Справа № 296/2040/17
У Х В А Л А
Іменем України

12 травня 2017 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

представника потерпілого: ОСОБА_8 ,

представника трудового

колективу: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004326 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зарічани Житомирського району, працює водієм ДП «Житомирський бронетанковий завод», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

28.06.2016 р. о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , поблизу буд. № 51 по вул. Жуйка в м. Житомирі, в порушення вимог п. 2.3 (б), п.10.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, порушуючи вимоги п. 1 1.4 зазначених Правил, на дорозі з двостороннім рухом, яка має три смуги руху в обох напрямках, перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 зазначених Правил та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «SEAT CORDOBA» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку. В подальшому «TOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 допустив зіткнення з автомобілем «SUBARU FORESTER номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку по вул. Жуйка у м. Житомирі, в напрямку руху від виїзду з міста до вул. В. Бердичівської.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій «SEAT CORDOBA» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден обох кистей, перелому 8-го лівого ребра, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Необережні дії ОСОБА_12 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 2.3 б), 10,1, 11.4 та лінії горизонтальної розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого водій автомобіля «SEAT CORDOBA» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. У вчиненому щиро розкаявся.

Впідготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод», а кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, прохав суд передати його на поруки трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод», на якому він працює, провадження у даній справі закрити.

Прокурор проти заявленого клопотання обвинуваченого не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_13 з приводу звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття провадження в у даній справі на підставі ст. 47 КК України з передачею останнього на поруки трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод» не заперечували, зазначивши, що обвинувачений відшкодував завдану моральну шкоду та витрати на лікування, в подальшому в найкоротший термін зобов`язувався відшкодувати завдані матеріальні збитки, а у разі невиконання домовленості про добровільне відшкодування шкоди, потерпілий буде звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.

Представник трудового колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод» ОСОБА_9 в судовому засідання підтримав клопотання про передачу ОСОБА_4 на поруки трудовому колективу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 47 КПК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялась, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Згідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінального відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому моральну шкоду та запевнив як потерпілого так і суд, в найкоротший термін відшкодувати завдані матеріальні збитки, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, на даний час працює водієм в ДП «Житомирський бронетанковий завод», трудовий колектив якого за добросовісне відношення до роботи, та за вчасне і якісне виконання покладених на нього обов`язків, просить передати ОСОБА_4 на поруки, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження характеристикою та протоколом зборів трудового колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод» № 1 від 04.04.2017 р.

Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції, крім того обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 47 КК України, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку наявні усі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею його на поруки трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод», а провадження у даній справі закрити.

Крім того, в даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, спричинені дорожньою-транспортною пригодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна" № 3 від 31.03.1989 р., передбачено, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підлягає закриттю, то цивільний позов пред`явлений потерпілим ОСОБА_7 не підлягає розгляду в даному кримінальному провадженню, однак не позбавляє потерпілого права пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у відповідності до положень ч.2 ст. 124 КПК України судові витрати стягуються виключно з засуджених осіб, щодо яких постановлено обвинувальний вирок, а передбачені в Законі з цього правила винятки не поширюються на обставини цієї справи, процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 3342,48 гривень слід прийняти на рахунок держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.44, 47 КК України, ч.2 ст.284, 285-288, п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод», строком на 1(один) рік.

Кримінальне провадження №0004326 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Повідомити трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод» про передачу йому на поруки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод» розташованого за адресою: 12441 смт Новогуйвінське, вул. Дружби Народів, 1 Житомирського району Житомирської області

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу ДП «Житомирський бронетанковий завод»., що відповідно до ст. 47 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Житомира через Корольовський суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1