У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815 від 18 січня 2015 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, вірмена, громадянина Грузії, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Київського районного суду м. Одеса від 26 грудня 2011 року за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців 19 днів позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 1, п.5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області, м.Березівка, громадянина України, одруженого, з середньо-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2007 року, з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2007 року, за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 20 лютого 2013 року на підставі ухвали Березанського міського суду Київської області від 12 лютого 2013 року з не відбутим терміном покарання 10 місяців 29 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Київської обл., м.Переяслав-Хмельницький, громадянки України, одруженої, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_5 , проживаючої в АДРЕСА_4 , раніше судимої вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2009 року за ч. 2 ст. 302 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України,
в с т а н о в и в:
12 червня 2015 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва з прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815 від 18 січня 2015 року, відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 15, п. 1, п.5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.396 КК України.

У судовому засідання прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки останні можуть ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків.
Захисники зазначили, що на їх думку, відпала потреба в утриманні обвинувачених під вартою та просили змінити їм міру запобіжного заходу на більш м`яку, не пов`язану з триманням під вартою.

Обвинувачені підтримали думки захисників.

При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу щодо кожного окремо суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, строк тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою щодо кожного окремо спливає 15 серпня 2015 року.
Вирішуючи вказане питання, судом враховується той факт, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, два з яких відносяться до категорії особливо тяжких, що передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, що передбачає покарання до 7 років позбавлення волі, перебуваючи на волі можуть перешкоджати кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на потерпілих і свідків, та конкретні обставини справи, тому враховуючи справжні інтереси суспільства, суд, керуючись ст. 331 КПК України, вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, обраний щодо них запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.

Приймаючи таке рішення, суд враховує тяжкість злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їхні соціальні зв`язки, вік, стан здоров`я та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисників та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з тримання під вартою
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу, у вигляді утримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , або зміни його на більш м`який.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 1, п.5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2015 року включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2015 року включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 396 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: