Справа № 473/730/17
Провадження №1-кс/472/86/17

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про повернення клопотання

04 квітня 2017 рокусмт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі: слідчого - судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю слідчого - ОСОБА_3 ,

володільця майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали винесеного в кримінальному провадженні № 0001319 клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_5 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
30 березня 2017 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_5 , про арешт майна.

Слідчий Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним клопотанням на підставі ст. 171 КПК України.

В клопотанні слідчий Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_3 зазначила, що 20 липня 2016 року до Вознесенського відділу поліції звернулася ОСОБА_6 про те, що в період часу з вересня 2015 року по 20 липня 2016 року в АДРЕСА_1 невідома особа проникла на територію домоволодіння, де шляхом зламу замку, проникла в приміщення гаражу, звідки незаконно заволоділа автомобілем "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить заявниці.

За даним фактом 20 липня 2016 року СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області відкрите кримінальне провадження № 0001319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

14 березня 2017 року слідчим СВ Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , був вилучений автомобіль марки "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору.

В ході досудового розслідування потерпілою ОСОБА_6 документів, які б підтверджували право власності або право користування автомобілем марки "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, надано не було. Однак, будучи допитаною як потерпіла, ОСОБА_6 пояснила, що автомобіль марки "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, вона купувала разом зі своїм чоловіком десь 13 років тому. Крім того, вищевказаний автомобіль на час вчинення кримінального правопорушення знаходився в гаражі домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке згідно з витягом з Державного реєстру правочинів належить ОСОБА_6 . Місцезнаходження вказаного автомобіля в даному гаражі також підтверджує допитаний свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 . Також, допитана як свідок ОСОБА_4 пояснила, що вилучений в неї автомобіль раніше був проданий її чоловіком, кому саме, їй не відомо, але документи не переоформлювались і транспортний засіб по документам належав її чоловікові, що підтверджує фактичне відчуження транспортного засобу.

Для вирішення питання про законність володіння вищевказаним транспортним засобом з метою збереження речового доказу та попередження його можливого перепродажу або переоформлення на іншу особу, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору.

В судовому засіданні слідчий Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_8 підтримала клопотання з підстав, викладених в клопотанні.

В судовому засіданні володілець транспортного засобу ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки власником майна був її чоловік ОСОБА_9 , та після його смерті вона прийняла спадщину, до складу якої входить автомобіль марки "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору. Однак, слідчий не надав суду доказів, які підтверджують право власності ОСОБА_6 , або свідчать про володіння чи користування нею цим транспортним засобом.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , вважає, що дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Подане клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна у разі, якщо майно тимчасово вилучене, розглядається з участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереженння речових доказів, у цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на ту обставину, що арешт вищевказаного автомобіля необхідно здійснити для забезпечення збереження речових доказів, але доказів того, що вказаний автомобіль визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження суду не надано, що позбавляє суд можливості перевірити дані твердження слідчого.

Крім того, слідчий не вказав в клопотанні спосіб накладення арешту, який він вважає за необхідним в даному кримінальному провадженні та жодним чином не обгрунтовує необхідність такого способу. Згідно з вимогами КПК України суд не може самостійно обирати спосіб накладення арешту. Разом із тим, суд звертає увагу на ту обставину, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.173 КПК України). Без зазначення способу накладення арешту, який вважає за необхідне слідчий в межах даного кримінального провадження, суд позбавлений можливості перевірити співмірність обмеження права володіння вказаним автомбілем спадкоємця власника автомобіля, яка прийняла спадщину, ОСОБА_4 , та іншої особи, яка слідчим допитана як потерпіла ОСОБА_6 , завданням кримінального провадження. Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, слідчим не наведено обгрунтованість існування та не доведено ризику можливості перепродажу та переоформлення автомобіля на іншу особу.

У клопотанні про арешт майна не зазначено документів, які підтверджують право власності ОСОБА_6 на автомобіль марки "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, а також конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження потерпілою ОСОБА_6 вказаним автомобілем, окрім доданого до матеріалів справи копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що вона з чоловіком придбала вказаний автмомобіль 13 років тому, однак будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини слідчий не надала. В матеріалах клопотання наявні показання свідка ОСОБА_7 , який вказав на те, що власником вказаного автомобіля був ОСОБА_9 , який помер у січні 2016 року, і ОСОБА_10 "просто взяв та керував даним атомобілем".

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію траспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля "MITSUBISHI CARIZMA", державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, був ОСОБА_9 .
За даними Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2016 року спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_9 є його дружина ОСОБА_4 , яка отримала Свідоцтво про право на спадщину, до складу якої увійшов вказаний автомобіль.

Крім того, суд звертає увагу на те, що клопотання слідчого датоване 16.03.2017 року, а прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_5 погоджено 16.01.2017 року, хоча відповідно до клопотання від 03.04.2017 року прокурор ОСОБА_5 зазначив, що він є прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 171, 172, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя -

Постановив:
Клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт автомобіля "MITSUBISHI CARIZMA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, повернути прокурору Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області юристу 1 класу ОСОБА_5 для усунення недоліків, надавши для цього строк в сімдесят дві години. У разі неусунення у визначений строк недоліків тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Копію ухвали надіслати прокурору Вознесенської місцевої прокуратури юристу 1 класу ОСОБА_5 . Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1