Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 травня 2017 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 за касаційною скаргою захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року.

Вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ганнозачатівка, Криничанського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з наглядом за діяльністю суб`єктів господарювання та видачею відповідних офіційних документів строком на 3 роки і позбавленням спеціального звання підполковника служби цивільного захисту.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів по справі.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку ОСОБА_10 визнано винуватим та засуджено за одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
Так, ОСОБА_10 будучи в силу займаної посади начальника Криничанського районного сектору ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області службовою особою, яка займає відповідальне становище та, маючи спеціальне звання підполковник служби цивільного захисту і будучи працівником правоохоронного органу, під час зустрічі з ОСОБА_11 , який отримав від директора ТОВ «Торговий Дім «Автотранс» ОСОБА_12 довіреність на представництво інтересів зазначеного підприємства, 16 липня 2014 року запропонував ОСОБА_11 передати йому 3000 грн. за здійснення реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки. При цьому, ОСОБА_10 пообіцяв не проводити перевірки дотримання законодавства з питань пожежної безпеки на вказаному об`єкті господарювання.

15 серпня 2014 року о 12.00 год., ОСОБА_11 у службовому кабінеті ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 отримав зареєстрований примірник декларації № 62 відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання ТОВ «Торговий Дім «Автотранс» вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та передав останньому 3000 грн., які цього ж дня під час обшуку службового кабінету були виявлені та вилучені працівниками правоохоронних органів.

У касаційній скарзі захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Наводять доводи щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, не погоджуються з оцінкою судами доказів. Вважать вирок суду таким, що ґрунтується на недопустимих доказах та не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. Вказують на відсутність у справі постанови прокурора про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій щодо ОСОБА_10 і відповідної ухвали суду про це, що свідчить про незаконність їх проведення та наводять інші порушення вимог кримінального процесуального закону, що на їх думку, перешкодили суду ухвалити законне рішення. Також зазначають про відсутність у ОСОБА_10 повноважень, за виконання чи невиконання яких йому інкриміновано отримання неправомірної вигоди. Стверджують про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України та вважають, що її текст фактично відтворює текст вироку суду і не містить жодних відповідей на доводи апеляційної скарги захисника.

В запереченнях на касаційну скаргу, прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, посилаючись на безпідставність, на його думку, доводів захисників, вважав, що оскаржувані судові рішення слід залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників на підтримання касаційних вимог, думку прокурорів, які вважали що підстав задоволення касаційної скарги немає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів дійшлависновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Відповідно до ст. 419 КПК України, в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено, зокрема, суть апеляційної скарги та докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких її визнано необґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до апеляційного суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначав про недопустимість доказів, на підставі яких суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_10 та вказував на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду.
Крім того, захисник в своїй апеляційній скарзі наполягав на відсутності в матеріалах справи постанови прокурора про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій щодо ОСОБА_10 , наголошував на відсутності доказів, які б підтверджували легітимність довіреності, на підставі якої ОСОБА_12 уповноважив діяти ОСОБА_11 в інтересах ТОВ «Торговий Дім «Автотранс» та необхідності усунення допущеної в ході судового розгляду неповноти судового слідства шляхом допиту дійсного директора вказаного суб`єкта господарювання ОСОБА_13 , а також свідка ОСОБА_12 .

Проте, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою наведені доводи апеляційної скарги і, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, в своєму рішенні їх взагалі не відобразив, не здійснив перевірки та не дав на них жодних відповідей, які б ґрунтувалися на вимогах кримінального процесуального закону та критеріях, визначених Європейським Судом з прав людини. Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, апеляційний суд не перевірив законності порядку проведення негласних слідчих дій та не дав оцінку доводам захисника щодо відсутності в справі відповідної постанови прокурора, а також відсутності в розсекречених Експертною комісією з питань державної таємниці УСБУ в Дніпропетровській області матеріалах щодо проведення негласних слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000065 ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області, на яку міститься посилання в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21 серпня 2014 року (т. 1 а.с. 215 - 219), як того вимагає кримінальний процесуальний закон. Крім того, з огляду на наведені захисником доводи щодо допущеної, на його думку, неповноти судового слідства в зв`язку з наявністю у них сумнівів щодо легітимності довіреності, на підставі якої діяв ОСОБА_11 в інтересах ТОВ «Торговий Дім «Автотранс», апеляційний суд не звернув уваги на те, що в ході судового розгляду не був допитаний дійсний директор вказаного суб`єкта господарювання ОСОБА_13 , а також свідок ОСОБА_12 .

Отже, суд апеляційної інстанції, залишаючи скаргу без задоволення, в ухвалі не зазначив достатніх підстав, через які визнав їх необґрунтованими, та не виклав належного мотивування власних висновків про доведеність обвинувачення, які би ґрунтувалися на аналізі доводів апеляційної скарги захисника, їх співставленні з висновками районного суду та зібраними у кримінальному провадженні доказами. Натомість, зазначений суд обмежився відтворенням окремих фрагментів тексту вироку суду першої інстанції, що свідчить про формальний розгляд кримінального провадження. Виходячи з наведеного, ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, ухвалу апеляційного суду не можна вважати законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому вона на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. При цьому, зважаючи на вимоги захисників у касаційній скарзі, її слід задовольнити частково.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду апеляційної інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази надані сторонами, перевірити інші доводи, викладені у апеляційній та касаційній скаргах сторони захисту, в тому числі й шляхом проведення судового слідства, і відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року щодо ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 18 липня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення таоскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3