Справа № 466/404/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2017 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянув клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 06.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, подані до них, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,-

у с т а н о в и в :

23.01.2017 року старший слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням установлено, що з 20 лютого 2015 року по теперішній час капітан ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира взводу викладача навчального взводу підготовки сержантів навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ.

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст.9-12, 16, 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.178 Цивільного кодексу України, п.п. 7, 8, 15, 16 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п. 1.15 «Інструкції по організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 р. №359, капітан ОСОБА_4 , виконуючи покладені на нього обов`язки, повинен свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити ураїнському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників), знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадою, яку займає протягом контракту, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України, відповідати за збереження життя і здоров`я курсантів під час навчально-виховного процесу, за бойову готовність взводу, за навчання, виховання та військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу взводу, за стан і збереження озброєння, боєприпасів та іншого майна взводу, підтримувати особовий склад взводу та озюроєння в постійній готовності до бойового застосування, досконально знати й володіти усіма видами озброєння взводу, правильно зберігати, експлуатувати, обслуговувати та особисто перевіряти їх бойову готовність, суворо стежити за дотриманням заходів безпеки на заняттях, стрільбах, навчаннях і під час рботи з технікою і озброєнням; перевіряти щоб після занять, стрільб, навчань у пдлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів та вибухових речовин, стежити за наявністю і правильною експлуатацією обслуговування і збереження озброєння спорядження, речового та іншого майна в взводі і не менше одного разу на 2 тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності; берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Таким чином, капітан ОСОБА_4 був наділений організаційно-розпорядчими обов`язками, тобто був військовою службовою особою.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами, при проходженні військової служби капітан ОСОБА_4 знав вимоги законодавства України про те, що боєприпаси відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а також те, що військовослужбовцям Збройним Силам України забороняється зберігати за територією військової частини боєприпаси.

Проте, капітан ОСОБА_4 , будучи командиром взводу викладачем навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ військової частини польова пошта НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, на якого покладено організаційно-розпорядчі обов`язки, на порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, тобто діючи у формі прямого умислу, за попередньою змовою із викладачем циклової комісії вогневої підготовки відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ військової частини-польова пошта НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_8 , в період проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , зловживаючи службовим становищем, з метою протиправного особистого збагачення, в умовах особливого періоду вчинив привласнення бойових припасів за наступних обставин.

Так, капітан ОСОБА_8 , упродовж 2015- 2016 років, будучи командиром взводу викладачем навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , проводячи з особовим складом взводу заняття з бойової підготовки, маючи доступ до зброї та боєприпасів, діючи за попередньою змовою із військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_4 , умисно, всупереч інтересам служби, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізовуючи свій злочинний намір, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вирішив систематично привласнювати різного роду боєприпаси, які перебували на обліку у вказаній військовій частині та не використовував у повній мірі під час проведення навчальних стрільб та зберігав їх у лісосмузі у АДРЕСА_1 неподалік військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де проходив військову службу, з метою їх подальшого збуту громадянам України за певну грошову винагороду.

На початку листопада 2016 року, капітан ОСОБА_8 дізнавшись від капітана ОСОБА_4 про зацікавленість гр. ОСОБА_9 у купівлі боєприпасів, заздалегідь розробивши свій злочинний план по реалізації боєприпасів, запропонував збути гр. ОСОБА_9 бойові припаси у кількості 1000 шт. по ціні 8 гривень за штуку.

Дійшовши між собою згоди щодо дій кожного з співучасників вчинення указаного злочину та розподілу ролей між собою, капітан ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із капітаном ОСОБА_8 , з метою збуту викрадених із військової частини польова пошта НОМЕР_1 боєприпасів та отримання грошової винагороди, 02.11.2016 близько 12:55 год. під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 на автозаправці АЗК «Укрнафта» (Львівська область, Яворівський район, вул. Львівська, 2) передав ОСОБА_9 патрони у кількості 1000 (однієї тисячі) штук, калібру 7.62 мм, а останній у свою чергу, діючи за попередніми вказівками капітана ОСОБА_4 передав йому грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

У подальшому, капітан ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із капітаном ОСОБА_8 під час вказаної зустрічі повідомив ОСОБА_9 про готовність у подальшому збувати вогнепальну зброю, вибухівку та різного роду боєві припаси за грошову винагороду, розмір якої він ОСОБА_4 повідомить в подальшому.

16.11.2016 близько 15:20 на автозаправці АЗК «Укрнафта» (Львівська область, Яворівський район, вул. Львівська, 2) ОСОБА_4 та ОСОБА_8 під час чергової особистої зустрічі з ОСОБА_9 , згідно попередньо розробленого плану вчинення указаного злочину та розподілу ролей між його учасниками, повідомили останньому про можливість продажу бойових припасів, а саме: патронів (малі) калібру 7.62 мм в кількості 1230 (однієї тисячі двісті тридцять) штук за ціною 8 (вісім) гривень за штуку, патронів (великі) калібру 7.62 мм в кількості 3000 штук за ціною 5 (п`ять) гривень за штуку, зарядів до РПГ 7 (ПГ-7) в кількості 20 штук за ціною 700 (сімсот) гривень за штуку, гранати 8 (вісім) штук за ціною 700 гривень за штуку.

ОСОБА_8 , діючи за попередніми вказівками ОСОБА_4 під час указаної зустрічі надав ОСОБА_9 написаний власноруч перелік боєприпасів, які він разом із ОСОБА_4 готові збути ОСОБА_9 при наступній їхній зустрічі за грошову винагороду.

22.11.2016 близько 10:05, перебуваючи на лісосмузі, поблизу церкви, що у м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, капітан ОСОБА_4 , діючи за попередньо розробленим планом із капітаном ОСОБА_8 , зустрілись із ОСОБА_9 , де збули останньому бойові патрони у кількості 3080 (три тисячі вісімдесят) штук калібру 7.62 мм, постріли ПГ-7С із маркуванням «56-36-78ОЛ» «63-199-77» в кількості 20 штук та двигуни до пострілів ПГ-7С із маркуванням «ПГ-7ПМ» «НБЛ-4221/77Б» «36-78-56» в кількості 20 штук, за що отримали від ОСОБА_9 грошову винагороду в розмірі 44 000 (сорок чотири) тисячі гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира взводу викладача навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ, у військовому званні «капітан», тобто будучи військовою службовою особою, діючи умисно, у формі прямого умислу за попередньою змовою, у порушення вимог ст.ст. 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст.9-12, 16, 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.178 Цивільного кодексу України, п.п. 7, 8, 15, 16 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п. 1.15 «Інструкції по організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 р. №359, діючи умисно, у формі прямого умислу за попередньою змовою із капітаном ОСОБА_8 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах особливого періоду, з метою протиправного особистого збагачення, вчинив привласнення із військової частини польова пошта НОМЕР_1 бойових припасів - набоїв калібру 7,62 мм. у кількості 4080 (чотири тисячі вісімдесят) штук, заряди РПГ-7 у кількості 20 (двадцять) штук та стартові двигуни до них у кількості 20 (двадцять) штук, які були йому ввірені для використання у навчальних цілях, чим вчинив привласнення військовою службовою особою бойових припасів, шляхом зловживання службовим становищем, тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 410 КК України.

Крім того, капітану ОСОБА_4 було достовірно відомо, що бойові припаси - набої калібру 7,62 мм., заряди РПГ-7 та стартові двигуни до них, які він привласнив у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , відносяться до предметів, які обмежені в цивільному обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу.

Так, 02.11.2016 капітан ОСОБА_4 , являючись службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою, достовірно знаючи, що привласнені ним з військової частини польова пошта НОМЕР_1 набої, в загальній кількості 1000 (одна тисяча) штук калібру 7,62 мм. являються бойовими припасами, для носіння, зберігання, передачі чи збуту яких необхідно отримати передбачений законом дозвіл у встановлений законодавством України спосіб, якого у останнього не було, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами, виражене у носінні, зберіганні, передачі та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу за грошову винагороду розмірі 8000 грн.

22.11.2016 капітан ОСОБА_4 , являючись службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою, достовірно знаючи, що привласнені ним з військової частини польова пошта НОМЕР_1 набої, в загальній кількості 3080 (три тисячі вісімдесят) штук калібру 7,62 мм., заряди РПГ-7 у кількості 20 (двадцять) шт. та стартові двигуни до них у кількості 20 (двадцять) шт. являються бойовими припасами, для носіння, зберігання, передачі чи збуту яких необхідно отримати передбачений законом дозвіл у встановлений законодавством України спосіб, якого у останнього не було, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами, виражене у носінні, зберіганні, передачі та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу за грошову винагороду розмірі 44000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира взводу викладача навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ, у військовому званні «капітан», тобто будучи військовою службовою особою, діючи умисно, у формі прямого умислу, за попередньою змовою із капітаном ОСОБА_8 , у порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471ХII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п.п.2.6., 2.7., 2.8., 9.1., 9.2., 10.1., 11.1., 12.1.,12.2., 12.3. Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ №622 від 21 серпня 1998 року, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами - набоями калібру 7,62 мм. - 4080 шт., зарядами РПГ-7 у кількості 20 (двадцять) шт. та стартовими двигунами до них у кількості 20 (двадцять) шт., а саме без передбаченого законом дозволу:

- 02 листопада 2016 року вчинив носіння, зберігання, передачу та збут за грошову винагороду розмірі 8000 грн. бойових припасів калібру 7,62 мм. в загальній кількості 1000 (одна тисяча) штук, шляхом носіння, зберігання, передачі та збуту їх у місті Новояворівськ Яворівського району Львівської області.

- 22 листопада 2016 року, вчинив носіння, зберігання, передачу та збут за грошову винагороду розмірі 44000 грн. бойових припасів калібру 7,62 мм. в загальній кількості 3080 (три тисячі вісімдесят) штук, зарядів РПГ-7 у кількості 20 (двадцять) шт. та стартовими двигунами до них у кількості 20 (двадцять) шт. шляхом носіння, зберігання, передачі та збуту їх у місті Новояворівськ Яворівського району Львівської області, чим вчинив носіння, зберігання, передачу та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

28.11.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є: протокол огляду місця події, протокол контролю за вчиненням злочину, протокол ідентифікації та помічення грошових коштів, протоколи обшуків, протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також інші зібрані у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

29.11.2016 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків строком 60 (шістдесят днів), тобто до 28.01.2017.

16.01.2017 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000262 від 06.10.2016 продовжено до 3 місяців, тобто до 23.02.2017.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків цього кримінального провадження, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , виконання ним процесуальних рішень, та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років (ч. 1 ст. 263 КК України) та від 5 до 12 (ч. 3 ст. 410 КК) України, який був скоєний ним у період виконання службових обов`язків. Його дії, як і сам ОСОБА_4 , як особа, представляють суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що не будучи обмеженим в пересуванні та забороні залишати житло за місцем проживання, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню використовуючи при цьому свої службові, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти злочин в якому підозрюється, оскільки є військовослужбовцем викладачем циклової комісії вогневої підготовки відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ, тобто військовою службовою особою наділеною відповідними повноваженнями якій підпорядковується підлеглий особовий склад, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оскільки у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необхідність продовження строків запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту.

При цьому, заявлені ризики не зменшилися з часу застосування слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова до підозрюваного ОСОБА_14 застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

Вищевикладене свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

На даний час не представляється можливим завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з наступних підстав.

Так, у кримінальному провадженні необхідно здійснити та завершити проведення наступних процесуальних дій: провести слідчий експеримент за участю підозрюваних та інших учасників кримінального процесу, допитати в якості свідків посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , отримати висновки судово-балістичних та вибухо - технічних експертиз, провести огляди документів та відповідних книг військової частини НОМЕР_1 , а також здійснити інші слідчі (розшукові) дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, які викривають так і тих, що виправдовують підозрюваного, пом`якшують чи обтяжують покарання, забезпечивши виконання вимог ст. 290 КПК України, з наданням достатнього часу підозрюваним та їх захисникам для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування тощо.

Вказані процесуальні дії не були завершені раніше, у зв`язку із складністю кримінального провадження, у ході якого потребує виконанню ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, для проведення яких необхідно продовжити строк виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків на 30 днів.

Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту, вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 усіх слідчих та процесуальних дій та запобігання спробам останнього знищувати, спотворювати і сховати речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілого вчиненого ним злочину, а також іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження, виїхати за межі державного кордону України, продовжити вчиняти злочин в якому підозрюється, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.6 ст. ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинах, а ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують мати місце, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинення наведених дій, а також для виконання завдань кримінального провадження, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив продовжити строк запобіжного заходу під домашнім арештом до 23.02.2017 року, а також не застосовувати п.3 обовязків: носіння електронного засобу контролю, оскільки такі відсутні, а підозрюваний не порушує інших обовязків, що покладені на нього судом.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечили проти задоволення клопотання, окрім як обовязку носіння електронного засобу контролю.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку дії обов`язків, визначених слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя установив наступне.

У провадженні військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування №0000262 від 06.10.2016 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України.

28.11.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України.

29.11.2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням наступних обов`язків: прибувати до прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону за першою вимогою; не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22.00год. по 07.00год.; здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З урахуванням наявних обставин та для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні і тих, які існують на час розгляду клопотання, суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 слід продовжити строк запобіжного заходу під домашнім арештом та дії обов`язків, окрім носіння електронного засобу контролю, передбачені статтею 194 КПК України і визначених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року на строк до 23.02.2017 року.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 193,194,196, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання особи під домашнім арештом та дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 23.02.2017 року, а саме:

прибувати до прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону за першою вимогою;

не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22.00 год. по 07.00 год.;

Дата закінчення дії ухвали 23 лютого 2017 року.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1