Справа №295/5085/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю учасників судового провадження

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представників потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальне провадження № 0000031 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Любарського району Житомирської області, громадянина України, освіта вища, пенсіонера ОВС, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, інвалід ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
ВСТАНОВИВ:
05.03.2016 року близько 00 год. 46 хв. ОСОБА_8 в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня (2,29 ‰ етилового алкоголю в крові), керував технічно справним автомобілем «PEUGEOT PARTNER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить його дружині ОСОБА_18 , та з перевищенням допустимої і безпечної швидкості (не менше 113,5...118,5 км/год.), рухався у населеному пункті по проїзній частині вул. Черняхівського м. Житомира в напрямку м. Чуднів Житомирської області.

Наближаючись до перехрестя вул. Черняхівського з вул. Чумацький шлях водій ОСОБА_8 всупереч вимог п. 11.2, п. 11.4, п. 11.10 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 цих же Правил частково виїхав на смугу зустрічного руху і рухався на вказаному автомобілі у тому ж напрямку по центру проїзної частини, займаючи одночасно дві смуги. При цьому в силу свого алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху, через значне перевищення швидкості руху, не впорався з керуванням свого транспортного засобу та допустив його наїзд на бордюрний камінь конструктивно виділеної розділювальної смуги, що поділяє суміжні проїзні частини. Після цього він, не реагуючи на створену ним аварійну обстановку, змінив напрямок руху праворуч і, продовжуючи свій рух, поблизу будинку № 112 по вул. Черняхівського м.Житомира, безпричинно виїхав за межі проїзної частини праворуч у заїзний «карман» зупинки громадського транспорту, що праворуч від вищевказаної розділювальної смуги, де передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 , малолітнього ОСОБА_19 та ОСОБА_12 , які стояли у заїзному «кармані», очікуючи попутного транспорту.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

- малолітній пішохід ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної по своїй площі рани по задньо-боковим поверхням лівого стегна з переходом на промежину та сідниці з розміжженням м`язів та крупних судин стегна, перелому кісток, утворюючих тазове кільце, закритого перелому правої стегнової кістки, вогнищевого крововиливу в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в потиличній ділянці справа, лінійного перелому потиличної кістки справа від середньої вертикальної лінії тіла, саден в ділянці нижніх кінцівок, тулуба, осаднень шкірних покровів в ділянці чола справа, волосяної частини голови, обличчя справа, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, є смертельними та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті;

- пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді: підшкірних гематом, саден на волосистій частині голови та обличчі, дрібновогнищевого геморагічного забою обох лобних, правої скроневої, лівої потиличної часток головного мозку, субарахноїдального крововиливу, закритого перелому середньої третини лівої ключиці, закритої тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді садна в ділянці колінного суглобу та закритого перелому стегнової кістки в середній третині, закритого перелому кісток тазу зліва (лонної та сідничної) без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом та саден на обох верхніх і нижніх кінцівках, перелому кубоподібної кістки лівої стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 11.2, 11.4, 11.10, 12.1, 12.4 та 12.9 «б» і лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявшись, пояснив, що 05.03.2016 року вночі їхав на автомобілі Пежо Партнер НОМЕР_3 , який належить його дружині, в стані алкогольного сп`яніння по дорозі в м. Житомир по вул. Черняховського біля водоканалу в напрямку виїзду з міста зі швидкістю руху, зазначеною в обвинувальному акті. Відволікся, не побачивши дорожній знак, який вказує напрямок руху вправо, та наїхав на бордюрний камінь, від чого відчув удар та спрацювала подушка безпеки після чого не пам`ятає що відбулось. Просив суворо не карати. Позовні вимоги, пред`явлені до нього потерпілою ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, моральної шкоди визнав частково, оскільки заявлені в позовах суми моральної шкоди дуже великі, та він не знає, чи вистачить у нього сил та здоров`я, щоб відшкодувати ці суми. Позов прокурора визнав в повному обсязі, пояснивши витрати закладів охорони здоров`я на лікування потерпілих оплатив в повному обсязі.

Крім повного визнання провини, винуватість ОСОБА_8 підтверджується також доказами, дослідженими в ході судового провадження:
- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що 05.03.2016 року близько 00 год. 30 хв. він та його друг ОСОБА_20 стояли на проїзній частині приблизно за два метри від роздільної смуги та приблизно у п`яти метрах від зупинки громадського транспорту «Водоканал» м.Житомира. В зазначений час потерпілий побачив автомобіль, що рухався зі сторони міста Житомира в сторону виїзду із міста. Після цього вони з другом підійшли на зустріч автомобілю, але коли побачив, як ця машина вдарила переднім лівим колесом об бордюрний камінь, разом зі своїм другом почали тікати: потерпілий в попутному напрямку руху автомобіля спиною до автомобіля в сторону виїзду з міста, а ОСОБА_20 відбіг з проїжджої частини на зупинку громадського транспорту. Коли він (потерпілий) пробіг приблизно десять метрів в зазначеному напрямі від автомобіля, у момент перельоту через парканчик, через який він перестрибував, автомобіль вдарив його в поясницю. Він не міг пояснити, чому він побіг від автомобіля за напрямом руху останнього. Рух автомобіля передбачити не міг, оскільки був повернутий до нього спиною. ОСОБА_12 показав, що окрім них на зупинці поряд була жінка з дитиною, які стояли ближче до міста. Зупинка громадського транспорту освітлювалася, світлофор був миготливий жовтий. Спричинену йому шкоду обвинувачений відшкодував в повному обсязі. Просив суд застосувати до обвинуваченого умовний термін покарання.
- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що перед восьмим березням з четверга на п`ятницю 2016 року вона зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_19 , 2007 року народження, їхала з Києва, на вихідні дні в гості до своєї мами ОСОБА_11 . Вони стояли на дорозі між місцем, куди заїжджає маршрутний транспорт і з нього сходять люди та бордюром, після якого починається тротуар, тобто в заїзному «кармані» зупинки громадського транспорту «Водоканал» в м.Житомирі, та чекали маршрутний транспортний засіб. Вона погано пам`ятає ті події, лише пам`ятає, що на зупинці було освітлення, ларьок та лавочки. На даний час проходить лікування у зв`язку з цією ДТП. Обвинувачений оплачував її лікування. Наслідками ДТП є поганий слух, короткочасна пам`ять, перелом лівої ключиці, травми голови, тазу, забої, гематома ще не пройшла. В результаті ДТП вона втратила сина і згідно висновку лікарів, який не пов`язаний з ДТП, дітей вона більше мати не може. Просила суд дуже суворо покарати обвинуваченого.
- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що 04.03.2016 року до неї їхали на вихідні дні дочка з онуком. На початку першої години ночі подзвонив її онук ОСОБА_19 та сказав, що він з матір`ю ОСОБА_10 вже перебувають на зупинці «Водоканал» м.Житомира. Після того як вони не приїжджали стала постійно всю ніч телефонувати кожному з них, але телефони були вимкнені. Потім о 01 год. 50 хв. їй подзвонили, та пояснили, що донька ОСОБА_10 потрапила в ДТП, а хлопчик загинув на місці. Коли вона приїхала на місце ДТП (зупинка громадського транспорту «Водоканал»), то побачила, що її внук ОСОБА_19 загинув, у дитини були сильні травми. Онук до школи проживав з нею в Чуднові, а коли пішов до школи переїхав до мами в Київ, але вони продовжували бути однією сім`єю. На місці події побачила, що транспортний засіб був поруч з зупинкою, біля дерева. Донька була вже у лікарні. Водія не бачила. Обвинувачений за лікування та похорони відшкодовував приблизно 55000 гривень, моральну шкоду не відшкодовував. Пред`явлений нею цивільний позов підтримала, пояснила, що пам`ятник ще не встановлювала. Просила суд дуже суворо покарати обвинуваченого.
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що в ніч з 04.03.2016 року на 05.03.2016 року приблизно о 00-30 годині він з ОСОБА_12 стояли на зупинці «Водоканал» м.Житомира. Поруч з ними були дівчина з малолітнім сином, які стояли від них приблизно за 10 метрів зліва. Свідок зазначив, що всі стояли на проїзній частині в заїзному кармані для громадського транспорту. Після цього побачив автомобіль «Пежо», який їхав зі сторони міста Житомира з приблизною швидкістю 100 км/год., який вони мали намір зупинити щоб доїхати додому. Цей автомобіль вдарився об бордюр та почав їхати на них. Одразу свідок побіг в сторону зупинки. ОСОБА_12 також почав тікати від автомобіля, але напрямку руху ОСОБА_12 свідок не бачив, а побачив лише потім лежачого ОСОБА_12 . Після події ДТП, свідок побачив, що потерпіла з малолітнім сином лежали спереду автомобіля на тротуарі біля зупинки. Спочатку він підійшов до малолітнього, та побачив, що йому вже він не допоможе, а жінка була без свідомості. Після цього побіг до ОСОБА_12 для надання йому допомоги. Автомобіль вдарився передньою частиною в дерево. Поліцію та швидку викликали інші особи, які повибігали з Водоканалу. Свідок показав, що він ушкоджень не отримав, ОСОБА_22 та жінку забрали в лікарню.

- показами свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що прибув на місце події після вчинення ДТП, побачив мертву дитину та травмованих Нохріна та Полукарову, обвинувачений був біля автомобіля, він (свідок) викликав швидку допомогу.
- протоколом огляду місця ДТП від 05.03.2016 року, схемою до протоколу та ілюстративною таблицею, в ході якого було встановлено місце ДТП проїзна частина вул. Черняховського поблизу буд. 112 в м. Житомир, яка становить заокруглення дороги ліворуч по напрямку до м. Чуднів. Дорожнє покриття загальною шириною 14,0 м, призначено для руху в двох напрямках, до проїзної частини примикає бордюрний камінь висотою 0,16м та тротуар. На перехресті встановлений світлофор, який на час ДТП працював в режимі жовтого миготливого сигналу. На місці ДТП виявлений труп чоловічої статі та автомобіль «Пежо партнер» НОМЕР_3 з пошкодженнями. Пошкодження сконцентровані в передній частині з відшаруванням лакофарбового покриття, а саме: деформовані передні крила, капот, рамка радіатора, радіатор, відсутні передні блок фари, розбита передня решітка, лобове скло, деформовані передні диски коліс, пошкоджені деталі моторного відсіку, спрацьовані дві подушки безпеки. Виявлені сліди юзу коліс автомобіля, сліди контактування з бордюром, сліди відшарування ґрунту та відриву бордюрного каменя, подряпини на дорожньому покритті, осип пластмасових частин автомобіля, осип ґрунту, сліди витікання рідини з автомобіля, сліди біологічного походження, дитячі черевики на праву та ліву ногу, пластиковий ковпачок на колесо, металевий захист піддона двигуна, уламок пластикового переднього бамперу, сліди волочіння тіла, сліди тертя гуми на бордюрі, дитяча рукавичка та зафіксоване їх розташування по відношенню до оточуючих об`єктів: дерево, кіоск, будинок АДРЕСА_2 , автобусна зупинка;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_19 № 1463 від 05.03.2016 року, де зазначено, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу буд АДРЕСА_2 внаслідок перелому кісток тазу, стегнових кісток з пошкодженням лівої стегнової артерії;

- висновком експерта № 243 від 07.03.2016 року, в ході якої у трупа ОСОБА_19 були виявлені ушкодження у вигляді масивної по своїй площі рани по задньо-боковим поверхням лівого стегна з переходом на промежину та сідниці з розміжженням м`язів та крупних судин стегна, перелому кісток, утворюючих тазове кільце, закритого перелому правої стегнової кістки, вогнищевого крововиливу в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в потиличній ділянці справа, лінійного перелому потиличної кістки справа від середньої вертикальної лінії тіла, саден в ділянці нижніх кінцівок, тулуба, осаднень шкірних покровів в ділянці чола справа, волосяної частини голови, обличчя справа, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, тобто знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії виступаючих частин автомобіля, котрі розташовані на висоті приблизно 40-70 см. від дорожньої поверхні з послідуючою придачею тілу кінетичної енергії, відкидуванням його на дорогу та ударом головою;

- висновком експерта № 765 від 16.03.2016 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді: підшкірних гематом, саден на волосистій частині голови та обличчі, дрібновогнищевого геморагічного забою обох лобних, правої скроневої, лівої потиличної часток головного мозку, субарахноїдального крововиливу, закритого перелому середньої третини лівої ключиці, закритої тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді садна в ділянці колінного суглобу та закритого перелому стегнової кістки в середній третині, закритого перелому кісток тазу зліва (лонної та сідничної) без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- висновком експерта № 766 від 17.03.2016 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом та саден на обох верхніх і нижніх кінцівках, перелом кубоподібної кістки лівої стопи, які утворилися від дії тупих твердих предметів, при дорожньо-транспортній події і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- висновком експерта від 23.03.2016 року № 3/223, відповідно до якого на момент ДТП технічний стан автомобіля Пежо Партнер (р.н. НОМЕР_3 ) знаходився в працездатному стані та будь-яких характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку руху, та які могли знаходитися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП не виявлено;

- висновком експерта від 23.03.2016 року № 229/16-25, відповідно до якого мінімальна швидкість руху автомобіля Пежо Партнер НОМЕР_3 під керування ОСОБА_8 на місці ДТП 05.03.2016 року становила не менше 113,5…118,5 км/ год. В діях водія ОСОБА_8 вбачається невідповідність технічним вимогам п.п.2.3.б), 12.1, 11.2 та 12.4 Правил дорожнього руху, що стало причиною створення аварійної обстановки та виникнення ДТП. Технічна можливість у водія ОСОБА_8 уникнути створення аварійної обстановки та виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, полягала лише у чіткому виконанні ним вимог п.п.2.3.б), 12.1, 11.2 та 12.4 Правил дорожнього руху. Виконуючи технічні вимоги наведених пунктів Правил дорожнього руху України, витримуючи дозволену швидкість руху, вибираючи правильні прийоми керування транспортним засобом, водій ОСОБА_8 завжди мав би технічну можливість уникнути наїзду на бордюрний камінь і як наслідок руху свого транспортного засобу з подальшим наїздом на пішоходів, шляхом завчасного (робочого) зменшення швидкості руху свого транспортного засобу, до дозволеної (60 км/год);

- висновком № 127 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та токсикологічним дослідженням крові на вміст алкоголю (а.с.79-81) встановлено, що 05.03.2016 року о 2 год. 35-40 хв. ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння 2.29 ‰;

- відеозаписом з камери спостереження, встановленої на приміщенні кіоску «Пиріжок» за адресою: м. Житомир, вул. Черняхівського, 116, де зафіксовано подію ДТП. Так на відеозаписі видно, що у заїзному кармані зупинки громадського транспорту (проїзна частина) на незначній відстані від тротуару знаходилась ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , праворуч від них ОСОБА_12 та ОСОБА_21 . Приблизно 00год. 46 хв. 39 с з`явилось яскраве світло фар автомобіля Пежо Партнер, через декілька секунд даний транспортний засіб здійснює наїзд на бордюрний камінь розділової смуги на проїзній частині та після цього прямує на вказаних пішоходів в заїзному кармані, які починають бігти до тротуару. Через дві секунди автомобіль біля краю заїзного карману здійснює наїзд на ОСОБА_10 і дитину, після чого на ОСОБА_12 .
Досліджені судом докази свідчать про те, що своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_19 та тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, внаслідок якого постраждали три людини, наслідки в виді середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 і ОСОБА_12 та загибелі малолітнього ОСОБА_19 , що є незворотнім наслідком.

Також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, інвалід третьої групи і має право на пільги для ветеранів війни учасників бойових дій, пенсіонер ОВС, одружений, має неповнолітню дитину на утриманні, характеризуються позитивно за місцем проживання та роботи, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття та часткове відшкодування шкоди, завданої злочином.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, суд враховує обставини вчинення злочину та характер й мотиви дій обвинуваченого, який грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, його ставлення до вчиненого, думку потерпілих, ОСОБА_12 , який просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_11 та ОСОБА_19 , які просили призначити найсуворіше покарання.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає неможливим призначити покарання в мінімальних межах санкції частини статті та вважає за необхідне призначити покарання з реальним його відбування. Також призначити додаткове покарання в виді з позбавленням права керування транспортним засобом на максимальний строк. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

У задоволенні цивільних позовів прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_8 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_12 в сумі 2740 грн. 20 коп. та стягнення витрат на лікування ОСОБА_10 в сумі 5451 грн. 40 коп. необхідно відмовити, оскільки вони відшкодовані в повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями.
Потерпілою ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 . Позовні вимоги неодноразово збільшувались. Відповідно до останньої редакції збільшених позовних вимог ОСОБА_10 просила стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 11451 грн. 15 коп. та 2 мільйони грн. у відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в результаті протиправних дій ОСОБА_8 вона втратила єдиного сина та зазнала численних травм та переломів, постійно знаходиться на лікуванні. Так, в період з 05 по 27 березня 2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в ЦМЛ №1 з діагнозом закритий перелом лівої лонної та сідничної кісток без зміщення, закритий перелом правої стегнової кістки із зміщенням, 09.03.2016 року їй проведено операцію відкриту репозицію уламків лівої ключиці МОС правого стегна пластиною та гвинтами, 05.03.2016 року здійснено монтаж скелетного витягу за праву великогомілкову кістку. З 28.03.2016 року по теперішній час продовжує лікування в Чуднівській ЦРЛ.В ході лікування вона витрачала кошти на медикаменти та матеріали медичного призначення, вартість яких частково відшкодовано відповідачем, але на даний час не відшкодовано 3650 грн. Крім того 30.06.2016 року їй було встановлено другу групу інвалідності.

Після цього з 18.07.2016 року по 08.09.2016 року перебувала на лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні Житомирської обласної клінічної лікарні ім.. О.Ф. Гербачевського, в ході якого нею витрачено 7801 грн. 15 коп. на лікування.

Зазначила, що в момент отримання тілесних ушкоджень перенесла значний фізичний біль, емоційний стрес, тривогу, страх. В ході лікування вимушена була витерплювати болісні процедури та неприємне лікування. Впродовж всього лікування почувалася незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватись до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). Післяопераційний період включав комплекс медичних заходів та процедур для реабілітації та видужання, що потягло нераціональне витрачання життєвого часу. Внаслідок перенесеної травми в неї порушився сон, з`явилась швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, реакції замикання, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. Впродовж тривалого часу вона є непрацездатною, що знижує її добробут. Були порушені її життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації життєвих перспектив та продуктивної самореалізації.

Зазначила, що втратила єдиного сина, і більше не зможе мати дітей, відчуває постійний душевний біль, був порушений звичайного ритму життя, погіршився її психічний стан, оскільки вона перебуває в депресії, втратила сон та душевний спокій.

Відповідач позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнав в повному обсязі і судом встановлені підстави для його повного задоволення.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина та власних тілесних ушкоджень, суд враховує глибину та тривалість її душевних страждань, пов`язаних з втратою найближчої людини, безповоротність та істотність такої втрати, величину зусиль, яких треба буде вжити позивачу для того, щоб відновити свій емоційний стан, тривалість її лікування, вимушені зміни, які їй довелось пережити та доведеться пережити в житті в зв`язку із необхідністю пристосовуватись до життя без сина та з інвалідністю, те, що смерть сина фактично відбулася на її очах, що порушило її спокій та сон, викликало страх до руху в транспорті. Також суд враховує обставини та характер правопорушення, яким завдано шкоди, яке є неумисним, те що сама ОСОБА_10 чекала з сином транспортний засіб не на тротуарі, допустила вихід на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та для свого сина (в порушення п. 4.11, 4.14 ПДР України), тому враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, з врахуванням принципів розумності і справедливості вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_10 120 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданою смертю сина та власних тілесних ушкоджень.
Потерпілою ОСОБА_11 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 60 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, а саме вартості пам`ятника для загиблого онука та 250 000 грн. моральної шкоди, завданої втратою онука. Зазначила, що втративши близьку людину перенесла постійний душевний біль, був порушений звичайного ритму життя, погіршився її психічний стан, оскільки вона перебуває в депресії, втратила сон та душевний спокій.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_11 суд виходить з того, що відповідно до ст. 1200 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Суду надано докази понесених ОСОБА_11 витрат на виготовлення пам`ятника загиблому ОСОБА_19 в сумі 34200 грн. А тому дані вимоги підлягають задоволенню саме в цій сумі.

Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю онука, суд виходить з пояснень потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які стверджували, що проживали разом із онуком однією сім`єю, обвинувачений не заперечував проти наявності підстав для задоволення позову, але вважав, що розмір, шкоди, яку просить з нього стягнути ОСОБА_11 не в змозі виплатити.

Враховуючи те, що із втратою онука порушились нормальні життєві зв`язки позивача, хоча вона останнім часом мешкала окремо від нього, але постійно підтримувала з ним та донькою родинні стосунки, втрата онука негативно сказалася на її житті та вона вимушена була докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Враховуючи обставини справи, тяжкість наслідків від дій обвинуваченого, тривалість та характер моральних страждань ОСОБА_11 , матеріальне становище позивача, відповідача, вимоги розумності і справедливості суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 60 000 грн.

Процесуальні витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 3/223 від 23.03.2016 року Житомирським НДЕКЦ МВС України в сумі 703 грн. 68 коп. та експертизи механізму та обставин ДТП № 229/16-25 від 23.03.2016 року Житомирським відділенням Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз в сумі 1651 грн. 50 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.
З врахуванням призначеного покарання, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід в виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 10 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з 24.02.2017 року.

Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.03.2016 року по 07.03.2016 року, та з 24.02.2017 року по набрання вироком законної сили відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:
-автомобіль Пежо Партнер реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та належить ОСОБА_18 - повернути власнику, скасувавши арешт на нього;

-СД-диск з маркуванням UG-R-80M із записом наданим ФОП ОСОБА_24 з камери відеоспостереження, встановленої на приміщенні кіоску «Пиріжок» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Позов ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 11451 грн. 15 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.
Позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 34200грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 60 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.
У задоволенні цивільних позовів прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_8 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_12 в сумі 2740 грн. 20 коп. та стягнення витрат на лікування ОСОБА_10 в сумі 5451 грн. 40 коп. - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- експертизи технічного стану транспортного засобу № 3/223 від 23.03.2016 року Житомирським НДЕКЦ МВС України 703 грн. 68 коп.;

- експертизи механізму та обставин ДТП № 229/16-25 від 23.03.2016 року Житомирським відділенням Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз 1651 грн. 50 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1