Ухвала
іменем україни

05 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
як убачається зі змісту скарги та доданої до неї копії судового рішення ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2016 року було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 та зараховано останньому у строк покарання термін попереднього ув`язнення у період з 12 вересня 2006 року по 07 квітня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року відмолено першому заступнику прокурора Чернігівської області в поновлені строку на апеляційне оскарження ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2016 року та повернуто подану ним апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції. Вказує на порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді апеляційної скарги першого заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу суду першої інстанції.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучену до неї копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України, яка встановлює порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга на вказану ухвалу районного суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, ухвала Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області щодо ОСОБА_4 була оголошена 11 травня 2016 року, тоді як апеляційну скаргу на вказане судове рішення перший заступник прокурора Чернігівської області подав майже через 3 місяці, а саме 17 серпня 2016 року, тобто поза межами семиденного строку на його оскарження.

При цьому, апеляційний суд дійшов висновку, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали, перший заступник прокурора Чернігівської області не навів обґрунтованих підстав для його поновлення, у зв`язку з чим подану ним апеляційну скаргу йому було повернуто.
В обґрунтування прийнятого рішення апеляційний суд зазначив про те, що 11 травня 2016 року у судовому засіданні під час оголошення ухвали суду першої інстанції був присутній прокурор, якому роз`яснено порядок і строки апеляційного оскарження.

Разом з цим, доводи заступника прокурора Чернігівської області про те, що він не мав змоги подати апеляційну скаргу в межах семиденного строку у зв`язку з тим, що він не являвся учасником судового розгляду та у подальшому не отримував копії ухвали районного суду і про рішення суду дізнався лише 12 серпня 2016 року не заслуговують на увагу, оскільки апеляційним судом встановлено, що розгляд провадження за клопотанням ОСОБА_4 відбувався за участю прокурора, яка зазначала свою позицію з приводу можливості зарахування терміну попереднього ув`язнення у строк покарання та мала достатньо часу для оскарження судового рішення, в тому числі, таку можливість мав і прокурор прокуратури вищого рівня, як визначено ч. 4 ст. 36 КПК України. При цьому, апеляційний суд також врахував висновки Верховного Суду України, які викладені в його постанові від 23 червня 2016 року, а саме те, що поняття «прокурор» при здійсненні повноважень у кримінальному провадженні охоплює не одну конкретну посадову особу, а й певні органи, що входять до єдиної системи прокуратури України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив першому заступнику прокурора Чернігівської області у поновленні строку на апеляційне оскарження та його судове рішення є правильним.
Крім того, доводи прокурора про те, що апеляційний суд допустив істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки розглянув вказане клопотання без участі засудженого та його захисник є безпідставними. Так, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України участь засудженого та його захисника при розгляді апеляційної скарги можлива у разі прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження та закінчення підготовки до апеляційного розгляду і призначення його до розгляду. Разом з тим, в даному випадку, апеляційний суд відмовив прокурору в поновлені строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду та повернув подану ним апеляційну скаргу.
З огляду на наведене та з урахуванням того, що у касаційній скарзі не наведено жодних обставин, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
відмовити прокурору, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3