Справа № 303/681/14-к
Провадження № 11-кп/777/612/16

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відкриття апеляційного провадження

07.11.2016 м. Ужгород
В С Т А Н О В И В:
вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2014 року між прокурором прокуратури м.Мукачево ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , якою останнього визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст.307 КК України до узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на іспитовий строк 1 (один) рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На вказаний вирок суду першої інстанції ОСОБА_2 , щодо якого матеріали знаходяться в кримінальному провадженні № 0000150, 24 жовтня 2016 року подано апеляційну скаргу, в якій він просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_4 , виключивши з мотивувальної частини вироку обвинувачення «вступив у змову з ОСОБА_2 , який підшукав шлях придбання психотропної речовини» та «діючи відповідно до спільного з ОСОБА_2 плану, прийшов до нього додому і передав останньому, для придбання психотропної речовини, частину грошей в сумі 1400 гривень. Після придбання ОСОБА_2 психотропної речовини, він згідно домовленості прослідував до місця зустрічі з ОСОБА_4 - біля ресторану - піцерії «Ласардена», що по вул. Росвигівській, де біля 15 години 30 хвилин передав йому для подальшого незаконного збуту два фрагменти шприца з порошкоподібною речовиною білого кольору».
В обґрунтування апеляційної скарги, з посиланням на приписи ч. 6 ст. 9, ч. 1, ч. 2 ст. 24 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, вказує, що хоча він не є учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , однак має право на оскарження даного вироку суду, оскільки затвердження угоди про визнання винуватості останнього безпосередньо зачіпає його права та інтереси, що полягає у безпідставному звинуваченні його органом досудового розслідування у скоєнні кримінального правопорушення.
Крім цього, вказує, що копію вироку отримав 04.08.2016 року, апеляційну скаргу подав 05.08.2016 року. З цих підстав просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку від 10.02.2014 року, оскільки вважає що строк пропущено з поважних причин.
Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на відповідність вимогам закону, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК, України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Разом з тим, ч.2 ст.24 КПК України гарантує право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосуються прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді. Тобто, з огляду на наведені положення процесуального закону право на перегляд судових рішень судом вищого рівня мають учасники судового провадження (оскільки саме їхніх прав, свобод чи інтересів стосується судове рішення), а також інші особи (незалежно від того, чи брала дана особа участь у судовому розгляді), якщо ухвалюване рішення прямо зачіпає їх права, свободи чи інтереси. Надання заінтересованим особам права на оскарження одна з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Крім того, однією з основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Дана правовова позиція висловлена у постанові ВСУ від 03.03.2016 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_2 обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження вироку Мукачівського міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року посилався на те, що він хоча і не є учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , однак має право на оскарження даного вироку суду, оскільки затвердження угоди про визнання винуватості останнього безпосередньо зачіпає його права та інтереси, що полягає у безпідставному звинуваченні його органом досудового розслідування у скоєнні кримінального правопорушення, а вказаним вироком констатовано його винуватість у цьому злочині.
За таких обставин очевидним є те, що ОСОБА_2 , хоча і не був визнаний учасником кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , вправі захищати свої права, свободи та інтереси, яких стосується вирок у даному провадженні, шляхом звернення до апеляційної інстанції з його оскарженням.
Цей висновок відповідає і змісту статті 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у якій зазначено, що кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесення йому вироку.
Отже, стосовно кримінального провадження щодо ОСОБА_4 постановлений за результатами угоди про визнання ним винуватості вирок стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 , який на цій підставі, реалізуючи своє конституційне право та керуючись загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі пунктами 1, 2, 10, 17 статті 7, частини шостої статті 9, частин першої та другої статті 24 КПК, вправі звернутися до суду вищої інстанції з оскарженням цього судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку Мукачівського міскрайонного суду від 10.02.2014 року, тому такий підлягає поновленню.

Перешкод для прийняття даної апеляційної скарги судом не встановлено.

У порядку ч.1 ст.401 КПК України пропоную учасникам судового провадження подати свої письмові заперечення на апеляційну скаргу, а також роз`яснюю, що ви вправі заявити клопотання про приєднання нових доказів, чи інші клопотання, пов`язані з апеляційним розглядом справи в строк, встановлений апеляційним судом.

Керуючись ст.ст.398, 401 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження вироку Мукачівського міскрайонного суду від 10.02.2014 року.

відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на вирок Мукачівського міскрайонного суду від 10.02.2014 року щодо ОСОБА_4 .

Надіслати копію ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копією апеляційної скарги та інформацією про їхні права та обов`язки.

Встановити строк для подачі заперечень на апеляційну скаргу та клопотань до 21.11.2016 року.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1