Провадження №1-кп/761/1083/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003074 від 15 березня 2017 року, відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду м.Києва від 12 серпня 2002 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 26 квітня 2007 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки;

- вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 24 червня 2010 року за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18.06.2014 року на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році»;

- вироком Подільського районного суду м.Києва від 18 серпня 2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- вироком Оболонського районного суду м.Києва від 02 листопада 2015 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 18 січня 2017 року по відбуттю покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2017 року, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебував в приміщенні ресторану «Олів*є», який знаходиться в ТЦ «Метроград» за адресою: м.Київ, пл.Бесарабська, 2. При цьому ОСОБА_3 , сівши за столик, звернув свою увагу на куртку, яка висіла позаду нього на сусідньому стільці, на якому сидів потерпілий ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для робочого персоналу та відвідувачів ресторану, почав правою рукою прощупувати кишені вказаної куртки на предмет виявлення цінного майна. Виявивши у лівій кишені куртки гаманець, ОСОБА_3 непомітно для оточуючих дістав його з вказаної кишені куртки, після чого, поклавши його до кишені куртки, в яку був одягнений, вийшов із приміщення ресторану «Олів*є» і таким чином таємно, повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме:
- 10 000 (десять тисяч) російських рублів, що станом на 14.03.2017 року згідно курсу НБУ складає 4690 гривень;
- посвідчення працівника Національної поліції україни, видане на ім*я ОСОБА_8 , серія посвідчення НОМЕР_1 від 02.11.2016 року, яке матеріальної цінності не представляє;
- дві банківські картки банку «Приватбанк», видані на ім*я ОСОБА_8 , які матеріальної цінності не представляють;
- 10 китайських юанів, які матеріальної цінності не представляють;
- 10 індійських рупі, які матеріальної цінності не представляють;
- посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 16.08.2011 року, категорії «В», на ім*я ОСОБА_8 , які матеріальної цінності не представляє.
А всього ОСОБА_3 таємно, повторно викрав приватне майно, яке належить ОСОБА_7 , на загальну суму 4 690 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті щодо місця, часу та способу вчинення кримінальних правопорушень, а також погодився із визначеною у провадженні вартістю заподіяного матеріального збитку, вказавши, що він примирився з потерпілим та відшкодував йому заподіяну шкоду, суду надав показання про те, що дійсно він вчинив інкриміноване йому кримінально каране діяння, оскільки у нього був важкий матеріальний стан, щиро розкаявся у вчиненому.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке слід кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є кримінальними правопорушенням середньої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, будучи звільненим з місць відбування покарання у січні 2017 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив кримінально-карану діяльність, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, утриманців не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, думки потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого, а також того, що призначене ОСОБА_3 покарання за попередніми вироками не досягли своєї мети щодо виправлення обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім покарання для його виправлення й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винним.

Запобіжний захід засудженому у виді домашнього арешту залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Речовий доказ, приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0003074 постановою слідчого від 21.03.2017 року залишити зберігатись у матеріалах провадження.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначаний проміжок доби, залишити застосованим ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1