Справа № 638/6900/17
Провадження № 1-в/638/250/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , 1973 р.н., відбуваючого покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.08.2014 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., -
встановив:
До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_4 , відбуваючого покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.08.2014 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.

Обгрунтовуючи заяву посилався на те, що стаття, за якою він засуджений, підпадає під дію ЗУ «Про амністію». Крім того, він хворий на ВІЧ і гепатит С, а також йому залишилось лише 6 місяців до закінчення відбування визначеного судом строку покарання; він не має порушень і не є злісним порушником.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував.
Суд вислухавши учасників процесу, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.08.2014 р. ОСОБА_4 визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. За ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 призначено покарання в вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 5 років. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України ОСОБА_4 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за сукупністю злочинів частково приєднано покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 06.12.2013 р. і остаточно ОСОБА_4 обрано покарання в вигляді позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців. Строк покарання ОСОБА_4 рахується з 06.12.2013 р.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Відповідно до п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», який є чинним, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року № 3/6.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений і відбуває покарання за вчинення, серед інших, злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», до засудженого застосований бути не може.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, підлягають засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені в ст. 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до п. «б» ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.ст. 1-3 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше шести років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше двох третин призначеного строку основного покарання.
Враховуючи, що ЗУ «Про амністію у 2014 році» набув чинності з 19.04.2014 р., а ОСОБА_4 відбуває покарання з 06.12.2013 р., а отже на момент набрання чинності Законом засуджений не відбув необхідну частину покарання, передбачену ст.ст. 2-4 цього Закону, вказані статті також не можуть бути застосовані до ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2014 році», звільненню з місць позбавлення та обмеження волі підлягають засуджені, невідбута частина покарання у яких на день набрання чинності цим Законом становить менше одного року.
ОСОБА_4 також не підпадає під дію ст. 7 зазначеного Закону, оскільки на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році» невідбута частина покарання у нього становила більше 1 року.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши ЗУ «Про амністію у 2014 році», суд приходить до висновку, що підстави для застосування до ОСОБА_4 вказаного Закону відсутні, а тому його заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 1-4, 7 Закону України «Про амністію у 2014 році» зі змінами та доповненнями, суд -

ухвалив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , 1973 р.н., відбуваючого покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.08.2014 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб з дня проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1