Провадження № 1-кс/761/8049/2017
У Х В А Л А
Іменем України
25 квітня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС капітана податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205; ч.3 ст.212; ч.2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС капітана податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205; ч.3 ст.212; ч.2 ст. 209 КК України.

Так у клопотанні порушується питання про арешт та заборону відчужувати кошти з банківських рахунків ТОВ «Прот» () за номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), а також про зобов`язання банківську установу негайно (протягом робочого дня) надати співробітникам органу, що здійснює контроль за дотриманням податкового законодавства інформацію у письмовому вигляді про суму коштів, що будуть знаходитись на рахунку на час надання ухвали для виконання у вигляді довідки.

Необхідність накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Прот», що знаходяться на вказаних вище рахунках мотивована тим, що ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені слідством особи у період 2016 року умисно, повторно створили (зареєстрували) суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) серед яких ТОВ «Прот», з метою прикриття незаконної діяльності, що полягала створенні умов для ухилення від сплати податків суб`єктами реального сектору економіки та легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, при цьому використовуються рахунки даного підприємства та відкриті в ПАТ «Сбербпанк» для зарахування та перерахування грошових коштів в якості оплати нібито за поставлені товари (виконані роботи).

У зв`язку із чим виникла необхідність в арешті майна, а саме грошових коштів на рахунках ТОВ «Прот», так як ці грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України, а саме набуті кримінально протиправним шляхом, а тому є речовими доказами.

Крім того в органу досудового розслідування, є підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення та за ведення незаконної діяльності з використанням реквізитів ТОВ «Прот».

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000197 від 29.11.2016 вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно з даними витягу з кримінального провадження № 0000044, доданого до клопотання, ТОВ «Гірничо-збагачувальна фабрика Космонавтів», незаконно сформувало валові витрати підприємства за рахунок перерахування грошових коштів на нібито поставлене вугілля від підприємств з ознаками «фіктивності», серед яких в т.ч. ТОВ «Прот», а також невстановлені особи у період 2016 року умисно, повторно створили (зареєстрували) суб`єкти підприємницької діяльності, в т.ч. ТОВ «Прот», з метою прикриття незаконної діяльності, що полягала в створенні умов для ухилення від сплати податків суб`єктам реального сектору економіки та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Прот», що знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627).

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правову підставу для арешту грошових коштів, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Так, слідчим не доведено, що грошові кошти, на які необхідно накласти арешт, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто, що вони є речовими доказами та як наслідок можуть бути використані як докази в даному кримінальному провадженні.

Згідно витягу з реєстру предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні, зокрема в частині ТОВ «Прот» є незаконне сформування валових витрат ТОВ «Гірнично-збагачувальною фабрикою Космонавтів» за рахунок перерахування грошових коштів за нібито поставлене вугілля від підприємств з ознаками «фіктивності», в т.ч. ТОВ «Прот».

При цьому з витягу з реєстру не вбачається яка ж сума незаконно сформованих валових витрат мала місце за рахунок перерахування грошових коштів та за який саме період часу.

При цьому на обґрунтування клопотання слідчим долучені вибірково аркуші дослідження фінансово-господарських операцій за участю ТОВ «Енергоінвест Трейдінг» в частині взаємовідносин з підприємствами ТОВ «Євро-Тест», ТОВ «ГЗС «Східно-Донбаська» за період з 01.07.2016 року по 22.11.2016 року від 25.11.2016 року, з яких не можливо зрозуміти чи всі ці аркуші стосуються даного дослідження, оскільки містять дані щодо перерахунку грошових коштів в тому числі ТОВ «ГЗФ Космонавтів» на рахунок ТОВ «Прот» за будівельні матеріали, що не узгоджується із предметом цього дослідження згідно його назви. А також не узгоджується із витягом з ЄРДР, оскільки у витягу зазначено, що незаконно сформовано було валові витрати ТОВ «ГЗВ Космонавтів» за нібито поставлене вугілля, а у даному дослідженні йде мова про будівельні матеріали.

Крім того , із даного дослідження вбачається, що грошові кошти які надішли а рахунки ТОВ «Прот» від ГЗФ Космонавтів» були переховані в подальшому на рахунки інших товариств.

При цьому, не доведено факт наявності грошових коштів на згаданому рахунку, а так само, що грошові кошти на цей рахунок були акумульовані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що розслідується.

Таким чином, грошові кошти, які на даний час можуть знаходитись на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 відкритих у ПАТ «Сбербанк» не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, як речового доказу, а тому не є доказом та предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, що розслідується в межах кримінального провадження № 0000197.

Тобто, в розпорядження слідчого судді не надано об`єктивних даних, що грошові кошти на вказаних рахунках мають ознаки майна набутого кримінально протиправним шляхом та майна отриманого юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому твердження з даного приводу в клопотанні є не що інше, як припущення.

Слід також зауважити, що нікому із службових осіб ТОВ «Прот» не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 212 КК України, окрім того, ТОВ «Прот» в кримінальному провадженні № 0000197 від 29.11.2013 року не має та в силу ч. 8 ст. 214 КПК України не може мати статусу юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

З огляду на такі дані, сукупність наданих слідчим доказів не дає підстав для висновку про причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює застосування за таких обставин заходу забезпечення кримінального провадження, а саме, накладення арешту на мано.

За правилами ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на рахунки ТОВ «Прот, відкриті 26.05.2016 року в ПАТ «Сбербанк», є не заходом забезпечення кримінального провадження в розумінні Кримінального процесуального кодексу України, а заходом спрямованим на втручання в господарську діяльність цього товариства, при цьому, всупереч вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України не доведено, що потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 29.11.2016 року виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Відповідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Однак, з матеріалів кримінального провадження, наявних в розпорядженні слідчого судді вбачається, що не доведено належними та достовірними даними існування обставин, які б давали підстави для заборони або обмеження користування, розпорядження майном.

Таким чином, належним чином не обґрунтовано та не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих ПАТ «Сбербанк».

Інше питання щодо зобов`язання банківської установи надати інформацію про суму коштів, яка знаходиться на вказаних вище рахунках не ґрунтується на положеннях КК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити старшому з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС капітана податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , у задоволенні лопотання про накладення арешту на майно в межах кримінального провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205; ч.3 ст.212; ч.2 ст. 209 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя