Справа №766/2136/16-к
н/п 1-кп/766/2875/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.02.2016 року за №0000914 за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Федорівка Каховського району Херсонської області, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, має на утримані малолітню дитину 2015 р.н., фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, не працевлаштований, не є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений: вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2006 року за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 17.03.2007 року у зв`язку з відбуттям покарання, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2007 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 08.02.2010 року у зв`язку з відбуттям покарання, вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.05.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі, звільнений з місць позбавлення волі 21.02.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання становив 4 місяці 16 днів, судимість за цей злочин на час вчинення злочину, інкримінованого у даному кримінальному провадженні, була погашена, проте ці дані свідчать про те, що строк погашення судимості за попередні злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, переривався та після звільнення з місць позбавлення волі 21.02.2014 року почав обчислюватися заново і на час вчинення злочину, інкримінованого у даному кримінальному провадженні, не сплинув -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 24.02.2016 р. близько 10-00 год., переслідуючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись у салоні тролейбусу маршруту №1, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, повторно таємно викрав належний ОСОБА_5 гаманець з грошима у сумі 600 гривень та золотим хрестиком вагою 2 гр, чим завдав останній майнову шкоду на загальну суму 600 грн..

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, підтвердивши факт викрадення гаманця, проте заперечивши, що в гаманці було саме 600 грн. та золотий хрестик. Дав показання про те, що у вказаний в обвинувальному акті час перебував в салоні тролейбусу №1, де побачив раніше незнайому жінку, якою є потерпіла. Вона стояла з сумкою в руці, сумка була відкрита, зверху у сумці лежав гаманець, який він взяв та вийшов з тролейбуса і пішов у супермаркет, де його наздогнала потерпіла разом зі своїм чоловіком та викликали поліцію. Потерпіла, отримавши та перевіривши вміст гаманця, повідомила, що з гаманця нічого не зникло. Чув, що потерпіла тоді говорила, що грошей у гаманці було небагато, близько 200 грн.. Про хрестик не говорила нічого. Сам він гаманець не відкривав, а тому про те, скільки там у дійсності було грошей та чи був там хрестик, йому достовірно невідомо.

Окрім визнавальних показань ОСОБА_6 , вина останнього у пред`явленому йому обсязі обвинувачення підтверджена також наступними доказами, дослідженими судом з урахуванням положень ст.ст. 22, 23 КПК України, обсяг яких був визначений згідно ч. 1 ст. 349 КПК України, які суд визнає належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ОСОБА_6 злочину.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт викрадення в неї гаманця у інкримінований ОСОБА_6 час та спосіб, пояснивши, що того дня в салоні тролейбусу помітила, що в неї зник гаманець. Один з пасажирів вказав на обвинуваченого, який пішов до супермаркету, як на особу, що викрала у неї гаманець. Після того, як вона разом із чоловіком наздогнали ОСОБА_6 , останній одразу віддав гаманець. Перевіривши зміст гаманця, пересвідчилась, що з гаманця нічого не зникло. Пояснила, що в гаманці було 600 грн. та золотий хрестик, які працівниками поліції було оглянуто та повернуто їй під розписку.

Показання потерпілої в частині обсягу викраденого у неї майна підтверджуються розпискою від 24.02.2016 року про отримання нею від працівників поліції гаманця з грошовими коштами в сумі 600 грн. та золотим хрестиком (а.п. 37).

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 за зовнішніми ознаками обличчя вказали на фотознімок ОСОБА_6 як на особу, яка 24.02.2016 року викрала у потерпілої гаманець (протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2016 р. та від 04.03.2016 року, а.п. 65-70).
Оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про те, що вони повністю доводять пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення, узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ним злочину.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до злочинів середньої тяжкості, наслідки, що настали (повернення у повному обсязі викраденого майна потерпілій), особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштований, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має судимість за вчинення аналогічних злочинів. Обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що у судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого та намір не вчиняти подібних дій у майбутньому. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та визнати разом з цим за можливе звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України в редакції Закону України №1254-6 від 14.04.2009 року, яка була чинною на час вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому дій.

Також при обранні міри покарання суд враховує думку прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а також думку потерпілої, яка погодилася з позицією прокурора.

Цивільний позов у справі не пред`явлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України №1254-6 від 14.04.2009 року) обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (органи пробації) про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію (органи пробації).

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та потерпіла мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1