Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

1 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000020 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Вишеньки Бориспільського району Київської області,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Вишеньки Бориспільського району Київської області,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2016 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнані винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.249 КК України і кожному з обвинувачених призначено покарання у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 040 гривень, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

_______________________________________

Справа № 11-кп/796/763/2017

Категорія: ч.1 ст.249 КК України

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Доповідач: ОСОБА_1

Цим же вироком речові докази: сітки з ліски кустарного виробництва в кількості 4 шт., гумовий човен Sport-Boat-L-240, полімерні ящики в кількості 2 шт., а також рибу різних видів у кількості 90 шт., конфісковано в порядку спеціальної конфіскації.

В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання і постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 засудженими за ч.1 ст.249 КК України до штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 040 гривень, і на підставі ст.ст.961, 962 КК України застосувати до кожного з обвинувачених спеціальну конфіскацію майна, яке було одержано внаслідок вчинення злочину, а також використано як знаряддя вчинення злочину.

Прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості обвинувачених і правильність кваліфікації їхніх дій, однак вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не застосував закон, який підлягає застосуванню, з урахуванням внесених до санкції ч.1 ст.249 КК України змін та ст.961 КК України, якою передбачено застосування спеціальної конфіскації майна за вчинення цього злочину, а не конфіскацію знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, надавши обвинуваченим останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 здійснили незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду, за таких обставин.
11 жовтня 2016 року в період часу з 0 годин до 3 години 30 хвилин ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, знаходячись на річці Дніпро Канівського водосховища біля 1-го шлюзу на відстані приблизно 1 500 метрів від підстанції Бортницької насосної станції аерації в Дарницькому районі м. Києва, на гумовому човні Sport-Boat-L-240 на веслах, без ідентифікуючих даних, всупереч вимогам п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, використовуючи заборонене знаряддя лову водних біоресурсів сітки з ліски кустарного виробництва у кількості чотирьох штук, здійснили незаконний вилов риби різних видів загальною кількістю 90 штук, а саме: карась в кількості 7 шт., плітка в кількості 5 шт., синець в кількості 3 шт., плоскирка в кількості 47 шт., лящ в кількості 17 шт., сом в кількості 5 шт., судак в кількості 6 шт., яку в подальшому було вилучено працівниками відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві, чим завдали істотної шкоди іхтіофауні Канівського водосховища (до річкової частини якого відноситься ділянка здійснення незаконного лову) і, відповідно, рибному господарству України, державі, на суму 10 472 гривень.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій кожного з обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.1 ст.249 КК України незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду, є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, і правильно призначив ОСОБА_6 і ОСОБА_7 основне покарання у виді штрафу в розмірі, наближеному до мінімального, що установлений у санкції відповідного закону України про кримінальну відповідальність.

Водночас, Законом України Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації від 18.02.2016 року, який набрав чинності 28.02.2016 року і діяв на момент вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, внесено зміни до абз.2 ч.1 ст.249 КК України і виключено додаткове покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого, а також текст ст.ст.961, 962 КК України викладено у новій редакції, на що обґрунтовано посилається в апеляційній скарзі прокурор.
Отже, рішення суду першої інстанції про призначення обвинуваченим додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого, яке не передбачено санкцією ч.1 ст.249 КК України, є неправильним.

Згідно з ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому відповідно до вимог ст.ст.408, 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто призначення, фактично, більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції, виключення з його резолютивної частини рішення про призначення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 додаткового покарання і задоволення у цій частині апеляційної скарги прокурора.

Що стосується решти апеляційних вимог, зокрема, про застосування на підставі ст.ст.961, 962 КК України до кожного з обвинувачених спеціальної конфіскації майна, яке було одержано внаслідок вчинення злочину, а також використано як знаряддя вчинення злочину, то вони необґрунтовані.

Відповідно до вимог ч.1 ст.961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Згідно з ч.1 ст.962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно :
1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Оскільки, приймаючи рішення щодо речових доказів, суд у вироку зазначив про конфіскацію в порядку спеціальної конфіскації сіток, човна та ящиків, які є засобами та знаряддями вчинення злочину, а також незаконно виловленої риби, тобто предметів злочину, тобто вірно застосував закон України про кримінальну відповідальність, підстав для зміни вироку в цій частині колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 змінити.

Виключити з призначеного ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.1 ст.249 КК України покарання додаткове покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього здобутого.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3