Справа № 728/149/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/477/2017
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 листопада 2016 року за № 0001057 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

- 24 травня 2012 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком в 2 роки;

- 01 жовтня 2012 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком в 2 роки;

- 07 листопада 2012 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково на 9 місяців 16 днів згідно з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2013 року;

- 10 листопада 2016 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у виді 1 (одного) року позбавлення волі, і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання 17 листопада 2016 року.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його перебування в установі попереднього ув`язнення, для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження, з 17 листопада 2016 року включно по 27 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 185, 190 КК України, повторно вчинив кримінальне правопорушення, а саме 16 листопада 2016 року близько 11 години ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу залізничного вокзалу ст. Бахмач-Київський, розташованого в м. Бахмачі Чернігівської області, по вул. Червоноармійській, 2а, умисно, таємно від оточуючих, повторно здійснив крадіжку бувшого у використанні велосипеда марки «Мінськ», вартістю 1020,00 грн., який належить ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вищевказану суму.

Окрім того, 16 листопада 2016 року близько 12 години ОСОБА_8 , перебуваючи на території Бахмацького міського ринку «Колос», розташованого в м. Бахмач Чернігівської області, по вул. Пушкіна, 24, поблизу контейнера № 420, умисно, таємно від оточуючих, повторно викрав осінню куртку марки «Blessing» вартістю 450.00 грн., яка належить ОСОБА_10 , чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 ставить питання про перегляд оскаржуваного вироку суду. Свої вимоги аргументує наявністю необґрунтованих доказів вини наданих стороною обвинувачення та не роз`ясненням його прав та обов`язків. Крім того, звертає увагу суду, про задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, що за його стану здоров`я є неможливим.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В запереченнях прокурора поданих на апеляційну скаргу обвинуваченого стверджується про відсутність підстав для її задоволення та законності і обґрунтованості вироку суду.

В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводами скарги.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, позицію сторони захисту та думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним чином.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у крадіжці майна потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджені сукупністю доказів, які належним чином досліджені в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_9 , допитаний в суді першої інстанції, показав, що він працює на ст. Бахмач і одного дня приїхав на роботу на велосипеді, який поставив у службовому приміщенні на вокзалі, а сам з колегою працював неподалік і час від часу наглядав за велосипедом; раптом з`явився невідомий чоловік у зеленій куртці, який декілька разів пройшов повз велосипед, а потім кудись подівся, при цьому велосипед також зник. Потерпілий запевнив, що вибіг на вокзал, але ні чоловіка в зеленій куртці, ні велосипеда вже не було, проте на снігу залишився слід від велосипедних шин, який вів в сторону міста; неподалік інший працівник вокзалу ОСОБА_11 сказав потерпілому, що чоловік в зеленій куртці поїхав на велосипеді в сторону центра міста. Також потерпілий повідомив, що в службовому приміщенні, де знаходився його велосипед, були й інші велосипеди і через деякий час після того, як зник належний йому транспортний засіб, біля велосипедів, що лишилися, почав вовтузитись чоловік у чорній куртці з пакетом, намагаючись зламати замок на одному з транспортних засобів, проте безрезультатно. Це насторожило потерпілого і він разом з колегою затримали його; в пакеті у чоловіка знаходились дві куртки, одна з яких була зеленою, тому потерпілий здогадався, що це саме та особа, яка викрала його велосипед, на запитання незнайомець відповів, що подав вкрадений ним велосипед жінці на ринку за 100 грн. і сказав, що зможе її впізнати. Потерпілий показав, що він з колегами: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , забравши з собою підозрілого чоловіка, яким виявився ОСОБА_8 , одразу поїхали на базар, проте там нікого не знайшли, тому відвели ОСОБА_8 до поліції; на ранок слідчий повернув йому викрадений велосипед; на даний час потерпілий претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов у справі не заявляв.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона займається підприємницькою діяльністю і одного разу, точної дати не пам`ятає, їй зателефонували з поліції і поцікавились, чи не зникали у неї речі, якими вона торгує, зокрема чоловіча куртка. Перевіривши товар, потерпіла виявила зникнення чорної чоловічої куртки розміру М чорного кольору з блакитними полосами на комірі та на манжетах, яку їй потім пред`явили для впізнання в поліції. Потерпіла запевнила, що одного разу незадовго до того, як було виявлено крадіжку, вона бачила ОСОБА_8 біля свого контейнеру, той цікавився вартістю курток, але нічого не купив; коли зникла куртка потерпіла не помітила, але дана річ точно не була продана, оскільки не облікована як така, тому потерпіла з впевненістю заявила, що чорна чоловіча куртка, яку їй пред`явили для впізнання в поліції, була саме викрадена; цивільний позов у справі не заявляла.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 підтвердив у повному обсязі показання потерпілого ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що одного дня він був на роботі і в справах знаходився на пероні вокзалу ст.Бахмач і бачив, як обвинувачений стояв з велосипедом, а потім поїхав в сторону міста, згодом прибіг ОСОБА_9 і сказав, що у нього викрадено велосипед, спитав, чи не бачив чоловіка, який тут декілька разів проходив, на що свідок сказав, що бачив. Також свідок повідомив, що через деякий час ОСОБА_9 зателефонував йому і сказав, що знайшли того, хто викрав велосипед, як з`ясувалось згодом чоловік, який скоїв крадіжку повернувся, щоб знову вчинити аналогічний злочин, при цьому перевдягнувся у чорну куртку, а інші дві куртки, в тому числі і зелена знаходились в пакеті, який був при ньому; обвинувачений пояснив їм, що продав велосипед на базарі за 100,00 грн. невідомій жінці; вони всі поїхали на базар, проте там вже нікого не було, тому ОСОБА_8 відвели до поліції.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні місцевого суду пояснила, що одного разу в листопаді 2016 року вона була на ринку «Колос» в місті Бахмачі, де незнайомий чоловік запропонував їй за 100.00 грн. терміново купити бувший у використані чорний чоловічий велосипед, оскільки йому вкрай потрібні гроші на квиток до м.Києва; на питання чи викрадений вказаний велосипед, чоловік переконливо повідомив, що велосипед належить йому особисто і, оскільки у свідка незадовго до цього сталася пожежа і згоріло майже все майно, то вона зробила покупку; свідок запевнила, що після того, як працівники поліції повідомити їй про те, що велосипед викрадений, вона запитувала у ОСОБА_8 для чого він продав їй крадену річ; на даний час велосипед у неї забрали і повернули лише 60.00 грн.

З урахуванням викладеного, місцевим судом обґрунтовано встановлено і доведено вину ОСОБА_8 в крадіжці велосипеда у потерпілого ОСОБА_9 та куртки у потерпілої ОСОБА_10 .

І хоча сам ОСОБА_8 повністю заперечує свою вину, проте сукупність доказів по справі, які суд ретельно перевірив під час розгляду справи, дали йому обґрунтовані підстави на спростування таких тверджень.

Крім того вина, обвинуваченого підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 17.11.2016 року, згідно з яким на території ринку «Колос» біля контейнеру № 149 в м.Бахмач Чернігівської області було виявлено велосипед марки «Мінськ» чорного кольору (а.с.22-24);

- висновком експерта № 1473 від 29.11.2016 року, згідно з яким вартість велосипеда торгової марки «Мінськ» з рамою закритого типу (чоловічого), з урахуванням зносу, станом на 16.11.2016 року могла становити 1020.00 грн. (а.с.29-34);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.11.2016 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_10 за рисами обличчя впізнала ОСОБА_8 , який 16.11.2016 року близько 12:00 год. перебував на ринку «Колос» (а.с.45-46);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.11.2016 року та довідкою про вартість, згідно з якими потерпіла ОСОБА_10 за зовнішніми ознаками впізнала викрадену у неї 16.11.2016 року чоловічу куртку чорного кольору фірми ««Blessing» розміру М, вартість якої складає 450.00 грн.(а.с.47-49);

- протоколом огляду речей від 17.11.2016 року, згідно з яким було оглянуто вилучену у ОСОБА_8 чоловічу куртку чорного кольору фірми ««Blessing», розміру М, балоньєву, демісезонну, з двома горизонтальними внутрішніми нагрудними кишенями з обох боків, як защібаються на замок типу «блискавка»; з в`язаними манжетами та коміром, які мають горизонтальні полоси блакитно-чорного кольору (а.с.58-59).

Таким чином, висновки суду після ретельного аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, апеляційний суд вважає обґрунтованими та належним чином мотивованими, що повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна, а саме вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Посилання обвинуваченого щодо невчинення ним даного кримінального правопорушення, об`єктивно не підтверджені та спростовуються доказами наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими в судовому засіданні, які є послідовними, узгоджуються між собою та спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому розцінюються колегією суддів як обраний ним спосіб захисту.

Доводи обвинуваченого про те, що давав визнавальні показання під час досудового розслідування лише під тиском працівників поліції є необґрунтованими.

Так, згідно зі ст.95 ч.4 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Відповідно до технічного запису судового засідання потерпілі та свідки були безпосередньо допитані в судовому засіданні та прямо вказували на ОСОБА_8 , як на особу що скоїла злочини за вказаних вище обставин. Саме ці показання суд поклав в основу вироку та які крім того, узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Посилання про не роз`яснення прав та обов`язків підозрюваного також являється надуманим. Так, в ході досудового розслідування ОСОБА_8 роз`яснювались його права, про що свідчить відповідна пам`ятки про права (а.с.53-55), засвідчена підписом ОСОБА_8 . Більше того, в день затримання особи було залучено захисника (а.с.61), який був присутнім як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду справи судом першої інстанції. В засіданні апеляційного суду захисник підтвердив, що мав побачення з обвинуваченим до першого допиту і ніяких заборонених методів ведення слідства не спостерігав.

Отже, порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року у по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_8 без змін.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, починаючи з 27 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4