АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

представників власників майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги директора ТОВ «АЛІАС-КОМПАНІ» ОСОБА_6 , директора ТОВ «МІСТОКОМБУД» ОСОБА_7 , директора ТОВ «БУДМАКС-КОМПАНІ» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт із забороною відчужувати грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Будмакс-Компані» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , ТОВ «Алиас-Компані» () № НОМЕР_4 , ТОВ «Містокомбуд» () № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 та № НОМЕР_20 , відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБЮАНК» (МФО 305299).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «АЛІАС-КОМПАНІ», директор ТОВ «МІСТОКОМБУД», директор ТОВ «БУДМАКС-КОМПАНІ» подали апеляційні скарги.

Директор ТОВ «АЛІАС-КОМПАНІ» в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні слідчого про накладення арешту на майно.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що на рахунках підприємства знаходяться безготівкові кошти, які не є матеріальними об`єктами в розумінні ст. 98 КПК України, а тому не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні. На даний час у кримінальному провадженні №0000177 не повідомлено про підозру, хоч а досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться вже 10 місяців. Цивільного позову в рамках вказаного кримінального провадження до підприємства не заявлено. Посадові особи товариства за своїм процесуальним статусом не є підозрюваними/обвинуваченими у кримінальному провадженні. Таким чином, на думку апелянта, відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

За аналогічних доводів та підстав директор ТОВ «МІСТОКОМБУД» та директор ТОВ «БУДМАКС-КОМПАНІ» просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був завчасно повідомлений, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу ВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177 від 10.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України та невстановлених осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

15.05.2017 року старший слідчий в ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Будмакс-Компані» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , ТОВ «Алиас-Компані» () № НОМЕР_4 , ТОВ «Містокомбуд» () № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 та № НОМЕР_20 , відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБЮАНК» (МФО 305299), посилаючись на те, що зазначене в клопотанні майно відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України.

06.06.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження №0000177 зареєстроване ще 10.08.2016 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ТОВ «АЛІАС-КОМПАНІ», ТОВ «МІСТОКОМБУД», ТОВ «БУДМАКС-КОМПАНІ» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні службові особи вказаних підприємств в статусі підозрюваного не перебували, в зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Тобто, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно постановлена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.

Однак, в ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення вказане майно має до розслідування вчинених злочинів, апеляційний суд вважає, що у даному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно, а тому відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України це мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Отже, враховуючи, що за матеріалами клопотання відсутні докази вчинення кримінального правопорушення за участю ТОВ «АЛІАС-КОМПАНІ», ТОВ «МІСТОКОМБУД», ТОВ «БУДМАКС-КОМПАНІ», то наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту вказаного майна взагалі спростовується. Зокрема, слід зазначити, що слідчий суддя жодним чином не проаналізував підстав арешту майна, його завдань та наслідків для конкретної юридичної особи, обмежившись лише посиланням на норму КПК України, що є порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційні скарги задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги директора ТОВ «АЛІАС-КОМПАНІ» ОСОБА_6 , директора ТОВ «МІСТОКОМБУД» ОСОБА_7 , директора ТОВ «БУДМАКС-КОМПАНІ» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт із забороною відчужувати грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Будмакс-Компані» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , ТОВ «Алиас-Компані» () № НОМЕР_4 , ТОВ «Містокомбуд» () № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 та № НОМЕР_20 , відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБЮАНК» (МФО 305299) скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про арешт майна, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «Будмакс-Компані» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , ТОВ «Алиас-Компані» () № НОМЕР_4 , ТОВ «Містокомбуд» () № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 та № НОМЕР_20 , відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБЮАНК» (МФО 305299) відмовити.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3276/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1