Справа № 464/5072/17
пр.№ 1-кп/464/323/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

К о в а л ь ч у к ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, не працює, неодноразово судимий, востаннє - 24.04.17 Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., покарання невідбуте, -

за ч.2 ст.190 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 18 червня 2017 року о 18.00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 потерпілого ОСОБА_5 , що на АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Lenovo P70A» вартістю 4444 грн. Після цього, обвинувачений здав вказаний мобільний телефон в ломбард, за що отримав гроші в сумі 1100 грн., які витратив на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що близько 5 років знайомий з потерпілим. 18 червня 2017 року він був вдома потерпілого, що на АДРЕСА_3 . Він попросив у потерпілого мобільний телефон «Lenovo P70A», щоб здійснити дзвінок та побавитись в ігри. Після цього, він повідомив потерпілого, що на деякий час вийде з квартири та взяв із собою мобільний телефон потерпілого, який здав в ломбард, за що отримав 1100 грн., які витратив на погашення боргу. У вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати. Просив пробачення у потерпілого. Розуміє, що заподіяну шкоду потерпілому необхідно відшкодувати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що близько 5 років знайомий з обвинуваченим. 18 червня 2017 року обвинувачений був у нього в квартирі АДРЕСА_4 , де вони разом вживали спиртні напої. ОСОБА_6 попросив у нього мобільний телефон «Lenovo P70A», щоб здійснити дзвінок та побавитись в ігри. Після цього, обвинувачений сказав, що вийде з квартири. Взявши із собою його мобільний телефон, обвинувачений вийшов з квартири і не повернувся. Після цього, він звернувся із заявою в поліцію. Зазначив, що обвинувачений по сьогодні не відшкодував йому заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений, потерпілий та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, так як він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою /шахрайство/, повторно.

З урахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має судимості, не відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, позитивну характеристику, щире каяття, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до правил ст.71 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 слід приєднати невідбуте покарання у виді штрафу за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24.04.17 р., яке слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24.04.17 р. та остаточно ОСОБА_6 призначити покарання два роки позбавлення волі із встановленням іспитового строку три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та штраф в сумі вісімсот п`ятдесят гривень.

Покарання у виді штрафу за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24.04.17 р. - в и к о н у в а т и с а м о с т і й н о .

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.