№ 1-кс/760/2278/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10. 03. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива НАБУ, щодо неповернення тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива НАБУ, щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог поданої скарги скаржник оскаржує бездіяльність старшого детектива НБ Другого відділу Другого підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 вилученого під час проведення обшуку, який відбувся 24. 01. 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13. 01. 2017 року, а саме грошових коштів в доларах США в розмірі 72 945 дол. США.

Представник скаржника в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі та просив слідчого суддю про задоволення скарги.
Детектив НАБУ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді від 01. 02. 2017 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, під час обшуку 24. 01. 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти в доларах США в розмірі 72 945 дол. США. В зв`язку із зазначеним детектив НАБУ вважаючи вимоги поданої скарги необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, а саме нездійснення процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Скаржник в поданій скарзі посилався на те, що 24. 01. 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 детективами НАБУ був проведений обшук в результаті проведення якого було вилучено грошові кошти в сумі 72 945 дол. США, які є тимчасово вилученим майном, на яке в подальшому ухвалою слідчого судді арешт накладено не було, а тому на думку скаржника зазначені грошові кошти утримуються органом досудового розслідування без належних на те правових підстав. Скаржник вважає, що вилучені грошові кошти підлягають поверненню володільцю в зв`язку з чим просив про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що 24.01.2017 року, в рамках кримінального провадження № 0000215 від 23.12.2014 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що є місцем проживання ОСОБА_4 був проведений обшук в результаті якого окрім іншого було вилучено грошові кошти в доларах США в розмірі 72 945 дол. США.

Відповідно до правових положень ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Встановлено, що Національне антикорупційне бюро України звернулося до суду з клопотанням про арешт вищезазначеного майна та ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.02.2017 по справі № 760/20756/16 (№ 1-кс/760/1935/17) задоволено клопотання детектива НАБУ ОСОБА_6 , погоджене прокурором САП ГПУ ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, під час обшуку 24. 01. 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти в доларах США в розмірі 72 945 дол. США.

Вбачається, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно було здійснено в порядку і спосіб передбачений чинним законодавством.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя вважає вимоги поданої скарги не обґрунтованими, в зв`язку з чим не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 169, 303 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1