БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.06.2017
Єдиний унікальний номер 497/860/17
Провадження № 1-кп/497/65/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2017 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 03.06.2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Болградського району Одеської області, болгарина за національністю, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановленого згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 17.04.2014 року, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 126 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
02 червня 2017 року приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , вступив в сварку, на ґрунті особистих неприязних відносин зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , матір`ю його новонародженої дитини. Під час сварки, ОСОБА_5 , діючи з умислом, спрямованим на спричинення ударів ОСОБА_4 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, кулаком лівої руки наніс один удар по правій руці в області плеча ОСОБА_4 , після чого кулаком правої руки наніс один удар по лівій руці в області плеча ОСОБА_4 , та наніс один удар кулаком лівої руки по голові з правої сторони в області вуха ОСОБА_4 . В результаті чого ОСОБА_4 були завдані побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

По твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ст.126 ч.1 КК України за ознаками: умисне завдання удару, який завдав фізичний біль, та не спричинив тілесні ушкодження.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, та суду підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що дійсно 02 червня 2017 року біля 16:00 години він перебував в домоволодінні своєї співмешканки ОСОБА_4 , прийшов побачити дитину. В цей час, до будинку прийшла жінка, хрещена мати ОСОБА_4 ОСОБА_7 .. Він, забороняв ОСОБА_4 показувати дитину, однак вона його не послухала, і винесла дитину з кімнати, де вони перебували, в столову кімнату де була її мати, та ОСОБА_7 . Це його дуже розізлило, та після повернення ОСОБА_4 до кімнати, не стримуючи гніву він наніс їй декілька ударів кулаками рук по її тілу. Точно пам`ятає, що наніс один удар по голові з правої сторони в область вуха, інших ударів не пам`ятає, однак допускає що міг наносити і інші удари, оскільки не контролював свої дії, перебуваючи в розлюченому стані.

Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаявся, та запевнив суд, що не допустить у майбутньому подібних діянь. Неодноразово просив вибачення у потерпілої.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується:

Заявою ОСОБА_4 від 03.06.2017 року про те, що 02 червня 2017 року біля 16:00 години, в домоволодінні АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , 1996 року народження, спричинив їй фізичну біль (а.с.34).

З даним фактом були внесені відомості в ЄРДР за № 0000320 та розпочато досудове слідство (а.с.31).

Постановою слідчого від 03.06.2017 року заявниця ОСОБА_4 була визнана потерпілою (а.с.35).

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила про те, що вона проживає разом зі своїми батьками та малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є обвинувачений. 02.06.2017 року зранку до неї прийшов ОСОБА_5 , щоб побачитися зі своєю донькою. Вони разом перебували у її спальній кімнаті. Потім вона почула, що до них додому прийшла хрещена, ОСОБА_7 , і вона пішла на кухню, де знаходилися її мама з хрещеною. ОСОБА_7 принесла подарунки і гроші для дочки, взявши які вона пішла в спальню, щоб забрати дочку і принести її хресній, щоб вона її побачила. Коли вона стала забирати дитину, ОСОБА_9 став агресивним і сказав, щоб вона не забирала дитину і не показувала чужій людині. Вона стала йому пояснювати, що це не чужа людина, а її хресна, але він на підвищеному тоні, зі злістю продовжував наполягати на своєму. Вийшовши з дитиною з кімнати, віддала дочку на руки своїй мамі, оскільки вона вже була сильно злякана із-за агресивності ОСОБА_10 . Коли вона зайшла в спальню, ОСОБА_9 сказав їй, щоб вона порвала ці гроші і завдав їй одного удару лівою долонею по обличчю з правого боку. Вона ще більше перелякалася і стала рвати гроші. Вона стала кричати мамі про допомогу, до кімнати зайшла ОСОБА_7 і стала заспокоювати ОСОБА_11 , але він знову завдав їй одного удару кулаком лівої руки по її правій руці в області вище за лікоть, потім завдав одного удару кулаком правої руки по її лівій руці також в область вище за лікоть, потім ще один удар кулаком лівої руки по голові з правого боку в області вухо. Потім вона вибігла з кімнати та втратила від болю свідомість. ОСОБА_12 вона не вибачає, просить що б він ніколи не приходив до неї до дому, залишив її і дитину в спокої.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 02.06.2017 року приблизно о 16 годині, вона була в гостях у сім`ї ОСОБА_13 . Коли вона прийшла, в кухонній кімнаті знаходилася мати ОСОБА_4 .. ОСОБА_14 вийшла з дочкою вже засмученою і стривоженою, і вона зрозуміла, що в спальній кімнаті її чекав ОСОБА_5 , батько дитини. ОСОБА_14 пішла до себе до кімнати віднести подарунки, а вони залишилися на кухні. Потім вони почули крики про допомогу, і коли вона зайшла в спальню, вона побачила, що ОСОБА_15 знаходився в злому, агресивному стані і ОСОБА_14 плакала. Вона стала просити ОСОБА_11 заспокоїтися, але він нібито не бачив її, був зосереджений на ОСОБА_14 і завдав останній удар за ударом. Після того як ОСОБА_14 вибігла з кімнати, вона впала опритомнівши.

Від проходження судової медичної експертизи, ОСОБА_4 відмовилася, що підтвердила в судовому засіданні.

Під час проведення слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_5 детально, послідовно розказав та показав на статисту, як саме він спричинив фізичний біль ОСОБА_4 , що не протирічить його свідченням в судовому засіданні та свідченням свідків (а.с.47-49).

Досліджені судом докази ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися та визнанні допустимими і належними, клопотань щодо визнання доказів недопустимими заявлено не було.

Оцінивши сукупність наведених доказів суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.126 ч.1 КК України, так як встановлено, що він умисно завдав ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який характеризується опосередковано (а.с.42), на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.39, 40), а ні інвалідом, а ні пенсіонером не являється, постійного місця роботи не має, міцність соціальних зв`язків: проживає з батьками (а.с.41).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в силу ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно досудової доповіді Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 27.06.2017 року вбачається, що обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів. В майбутньому небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів ризику. Криміногенними факторами є скоєння злочину направлене на умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю. Факторами, які можуть обумовлювати таку поведінку обвинуваченого є не сформованість навичок контролю емоційного стану та поведінки, імпульсивність, іноді схильність до агресії, фізичної або вербальної, у відношенні до оточуючих, не сформованість навичок ефективного спілкування та толерантного ставлення співмешканців один до одного.

Обвинувачений боїться втратити довірливі відносини з рідними та друзями, має готовність до зміни способу життя, контролю над поведінкою (а.с.20-26)

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_5 - не застосовувалася.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126 ч.1 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_5 не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1