Справа № 646/1222/17
№ провадження 1-кс/646/1154/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2017 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

начальника відділення СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання начальника відділення СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000215 від 03.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :
Начальник відділення СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в якому просить суд винести накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,5, житловою площею 45,5 м кв., на праві приватної (спільної часткової) власності 49/100 належить ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 02.02.2017 року до ч/ч Основянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що у грудні 2016 року, невстановлені особи шашрайським шляхом заволоділи її квартирою за адресою АДРЕСА_2 .
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , пояснила, що 04.04.2016 року вона продала свою квартиру за адресою АДРЕСА_3 та придбала квартиру за адресою АДРЕСА_4 .
Після цього, вона почала проживати у вказаній квартирі та познайомилась з ОСОБА_6 . Далі, вона запросила ОСОБА_7 до своєї квартири та вони почали проживати разом. За час сумісного проживання їхні стосунки погіршились та ОСОБА_8 почав її ображати та не хотів залишати її квартиру. У в`язку з чим, ОСОБА_5 почала шукати людей, які допоможуть їй продати дану квартиру та придбати нову за містом. Так, вона познайомилась з чоловіком на імя ОСОБА_9 , якому передала пакет документів на квартиру, а саме (паспорт громадянина України, договір купівлі-продажу, технічний паспорт). У листопаді 2016 року, ОСОБА_5 почала хвилюватися, оскільки до цього часу ОСОБА_9 не здійснювалось жодних дій направлених на продаж квартири, крім того він відмовлявся передавати їй оригінали документів. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 через свою подругу познайомилась із чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , який також займався продажем квартир та погодився їй допомогти. У ході розмови із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 розповіла про ОСОБА_9 та виявила бажання на допомогу у продажі квартири. Через деякий час, ОСОБА_10 погодився допомогти ОСОБА_12 та попрохав пожити деякий час у її квартирі, на що ОСОБА_12 погодилась та поселила його в одній із кімнат своєї квартири. Після цього, ОСОБА_12 поскаржилась ОСОБА_11 на постійні знущання з боку ОСОБА_7 та попрохала їй допомогти. ОСОБА_11 погодився їй допомогти та через деякий час до будинку ОСОБА_12 під`їхав автомобіль ОСОБА_13 в якому знаходились чотири чоловіки( ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 ). Дані чоловіки були знайомими ОСОБА_11 та зайшли до квартири ОСОБА_12 та вгамували ОСОБА_7 . Після цього, чоловіки запросили ОСОБА_12 до свого автомобілю та відвезли до готелю поблизу південного залізничного вокзалу. Далі, ОСОБА_17 декілька днів знаходилась у даному готелі. В один із днів до неї в готель приїхав один із чоловіків, який забирав її з дому, а саме ОСОБА_14 та привіз її паспорт на громадянина України. Також, ОСОБА_14 повідомив, що він забрав всі документи у ОСОБА_9 та почав займатися продажем її квартири. Однак, документів на квартиру ОСОБА_14 не показував та не передавав, мотивуючи це тим, що вони потрібні йому для оформлення. Після цього, ОСОБА_14 ще декілька разів перевозив ОСОБА_12 з одного готелю до іншого та обіцяв, що на даний час триває оформлення. Приблизно на початку грудня 2016 року, ОСОБА_14 приїхав до ОСОБА_12 в готель та сказав, що потрібно їхати оформлювати оцінку квартири. ОСОБА_12 погодилась та сіла до автомобілю ОСОБА_14 , де на той час вже сидів її сусід раніше знайомий ОСОБА_18 , який проживає за адресою АДРЕСА_5 . На запитання ОСОБА_12 «Навіщо він потрібен?» ОСОБА_14 повідомив, що «Він потрібен для того, щоб підписати погодження на оцінку, оскільки квартира комунальна!». Крім того, в цей час ОСОБА_14 давав ОСОБА_12 пігулки невідомого походження, які нібито були заспокійливими. Після цього, ОСОБА_14 на автомобілі разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 проїхав до нотаріальної контори на вул. Пушкінській, де спочатку зайшов до неї з ОСОБА_21 , а потім покликав ОСОБА_12 . Знаходячись в даній нотаріальній конторі, ОСОБА_12 побачила двох жінок, одна з яких була нотаріусом. Після цього, ОСОБА_14 передав ОСОБА_12 документи та сказав, щоб вона все підписувала та не хвилювалася, оскільки тут всі свої люди. В цей час жінка нотаріус не розмовляла з ОСОБА_12 , а говорила лише з ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_12 підписала всі документи, ОСОБА_14 вивів її із нотаріальної контори та відвіз на квартиру в будинку за адресою АДРЕСА_6 . Далі, ОСОБА_14 ще декілька разів перевозив ОСОБА_12 на різні квартири та розповідав про те, що даний час проводиться оцінка квартири. Так, тривало на протязі тижня, після чого ОСОБА_12 не витримала та особисто приїхала до своєї квартири за адресою АДРЕСА_5 . Там, вона виявила, що замки на дверях квартири замінені, а самі двері зачинені. Мобільний телефон ОСОБА_14 не відповідав. У зв`язку з чим, ОСОБА_12 почала телефонувати ОСОБА_22 та запитала «Що відбуваєьбся?». На що, ОСОБА_10 повідомив, що в усьому винен ОСОБА_14 . Через деякий час, ОСОБА_17 поїхала на АДРЕСА_7 та впізнала будівлю офісу, куди її привозив ОСОБА_14 для оформлення оцінки квартири. Зайшовши до даного офісу, ОСОБА_12 одразу впізнала жінку нотаріуса та запитала у неї, «що відбувається?». Після цього, дана жінка представилась як, ОСОБА_23 та повідомила, що 29.11.2016 року вона оформила договір купівлі-продажу її квартири, згідно якого ОСОБА_5 продала свою квартиру громадянці ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_23 надала ОСОБА_5 копію даного договору.
Згідно даного договору, продавець в особі ОСОБА_5 продала, а покупець в особі ОСОБА_4 придбала 49/100 часток квартири АДРЕСА_1 та сплатила за неї грошові кошти у сумі 130000,00 грн.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №80545318 від 16.02.2017 року, об`єкт нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,5, житловою площею 45,5 м кв., на праві приватної (спільної часткової) власності 49/100 належить ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати, що у діях невстановлених осіб вбачаються шахрайські дії направлені на заволодіння часткою квартири ОСОБА_5 та те, що вищевказана квартира являється предметом скоєння злочину.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши начальника СВ, дослідивши матеріали за клопотанням, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000215, 03.02.2017 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.2 ст.190 КК України за фактом того, що 02.02.2017 року до чергової частини Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від гр.. ОСОБА_5 про те, що у грудні 2016 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи її квартирою за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 07.02.2017 року, остання пояснила, що певні особи шахрайським шляхом заволоділи її квартирою за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно копії договору купівлі-продажу, продавець в особі ОСОБА_5 продала, а покупець в особі ОСОБА_4 придбала 49/100 часток квартири АДРЕСА_1 та сплатила за неї грошові кошти у сумі 130000,00 грн.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №80545318 від 16.02.2017 року, об`єкт нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,5, житловою площею 45,5 м кв., на праві приватної (спільної часткової) власності 49/100 належить ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає доведеним необхідність накладення арешту назазначену квартиру, оскільки є достатні підстави вважати, що 49/100 частини квартири набута в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Обмеження права власності власника вказаної частини квартири ОСОБА_4 , а саме накладення арешту шляхом заборони права на відчуження не позбавляє права власника володіння та користування часткою квартири.
Накладення арешту є розумним і справедливим у даному кримінальному провадженні і відповідає завданням кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-172 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділення СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000215 від 03.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,5, житловою площею 45,5 м кв., на праві приватної (спільної часткової) власності 49/100 належить ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення, особи, які не приймали участь при розгляді клопотання можуть подати апеляцію в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1