Справа № 351/1946/16-к
Провадження № 1-кп/346/108/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву вказаного захисника про відвід прокурора ОСОБА_3 , який бере участь в даному судовому засіданні по розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

у вказаній заяві, поданій в судовому засіданні 07.04.2017 року, захисник зазначає, що прокурор ОСОБА_3 не входить в групу прокурорів, визначену на початку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а цього прокурора включену в таку групу постановою заступника прокурора Івано-Франківської області від 05.12.2016 року, тобто вже після закінчення досудового розслідування. Крім того, при зміні групи прокурорів порушено правила ч.2 ст.37 КПК України, якою чітко передбачено підстави для заміни прокурора. Тому захисник вважає, що прокурор ОСОБА_3 не може брати участь в розгляді даного кримінального провадження та заявляє цьому прокурору відвід.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений вказану заяву підтримали із зазначених підстав.

Прокурор ОСОБА_3 проти вказаної заяви заперечив, оскільки вищевказаною постановою від 05.12.2016 року групу прокурорів не змінено, а її доповнено шляхом включено в цю групу його як керівника Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури та заступника керівника цієї прокуратури ОСОБА_6 , враховуючи складність даного провадження та оперативного її розгляду, так як ті прокурори, які включені в склад групи, є працівниками прокуратури Івано-Франківської області, та не завжди мають можливість брати участь в судових засіданнях по розгляду даного кримінального провадження. Крім того, зазначена постанова заступника прокурора Івано-Франківської області від 05.12.2016 року ніким не скасована, а тому є чинною та законною. Також прокурор ОСОБА_3 звертає увагу суду, що статтею 77 КПК України чітко передбачено підстави для відводу прокурора, а такі підстави захисником не наведені, і взагалі вони відсутні. Тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Суд, заслухавши вказаних учасників, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1. ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Згідно з правилами, передбаченими ч.2 цієї статті прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на вказані положення ст.214 цього Кодексу відомості до ЄРДР можуть бути внесені або слідчим, або прокурором. При цьому слідчий зобов`язаний невідкладно у письмовій формі повідомити прокурора про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК.

Якщо ж відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Отже, прокурор у конкретному кримінальному провадженні може визначатися керівником прокуратури:

а) при безпосередньому внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР працівниками прокуратури;

б) при надходженні до прокуратури письмового повідомлення слідчого про початок досудового розслідування та його підставу.

При визначенні форми реалізації рішення керівника прокуратури щодо призначення прокурора слід керуватися положеннями ст. 110 КПК України.

Відповідно до цієї статті процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Важливим процесуальним рішенням є призначення прокурора у кримінальному провадженні, тому положення ст. 110 стосуються і його.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК рішення прокурора приймається у формі постанови. При цьому постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне

Стаття 37 не містить положень щодо обов`язкового винесення постанови. Однак її тлумачення у взаємозв`язку із статтями 214, 110 КПК дає змогу стверджувати, що винесення таких постанов є доцільним. Зокрема, якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР вносяться прокурором, керівник прокуратури зобов`язаний невідкладно винести постанову про передачу матеріалів кримінального провадження за підслідністю до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування. У цій постанові повинно бути відображено і рішення керівника прокуратури щодо призначення відповідного прокурора. У другому випадку при надходженні до прокуратури письмового повідомлення слідчого про початок досудового розслідування та його підставу керівник прокуратури також невідкладно має прийняти рішення про призначення прокурора та негайно надіслати відповідну постанову до органу досудового розслідування.

Частина 1 ст. 37 КПК України передбачає також можливість призначення групи прокурорів для здійснення повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні. Винесення відповідної постанови в цьому випадку також є обов`язковим. При цьому в ній обов`язково мають відображатися: підстави такого рішення, дані про склад групи прокурорів та старшого прокурора такої групи. Підставами доручення здійснення нагляду у кримінальному провадженні групі прокурорів можуть бути: складність кримінального провадження; багатоепізодність кримінального правопорушення (правопорушень); провадження досудового розслідування стосовно кількох осіб тощо.

Диспозиція цієї норми кримінального процесуального закону є відсилочною, тим самим вказує на її тісні внутрішньо-системні взаємозв`язки з іншими окремими структурними елементами кримінального провадження: досудовим розслідуванням та судовим провадженням, і структурно складається з двох частин:

1) перша частина (перше речення) вказує на часові параметри здійснення прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні - з його початку до завершення;

2) друга частина (друге речення) безпосередньо не розкриває умов здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором, а відсилає для їх з`ясування до інших правових положень даного нормативного акта - частини 4,5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 та ч. 3 ст. 37 КПК України.

Отже, прокурор як сторона обвинувачення здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку досудового розслідування (яке розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР) до кінця судового провадження, яке закінчується постановленням та набранням в порядку, передбаченому ст. 532 КПК, судовим рішенням законної сили.

Закріплення в цій нормі закону здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення є втіленням завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду, а також необхідне для підвищення ефективності процесуальної діяльності прокурора щодо доведеності перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зазначена норма кримінального процесуального закону шляхом відсилання до інших його норм наводить вичерпний перелік обставин, передбачених КПК, щодо можливості заміни прокурора в одному й тому самому кримінальному провадженні. Така заміна здійснюється керівником відповідного органу прокуратури або прокурором вищого рівня.

Порядок здійснення повноважень прокурора в одному кримінальному провадженні іншим прокурором є прерогативою керівника органу прокуратури та прокурора вищого рівня, які з обставин, в порядку та спосіб, передбачених КПК, усунули прокурора від виконання повноважень та призначили іншого прокурора для участі в цьому кримінальному провадженні чи самостійно взяли участь у ньому. Вказане випливає із принципу єдності та централізації системи органів прокуратури, передбачених ст. 124 Конституції України, згідно з якою прокуратура становить єдину систему, та ст.7 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Отже, здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у таких випадках:

1) реалізації Генеральним прокурором України, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя і прирівняними до них прокурорами, їх заступниками права:

а) подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення ВСУ чи за нововиявленими обставинами;

б) доповнення, зміни або відмови від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внесених ними або прокурорами нижчого рівня;

в) брати участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку ВСУ або за нововиявленими обставинами (див. коментар до ч. 4 ст. 36 КПК);

2) винесення Генеральним прокурором України, його заступниками, прокурором Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя і прирівняними до них прокурорами вмотивованої постанови про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, в разі неефективного досудового розслідування

3) реалізації службовою особою органу прокуратури вищого рівня права щодо заміни одного прокурора на іншого зі службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийняте або вчинене незаконне рішення, дія чи бездіяльність

Реалізації службовою особою органу прокуратури вищого рівня такого права має передувати:

а) вчинення прокурором нижчого рівня, який брав участь у кримінальному провадженні, незаконних дій, або невжиття заходів щодо вчинення законних дій, що стало наслідком протиправної бездіяльності;

б) скасування прокурором вищого рівня незаконного рішення або визнання незаконними вчинених дії чи бездіяльності прокурора нижчого рівня, який брав участь у кримінальному провадженні;

4) усунення від участі в судовому розгляді прокурора керівником органу прокуратури або прокурором вищого рівня, якщо ними відмовлено (прокурору, який брав участь у судовому розгляді) в погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення. Після усунення від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював такі питання, керівник органу прокуратури або прокурор вищого рівня самостійно бере у ньому участь або доручає участь іншому прокурору

5) неможливості здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні через:

а) задоволення заяви про його відвід;

6) тяжка хвороба, що підтверджується відповідним медичним висновком та з фізіологічних причин унеможливлює реалізацію прокурором своїх повноважень у кримінальному провадженні;

в) звільнення з органу прокуратури (припинення трудових відносин між особою, яка виконувала повноваження прокурора, із системою органів прокуратури в порядку та спосіб, передбачені КЗпП, Закону України "Про прокуратуру" та Дисциплінарним статутом прокуратури України;

г) іншу поважну причину, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні (відпустка (у тому числі по догляду за дитиною), пологи, перебування у відрядженні, перебування на сесії у навчальному закладі чи курсах підвищення кваліфікації, відсторонення від посади на час проведення службового розслідування тощо);

ґ) неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування. Вказана обставина може бути застосована у виняткових випадках та має відсильний характер, оскільки питання прокурорського нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування та ефективність його здійснення визначається галузевим наказом Генерального прокурора України.

Рішення керівника прокуратури про заміну прокурора також приймається у формі постанови, головна вимога до якої - чітке розкриття в мотивувальній частині наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 37 КПК, з посиланням на відповідні джерела таких відомостей.

Як встановлено в судовому засіданні, в день початку досудового розслідування створено групу прокурорів, в склад якої включено таких прокурорів: ОСОБА_7 (старший групи), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У вищеназваній постанові про зміну групи прокурорів, винесеною заступником прокурора Івано-Франківської області від 05.12.2016 року, тобто після закінчення 28.11.2016 року досудового розслідування, змінено склад та створено нову групу у складі тих же 4-х прокурорів, а також керівника Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та заступника керівника цієї прокуратури ОСОБА_6 підставами для цього зазначено складність даного кримінального провадження та забезпечення його розгляду в розумні строки (а.п.43).

Отже, в цій постанові не вказано жодної із вищевказаних підстав, передбачених ч.2 ст.37 КПК України, чи норм цього Кодексу, до яких вона відсилає. Тому суд приходить до висновку, що керівництвом прокуратури Івано-Франківської області грубо порушено визначений КПК України порядок заміни прокурорів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.77 КПК України передбачено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, є інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено іншого механізму недопуску учасника судового провадження до участі в ньому, окрім, як через його відвід, то суд вважає, що саме в зв`язку з відсутністю підстав та для заміни прокурора та порушення порядку його заміни, заява захисника про відвід прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню. відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.37, 77, 80, 81, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

заяву захисника про відвід начальника Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_3 , заявлений в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, задовольнити та відвести вказаного прокурора від участі в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1