УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк Ростовської області Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, офіційно не працюючої, без постійного місця проживання в місті Києві, раніше не судимої,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Чернігівської області, українця, громадянина України, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,-
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення йому захисника за рахунок держави, оскільки здійснювати оплату послуг захисника за свій рахунок він не має можливості.
Заслухавши думки учасників судового процесу, суд приходить до наступного.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Разом з тим, ст. 59 Конституції України визначає, що кожен має право на захист від обвинувачення та на правову допомогу.
Частиною 1 статті 20 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Статтею 45 КПК України передбачено, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію) та надання їм необхідної юридичної допомоги при провадженні у кримінальній справі. Захисник допускається до участі в справі в будь-якій стадії процесу. Про допуск захисника до участі в справі слідчий, прокурор виносять постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене та те, що обвинувачений ОСОБА_5 не має можливості здійснювати оплату послуг адвоката за свій рахунок, суд вважає за необхідне призначити йому захисника, в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, виконання якого доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м.Києві.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 45, 48, 49, 52, 54 КПК України, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої постановою ВР України від 10 листопада 1994 р. № 240/94-ВР (із змінами та доповненнями), суд -
Клопотання задовольнити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінально процесуального Кодексу України.
Головуючий суддя: ОСОБА_1