Єдиний унікальний номер 354/149/17
Судове провадження № 1-кс/340/27/17
УХВАЛА
щодо клопотання про арешт майна

21 березня 2017 року, слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Яремчанського відділу поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 про арешт майна ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :
начальник СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене з процесуальним керівником - прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, в якому просить накласти арешт на майно: домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 10870749, вартістю 76383 гривень; нежиле приміщення (офісне приміщення), що розташоване в м. Яремче, вулиця Степана Бандери,8, приміщення 1, реєстраційний номер майна 29351370, вартістю 117440 гривень; автомобіль ЗАЗ-968 МД, державний номерний знак НОМЕР_1 червоного кольору, що належать підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2015 №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді приватного нотаріуса Яремчанського нотаріального округу, маючи повноваження приймати рішення обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами не залежно від їх відомчої належності чи підлеглості, будучи достовірно обізнаним у здійсненні процедури укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок, встановлений Законом і Інструкцією, маючи реальну можливість виконати свої службові обов`язки належним чином, усвідомлюючи факт порушення ним своїх службових обов`язків передбачаючи і свідомо допускаючи можливість настання негативних наслідків у результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінні ставлення до них, прийняв рішення та здійснив із порушенням встановленого діючим законодавством порядку укладання ряду договорів купівлі-продажу земельних ділянок, внаслідок чого потерпілому заподіяно шкоди на загальну суму 1358560 грн.

Вище вказані протиправні дії ОСОБА_6 ними кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України. Оскільки на даний час заподіяна злочином шкода потерпілому не відшкодована, а тому з метою забезпечення цивільного позову, щодо долучення якого до матеріалів кримінального провадження, на даний час вирішується питання, та створення можливості відшкодування шкоди, завданої злочином, просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримала з аналогічних підстав, вважає, що арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 допускається з підстав п.4 ч.2 ст.170 КПК України. Зокрема вказала, що на даний час потерпілим цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, однак у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, обвинувальний акт не складено, і планується подання такого цивільного позову потерпілим. А тому з метою забезпечення відшкодування шкоди заподіяної злочином, вважає клопотання обґрунтованим. Належність перерахованого майна підозрюваному вважає підтвердженим долученими документами. Одночасно зазначила, що на даний час не вирішувалося питання про визнання цього майна речовим доказом у провадженні, можливості застосування спеціальної конфіскації, а також конфіскації.

Підозрюваний, як власник майна, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Оскільки судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, а його неявка у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, таке слід розглянути у його відсутності.

Вислухавши думку прокурора, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 КПК України). Крім цього, у відповідності до пункту 3 ч.2 ст.173 КПК України слідчий суддя зобов`язаний перевірити обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_6 , працюючому на посаді приватного нотаріуса, за період 2006-2007 років було посвідчено ряд договорів купівлі-продажу земельних ділянок. 09.03.2017 року ОСОБА_6 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке полягало зокрема у тому, що він при посвідченні вказаних договорів своїми діями проявив службову недбалість, яка виразилися у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, та заподіянні тяжких наслідків для потерпілого.

В то же час, слідчим суддею може бути накладено арешт з метою забезпечення виключно з наведених чотирьох підстав у частині 2 ст.170 КПК України при доведеності ризиків перерахованих у п.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Як встановлено санкція частини 2 статті 367 КК України не передбачає можливості застосування такого виду покарання, як конфіскація.

Крім цього, як вказала у судовому засіданні прокурор, на даний час зазначене у клопотанні майно не визнавалося речовим доказом, у кримінальному провадженні не вирішувалося питання про можливість застосування спеціальної конфіскації, просить накласти арешт з підстав п.4 ч.2 ст.170 КПК України для забезпечення можливості відшкодування шкоди, завданої злочином.

Проте, частиною 6 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Шляхом системного аналізу зазначеної правової норми можна дійти висновку, що обов`язковою умовою накладення арешту на майно підозрюваного з підстав п.4 ч.2 ст.170 КК України, є наявність заявленого до нього в межах цього кримінального провадження цивільного позову.

Однак, як встановлено, і вказані обставини визнані прокурором, на даній стадії досудового розслідування такий цивільний позов ніким не заявлявся. А тому клопотання про накладення арешту є передчасним та необґрунтованим.

Крім цього, в клопотанні відсутні будь-які обґрунтування наявності ризиків, передбачених п.2 ч.1 ст.170 КПК України, і такі обставини не доведено в судовому засіданні, що є окремою підставою для відмови у накладенні арешту на майно підозрюваного.

Керуючись ст.ст.170 -173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання начальника СВ Яремчанського відділу поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 про арешт майна ОСОБА_6 , відмовити за його недоведеністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1