Провадження № 1-кп/537/194/2017
Справа № 537/2350/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,
В С Т А Н О В И В:

14.04.2017 року, близько 11 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого місця проживання : АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_5 , наніс останньому один удар правою рукою, стиснутою в кулак по тулубу в ділянку печінки та один удар лівою рукою, стиснутою в кулак в обличчя, в область нижньої щелепи потерпілого справа. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи , синця в ділянці грудної клітини, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, що виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України , але таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Потерпілий та прокурор не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі і показав, що 14.04.2017 року, близько 11 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого місця проживання : АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_5 , наніс останньому один удар правою рукою, стиснутою в кулак по тулубу в ділянку печінки та оди удар лівою рукою, стиснутою в кулак в обличчя, в область нижньої щелепи потерпілого справа. Щиро розкаюється в скоєному і прохає його суворо не карати. Цивільний позов визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що не має наміру давати показання по суті, показання обвинуваченого відповідають обставинам вчинення злочину згідно обвинувального акту, цивільний позов не заявляє, стосовно призначення покарання вважає покарати не суворо.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку , що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України вірна, так як він спричинив середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 згідно вимоги МВС України раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але відповідно до ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимості, на диспансерному обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері не перебуває; працездатний; по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст.122 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, які обтяжують покарання.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Згідно ст.1166 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду та право вимоги до винної особи .

В матеріалах справи мається цивільний позов прокурора до обвинуваченого, згідно якого прокурор прохає стягнути з обвинуваченого на користь фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в місцевий бюджет м. Кременчука кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 1696 грн. 45 коп. Враховуючи повне визнання цивільного позову обвинуваченим, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.ст. 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без згоди органів пробації. Повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати особисте зобов`язання прибути за першою вимогою до службової особи органу пробації та суду.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в місцевий бюджет м. Кременчука( р/р 0008 в ГУДКСУ України Полтавської області, , код платежу 24060300) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 1696 грн. 45 коп.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1