АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/291/17 Справа № 711/9443/16-к Категорія: ч.2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянку України, працюючу без оформлення трудового договору, мешканку АДРЕСА_1 без реєстрації, раніше неодноразово судиму останній раз:

17.08.2015 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, звільненої з місць позбавлення волі 01.03.2016 р. у зв`язку з відбуттям покарання,
визнано винною у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, і призначено їй покарання у вигляді обмеження волі строком 3 (три) роки.
Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, що вона повторно вчинила на території м. Черкаси умисні злочини за наступних обставин.
Близько 10 години 06 хвилин 25 липня 2016 року, перебуваючи в приміщенні відділення № 21 бази «Бакалія», розташованої в м. Черкаси, вул. Гоголя, 582, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підсудна повторно таємно викрала з дитячої коляски чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 : гаманець, в якому зберігались грошові кошти в сумі 300 грн., якими розпорядилась на власний розсуд.
Біля 12 год. 20 хв. 16 серпня 2016 року, знаходячись в приміщенні магазину «Ніна Владі», розташованого в м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 61, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підсудна ОСОБА_7 повторно таємно викрала з залишеної потерпілою ОСОБА_9 сумки гаманець, в якому зберігались 100 грн. та 100 доларів США, що становило 2511 грн.51 коп., який приховала під свій одяг і таємно винесла за межі магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Зазначеними діями обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.2 ст. 185 КК України повторне таємне викрадення чужого майна.
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачена ОСОБА_7 , подала апеляцію, в якій вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують її покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, незадовільний стан її здоров`я та те, що на її утриманні перебуває її мати. Просить пом`якшити її покарання призначене судом першої інстанції, та призначити їй умовне покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважає, що апеляція обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який її засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про її винність у вчинені кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на суворість призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65, 66, 67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченої ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання не підлягає задоволенню, оскільки при призначенні покарання, місцевий суд вірно врахував, те, що ОСОБА_7 вчинила умисні злочини середньої тяжкості згідно з положеннями ст. 12 КК України, особу винної, яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних корисливих злочинів та відбувала покарання у вигляді позбавлення волі, але не виправилась і вчинила новий умисний злочин, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують її покарання. Так судом першої інстанції вірно враховано в якості обставин що пом`якшують покарання - наявність у неї різних захворювань, а в якості обтяжуючих обставин покарання - рецидив злочинів.
Крім того, судом вірно зазначено, що визнання вини та щире каяття не є пом`якшуючими обставинами покарання, тому що обвинувачена на протязі тривалого часу не вжила заходів щодо хоча б часткового відшкодування завданої шкоди. Її винуватість доведена безспірними доказами і вона змушена була дати правдиві показання.
Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2,3 ст. 50 КК України, може бути досягнута виключно при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 міри покарання у виді обмеження волі. А тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляції обвинуваченої ОСОБА_7 щодо суворості покарання непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доводи викладені в апеляції вже враховані судом першої інстанції.

За зазначених вище обставин призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів і призначено в межах санкцій ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 січня 2017 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченої ОСОБА_7 в частині пом`якшення її покарання, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 січня 2017 року залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 січня 2017 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :