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного на автомобіль моделі «Mitsubishi Lancer» чорного кольору, 2008 року випуску, Ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002112, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2017.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

У судовому засіданні заявник та його представник подане клопотання підтримали та просили суд задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.

Представник органу досудового розслідування за клопотанням якого накладено арешт на майно в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування заявника та його представника, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002112, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. З ст. 289, ч.4 ст.28, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 15, ч. З ст. 289 КК України.

26.01.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2017 № 757/4724/17-к накладено арешт на автомобіль моделі «Mitsubishi Lancer» чорного кольору, 2008 року випуску, Ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів, та вилучене майно підпадає під визначення ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в подальшому застосуванні такого заходу, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні № 0002112 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1