Ухвала
іменем україни

07 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі за участю прокурораОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 27 липня 2016 року про повернення апеляційної скарги на вирок Рубіжанського місцевого суду Луганської області від 26 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а
Вироком Рубіжанського місцевого суду Луганської області від 26 травня 2016 рокуОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Не погоджуючись з зазначеним вироком, засуджений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою про перегляд цього рішення в порядку апеляційної процедури.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 27 липня 2016 року повернуто апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження і відсутністю клопотання про його поновлення.
Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу після закінчення строку на апеляційне оскарження, який необхідно рахувати з дня фактичного отримання ним копії вироку, тобто з 01 червня 2016 року, про що він власноручно зазначив у своїй скарзі. При цьому питання про поновлення цього строку у своїй апеляції ОСОБА_6 не порушив.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що скаргу подав в межах строку на апеляційне оскарження вироку, який рахував з дня фактичного отримання ним копії вироку, а саме 15 червня 2016 року. Заперечує те, що в апеляції вказував день фактичного отримання ним копії оскаржуваного рішення, а також не убачає своєї вини у невчасному направленні його скарги адміністрацією установи в якій утримується.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно зясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно дост. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 , який утримується під вартою, було прийнято на підставі ч. 3 ст. 399 КПК, п. 4 якої передбачає, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, у випадку, якщо таку скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Проте, суд апеляційної інстанції прийняв таке рішення, не маючи достовірної інформації про те, коли саме ОСОБА_6 отримав копію оскаржуваного вироку районного суду, і за наявності можливості перевірити інформацію про дату отримання засудженим такої ухвали не використав її.
Між тим, при перевірці матеріалів кримінального провадження, судом касаційної інстанції виявлено розписку засудженого ОСОБА_6 про фактичне отримання ним копії вироку суду першої інстанції, яка датована 15 червня 2016 року.
Виходячи з наведеного, рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, є передчасним та необгрунтованим, тому його необхідно скасувати і призначити новий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен урахувати наведене в цій ухвалі, перевірити вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 цього ж Кодексу, після чого з урахуванням усіх обставин справи прийняти рішення відповідно до вимог процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 27 липня 2016 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на вирок Рубіжанського місцевого суду Луганської області від 26 травня 2016 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3