Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2225/17
Провадження № 1-кп/644/380/17
УХВАЛА
Іменем України

13 червня 2017 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0004259 від 27 грудня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , 1976 року народження, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на два місяці. Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час по кримінальному провадженню у відношенні обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, ризики того, що обвинувачений може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, переховуватись від суду або впливати на не допитаних судом свідків, і інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити дієвості цього судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували, захисник вважав, що ризики, які стали підставою для обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу, на теперішній час існувати не перестали.

Вислухавши прокурора, потерпілого, захисника і обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, судова колегія вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу. Розгляд такого клопотання відбувається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 був обраний у вигляді тримання під вартою Орджонікідзевськимрайонним судом м. Харкова 30 грудня 2016 року. При обранні судом запобіжного заходу враховувалися обґрунтованість підозри та наявні у кримінальному провадженні ризики, встановлені ст. 177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду.
Обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід продовжувався ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2017 року на два місяці. Зазначений строк спливає.

Питання щодо продовження строку тримання під вартою вирішується судом в порядку ст. 331 КПК України. Відповідно до вимог п. 21, 22 Інформаційного листа ВССУ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд з`ясовує думку учасників процесу.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якоїсама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання чи продовження дії запобіжного заходу, але, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції». Також, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Стосовно наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК, як підстав для продовження у відношенні обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд вбачає наявним у кримінальному провадженні ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років може викликати загрозу його втечі, про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, на час затримання офіційно не працював, за місцем реєстрації не проживав, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, його дитина проживає окремо з його колишньою дружиною, після вчинення інкримінованого правопорушення залишив місце його вчинення, у своїй сукупності також свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків і можливість зміни місця проживання з метою ухилення від суду.
На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, свідки сторонами ще не допитані, тому загроза можливого впливу на них з боку обвинуваченого зберігається. Оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, то існує і ризик можливого вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Відомостей, які б свідчили про неможливістьтримання обвинуваченого під вартою, суду не повідомлено.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у кримінальному провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків та неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання його під вартою, і, як наслідок цього, необхідність продовження дії обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№ 27) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме: до 12 серпня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3