УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави

від 05 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Як вбачається з долучених до касаційної скарги судових рішень, вироком Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постановлені щодо нього судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
22 лютого 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
Засуджений повторно звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою.
Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, ОСОБА_4 знову не дотримався вимог ст. 427 КПК, недоліків, вказаних в ухвалі

від 22 лютого 2017 року не усунув.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового.
Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції наведених положень процесуального закону засуджений знову не дотримався, оскільки, у поданій скарзі в черговий раз не навів обґрунтування необхідності скасування як вироку місцевого суду так і ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 413, 419 цього Кодексу, а повторно викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, засуджений в поданій скарзі знову посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та надає свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки в установлений строк засуджений не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, його скарга підлягає поверненню, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3