Провадження № 1-кс/369/2536/16
УХВАЛА
Іменем України
22.12.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0005233, відомості про яке 20.12.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину,передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся старший слідчий Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0005233, відомості про яке 20.12.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину,передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005233, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

В ході слідства встановлено, що 20.12.2016 до Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області звернувся засновник ТОВ «УНСП «Шмайсер» () ОСОБА_5 , щодо вчинення посадовими особами ТОВ «УНСП «Шмайсер»» в період з 22.12.2015 по жовтень 2016 розкрадання грошових коштів товариства, чим заподіяли йому збитків у великих розмірах.

Крім цього було встановлено, що 22.12.2015 ОСОБА_5 було підписано меморандум про спільну діяльність з керівником та учасниками ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер»» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ..

Згідно даного договору було прийнято рішення про розмір частки у статутному капіталі товариства та отримання прибутку від його діяльності, кожного із учасників товариства.

Цього ж дня, ОСОБА_5 було включено до складу учасників ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер»» і його частка становила 40% статутного капіталу, тобто 274 000 гривень та 52 000 доларів США, що були сплачені ОСОБА_6 до договору купівлі-продажу корпоративних прав. Частка у розподілі прибутку мала складати 50 %.

Згідно статуту ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер»» в редакції від 25.12.2015 :

п.1.6 Учасники Товариства: ОСОБА_6 , герман ОСОБА_8 ,, ОСОБА_5 ;

п.5.2 Частки учасників у статутному капіталі Товариства: ОСОБА_6 - 50% статного капіталу, ОСОБА_7 10% статутного капіталу, ОСОБА_5 40 % статного капіталу;

п.12.6 Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють більш як 60 відсотками голосів.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що 16.12.2016 знаходячись в юридичній компанії «Лекс фор», він попросив ОСОБА_9 увійти до Державного реєстру та зробити витяг по засновникам ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер»». Ознайомившись з витягом він побачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно, без його відома, порушуючи всі норми діючого законодавства, в порушення статут, без проведення загальних зборів учасників товариства, виключили його зі складу учасників товариства. ОСОБА_6 привласнила частку статутного капіталу ОСОБА_5 у розмірі 40 % та провела реєстраційні зміни в державного реєстратора ОСОБА_10 - КП Бюро державної реєстрації П.П.Борщагіки Києво-Святошинського району Київської області.

Крім цього ОСОБА_5 зазначив, що 20.12.2016 після подачі заяви до Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області йому стало відомо про те, що ОСОБА_6 має намір продати його частку у статному капіталі ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер»» невідомим особами з Донецької області, оскільки його партнер по бізнесу ОСОБА_11 бачив у ОСОБА_6 протоколи загальних зборів учасників товариства.

20.12.2016 потерпілим ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні корпоративні права, які зареєстровані за ОСОБА_6 в розмірі 90%, що були збільшенні за рахунок привласнення корпоративних прав ОСОБА_5 , у розмірі 40 %, а також забезпечити належне зберігання речового доказу шляхом накладення арешту на майно та недопущення в подальшому виникнення нових потерпілих від злочинних дій ОСОБА_6

21.12.2016 корпоративні права частка у статутному капіталі ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер»» в розмірі 90 %, що зареєстрована за ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0005233.

Закон України «Про акціонерні товариства» не містить заборон на право участі у загальних зборах осіб, на права яких накладено арешт.

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що не допускається забезпечення позову у справах, які виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони участі (реєстрації для участі) чи неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у своєму роз`ясненні № 9 від 3 липня 2007 року однозначно висловилася, що до вирішення у судовому порядку справи стосовно позбавлення акціонера права власності на акції власник акцій має право на участь у загальних зборах товариства.

Вищий господарський суд України в пункті 2.6 своїх рекомендацій № 04-5/14 від 28 грудня 2007 року «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» наголосив, що накладення арешту на акції означає обмеження права відчужувати акції, а не обмеження прав, посвідчених акціями. Арешт акцій не позбавляє їхнього власника можливості реалізації посвідчених акціями корпоративних прав і не призводить до зменшення загальної кількості акцій у статутному капіталі акціонерного товариства та, відповідно, загальної кількості голосів акціонерів. Тому у визначенні правомочності загальних зборів акціонерів у господарських судів немає підстав для неврахування голосів акціонерів, акції яких перебувають під арештом. Арешт акцій (частки статутного капіталу) не передбачає і обмеження акціонерів в отриманні дивідендів та активів у разі ліквідації господарського товариства, розпорядження майном, яке обліковується на балансі товариства, а також інших прав, передбачених законом та установчими документами.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» висвітлює ту саму позицію.

Таким чином, арешт може накладатися на частку у статутному капіталі товариства або на акції, що означає обмеження корпоративного майнового права учасника або акціонера товариства відчужувати свою частку в товаристві. Акції та частка в статутному капіталі товариства це річ, сукупність корпоративних прав майнового характеру.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна слідчий суддя розглядає клопотання без власника майна ОСОБА_6 .

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст. 170 КПУ України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005233, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

20.12.2016 року до Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області звернувся засновник ТОВ «УНСП «Шмайсер» () ОСОБА_5 , щодо вчинення посадовими особами ТОВ «УНСП «Шмайсер»» в період з 22.12.2015 по жовтень 2016 розкрадання грошових коштів товариства, чим заподіяли йому збитків у великих розмірах.

21.12.2016 року слідчим було винесено постанову про визнання та приєднання до справи речових доказів, згідно якої було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0005233 частку в статутному капіталі ТОВ «УНСП «Шмайсер» (), що належить ОСОБА_6 , в розмірі 90 %, що становить 616500 гривень.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що без накладення арешту на частку в статутному капіталі ТОВ «УНСП «Шмайсер» () , що належить ОСОБА_6 , в розмірі 90 %, що становить 616500 гривень існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до відчуження майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, приходить до переконання про необхідність часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий у судовому засіданні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речового доказу, який містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В іншій частині клопотання відмовити, оскільки під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на частку в статутному капіталі ТОВ «УНСП «Шмайсер» () , що належить ОСОБА_6 , в розмірі 90 %, що становить 616500 гривень.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1