УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 представника власника майна - ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.Патона" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 26.11.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.Патона" звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про скасування арешту на нерухоме майно (земельні ділянки), що належать вказаному підприємству.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28.09.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000356 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.5 ст.191 КК України, було накладено арешт на нерухоме майно вказаного підприємства, а саме 10 земельних ділянок, що розташовані за адресою: Київська обл., Васильківський район, Глевахівська селищна рада.

В клопотанні зазначено, що накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28.09.2016 року було обмежено право власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.Патона" на розпорядження і користування належними товариству земельними ділянками. Зокрема, заявник вказує, що правомірність виділення Василіківською районною державною адміністрацією Київської області, отримання первісними власниками земельних ділянок, які є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.Патона", наступна передача ними (первісними власниками) земельних ділянок у власність ТОВ "НТК зварювальноо обладнання і технологій" підтверджено рішеннями Васильківського міськрайонного суду Київської області, Апеляційного суду Київської області, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Крім того, юридичний факт законності права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.Патона" на земельні ділянки встановлений також Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року у справі № 810/6338/14 . Підставою для накладення арешту стала оскаржувана ухвалу суду та вона, на думку заявника, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки жодної підозри посадовим особам вказаного товариства не пред`явлено. Також, слідчим не було доведено, а слідчим суддею при ухваленні оскаржуваної ухвали не було встановлено, що вказане майно носить ознаки речових доказів у цьому провадженні та вони не відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, тому наявні підстави для скасування арешту.

В судовому засіданні представник заявника просив клопотання про скасування арешту задовольнити в повному обсязі та арешт скасувати з викладених у клопотанні підстав.

Слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 ,з приводу клопотання заперечив та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку заявника та слідчого, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м.Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000356 від 26.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28.09.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000356 від 26.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, було накладено арешт на земельні ділянки, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.Патона".

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України наклав арешт на вказані земельні ділянки.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що представником заявника у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 173, 174, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.Патона" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 26.11.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1