Справа № 446/831/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2014 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 з середньою освітою, непрацюючої, раніше несудимої

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
з участю сторін:
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
У судовому засіданні за клопотанням прокурора до обвинувального акта долучені документи, інші матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, відповідно до яких ОСОБА_5 в порушення вимог ст.4 ЗУ «Про металобрухт» від 05.05.1999, п.2.1 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №183 від 31.10.2011 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів» у вересні 2013 р., на території власного домогосподарства, що за адресою с.Сокіл Кам`янка-Бузького району Львівської області, організувала незаконний пункт прийому, схову і збуту металобрухту шляхом облаштування місця для його зберігання. В період часу з вересня 2013 року по 12 березня 2014 року ОСОБА_5 здійснювала заготівлю металобрухту, зокрема купівлю, зберігання та реалізацію металобрухту.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч.1 ст.213 КК України. Підозрювана ОСОБА_5 зобов`язалася під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме громадські роботи на строк 200 годин. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена в судовому засіданні також просила укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, та просила суд застосувати до неї ЗУ «Про амністію в 2014 році», так як вона має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Злочин у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратори Кам`янка-Бузького району ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, а тому її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.213 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р. (зі змінами), ст.ст.9, 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р., рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
За такого, враховуючи наявність клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про застосування відносно неї амністії, відсутність підстав, що не дозволяють застосування амністії, передбачених ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р., ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р. (зі змінами), та те що на момент набрання цим Законом чинності обвинувачена має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , 18.11.2010 р. та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується доданими до матеріалів кримінального провадження копіями свідоцтв про народження дітей, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання у виді громадських робіт, на підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», як таку, що на момент вчинення злочину має дітей, яким не виповнилося 18 років.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченій не обирати.
Цивільний позов, судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 472-475 КПК України, ст.1 п. «в», 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ, що набрав чинності 19.04.2014 року, суд, -
з а с у д и в:
Затвердити угоду, укладену 16 квітня 2014 року між прокурором прокуратори Кам`янка-Бузького району Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16 квітня 2014 року покарання у виді громадських робіт на строк 200 /двісті/ годин.
Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ, що набрав чинності 19.04.2014 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Головуючий:

Оригінал вироку.