Справа № 302/1171/16-к
Провадження № 11-кп/777/355/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

02.06.2017 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 30 діб; за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 45 діб. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді арешту на строк 45 діб. На підставі ст. 71 та п. п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 й остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців і 15 днів;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 20 діб; за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 45 діб. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначено покарання у виді арешту на строк 45 діб. На підставі ст. 71 та п. п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 й остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяців і 15 днів;

ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 102 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 6 місяців. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення й своєю поведінкою доведе виправлення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін і визначено строк дії запобіжного заходу до 23.06.2017 включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання зараховано строк застосованого щодо них у межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 23.01.2017 до набрання вироком законної сили.

Згідно вироку, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнані винними у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, а ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що вирок у частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 та призначення покарання є незаконним через однобічність та неповноту досудового та судового слідства. Посилається на те, що, встановивши в діях ОСОБА_3 склад передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України кримінального правопорушення та призначивши йому покарання, суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, що у свою чергу є порушенням ст. 413 КПК України. В обґрунтування вказаного посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні які-небудь докази про грубе порушення ОСОБА_3 громадського порядку з особливою зухвалістю, а також про умисел останнього на порушення громадського порядку та мотив явна неповага до суспільства, у зв`язку із чим, відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Апелянт вважає, що неврахування судом указаних обставин вплинуло на вирішення питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також на визначення міри покарання. Крім того, вказує на те, що відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення та відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, а згідно зі ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є не закриття кримінального провадження за наявності підстав для його закриття. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в Міжгірському районному суді Закарпатської області.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї статті.

Так, зазначаючи в апеляційній скарзі про незаконність вироку в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 та призначення покарання через однобічність та неповноту досудового та судового слідства, апелянт у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України не подав клопотання (не зазначив у апеляційній скарзі), у якому б указав на те, які саме докази, що підтверджують указані ним в апеляційній скарзі доводи, необхідно дослідити апеляційному суду, із зазначенням того, у чому саме полягає неповнота при дослідженні та невірна оцінка цих доказів місцевим судом, і які саме факти можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні цих доказів.

Крім того, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт допустився суперечності, оскільки в мотивувальній її частині вказує на відсутність у діях ОСОБА_3 складу передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України кримінального правопорушення та посилається на норми, які передбачають закриття кримінального провадження, а в прохальній частині просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

При цьому, зазначаючи в апеляційній скарзі про необхідність скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в Міжгірському районному суді Закарпатської області, апелянт не вказує на передбачені законом підстави для прийняття апеляційним судом рішення про призначення нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , залишити без руху.

Встановити апелянту строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.

Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 Стан