Справа № 565/1603/15-к
Провадження № 1-кс/565/251/17
У Х В А Л А Провадження № 1-кс/565/250/17
25 липня 2017 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- представника потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,
- обвинувачених і цивільних відповідачів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,
- захисника обвинуваченого і представника цивільного відповідача ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ,
- захисника обвинуваченого і представника цивільного відповідача ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 ,
Ухвалою судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_14 від 21 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про самовідвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_15 від 05 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_12 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_16 від 05 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_13 від 13 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1
25 липня 2017 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відносно його підзахисного із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Згідно з доводами адвоката ОСОБА_10 , викладеними ним у вказаному письмовому клопотанні, будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України, в даному випадку відсутні, всі слідчі дії (допит свідків, потерпілих тощо) проведені, тому вплинути на хід слідства й показання свідків та інших учасників обвинувачений ОСОБА_8 не може. На думку захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , продовження тримання під вартою не може виправдовуватися лише тяжкістю інкримінованого йому злочину без посилання на конкретні факти та є протиправним, слідуючи п.п.40, 41 р.ІІ рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України». Окрім цього, адвокат ОСОБА_10 просив суд врахувати наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 , його позитивну характеристику за місцем проживання, неперебування на обліку у психологічному та в наркологічному диспансерах, відсутність притягнень до адміністративної відповідальності та підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень, а також волонтерську діяльність і допомогу працівникам роти патрульної служби особливого призначення «Торнадо».
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 повністю підтримали зазначене клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та заперечили проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Згідно з доводами прокурора ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду і вчинення ним інших кримінальних правопорушень, що передбачені п.п.1 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися. Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та неперебування його на обліку у психологічному та в наркологічному диспансерах не є обставинами, які виключають наявність вказаних ризиків. З врахуванням наведених у клопотанні обставин прокурор вважає, що домашній арешт є недостатнім запобіжним заходом та не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 повністю підтримав позицію прокурора та зазначив, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 буде негативно впливати на судове слідство і розгляд кримінального провадження. На думку представника потерпілого, клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу є необґрунтованим, оскільки наведені характеризуючі дані ОСОБА_8 викликають сумнів у їх правдивості, так як обвинувачений ОСОБА_8 схильний до вчинення злочинів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник адвокат ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 підтримали клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим, всупереч ч.3 ст.184 і ч.1 ст.199 КПК України не містить додатків та подано пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_8 просив суд змінити йому запобіжний захід на інший більш м`який, враховуючи проведення всіх слідчих дій та неможливість здійснення ним впливу на потерпілого і обвинувачених.
Згідно з доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим та подано в суд пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що, на його думку, є суттєвим порушенням процесуального порядку, встановленого ч.1 ст.199 КПК України. Окрім цього, згідно з твердженнями адвоката ОСОБА_10 у даному випадку будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні, оскільки достовірних даних про ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від слідства стороною обвинувачення не надано і в ході слідства потерпілий та свідки допитані, всі слідчі дії проведені. Адвокат ОСОБА_10 просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 на домашній арешт, враховуючи його характеристику, наявність постійного місця проживання та тривалість перебування під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 пояснив, що обставини, викладені у клопотанні прокурора, не виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою з врахуванням його характеристики та тривалості перебування під вартою. Адвокат ОСОБА_9 вважає, що в даному випадку клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт є більш обґрунтованим.
На думку обвинуваченого ОСОБА_6 , домашній арешт є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 на розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт не з`явилася, заздалегідь повідомляла суд про неможливість явки у зв`язку з перебуванням за межами України та не заперечувала проти вирішення питання щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 без її участі.
З врахуванням наведеного, а також невідкладності розгляду клопотань про застосування або зміну запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали (до спливу продовженого строку) згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.186, ч.4 ст.199, ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України, суд визнав за належне здійснити розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, які не стосуються обвинуваченого ОСОБА_6 , у відсутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 .
Заслухавши думки учасників процесу, за наявними доказами, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.
У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.
Згідно з ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Судом встановлено, що надані матеріали та висновок органу досудового розслідування свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Із плином часу пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення не послабилось.
Зі змісту ухвали слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_18 від 16 березня 2016 року слідує, що окрім обгрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підставами для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слугувала наявність достатніх даних про існування ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних і вчинення ним нових корисливих кримінальних правопорушень. Згідно з висновком слідчого судді, наведеним у вказаній ухвалі, підстави для застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, відсутні, оскільки за місцем реєстрації ОСОБА_8 систематично не проживає, що не заперечується і самим підозрюваним. З показань допитаної в якості свідка матері ОСОБА_8 ОСОБА_19 вбачається, що з вересня 2015 року їй нічого не було відомо про місце перебування її сина ОСОБА_8 , за адресою реєстрації він не проживав, до неї не телефонував.
В подальшому під час розгляду кримінального провадження Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_13 неодноразово продовжував строк тримання під вартою ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи поза межами арештного дому, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого і свідків та ухилитись від явки до суду.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області від 29 березня 2017 року, якою скасовано вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області, постановлений під головуванням судді ОСОБА_13 від 02 вересня 2016 року у даному кримінальному провадженні, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області в новому складі в особі головуючого судді ОСОБА_1 від 27 травня 2017 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 60 (шістдесяти) днів, строком дії до 25 липня 2017 року. Підставою продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , окрім обґрунтованості підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, була наявність ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Заявлені прокурором ризики того, що перебуваючи на волі без ізоляції від суспільства, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, на теперішній час не зменшились. Вказані ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту із встановленням заборони обвинуваченому залишати житло цілодобово та із застосуванням електронних засобів контролю є недостатнім для запобігання цим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Обставини непроживання обвинуваченого ОСОБА_8 за місцем реєстрації після вчинення злочину протягом тривалого часу з вересня 2015 року до березня 2016 року не спростовані обвинуваченим ОСОБА_8 і його захисником адвокатом ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_8 - неодружений, утриманців не має, не навчається, не працює, має зареєстроване місце проживання у м.Рівне, тобто в іншому населеному пункті, віддаленому від місця знаходження Кузнецовського міського суду Рівненської області, на розгляд якого надійшло дане кримінальне провадження, має незняту і непогашену судимість, в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що передбачений ч.2 ст.187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, до моменту взяття під варту перебував у розшуку.
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2010 року ОСОБА_8 визнаний винним за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на три роки у кримінально-виконавчій установі із звільненням від відбуття покарання та встановленням іспитового строку тривалістю один рік на підставі ст.104 КК України.
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2011 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 і ч.2 ст.190 КК України та на підставі ч.1 ст.70 і ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці.
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 грудня 2013 року ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутою частиною строком 8 (вісім) місяців і 7 (сім) днів.
Обставин, які б достовірно свідчили про наявність міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання, обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник не зазначили, відповідних підтверджуючих матеріалів суду не надали.
З показань матері обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_19 , допитаної в якості свідка під час розгляду попередніх клопотань щодо продовження, зміни запобіжного заходу, судом не встановлено наявності міцних соціальних зв`язків і довірливих стосунків між обвинуваченим ОСОБА_8 і його матір`ю ОСОБА_19 .
Вказані фактичні дані в своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують наявність ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт є необґрунтованим, оскільки доказів, які б свідчили про належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 в період оголошеного розшуку суду не надано.
Отже, суд, вважає, що в даному випадку з урахуванням особистості обвинуваченого, характеру злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , а також тяжкості ймовірного покарання, подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 є єдиним надійним засобом, який гарантує явку обвинуваченого до суду. Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно продовжити до 60 (шістдесяти) днів.
Окрім цього, при прийнятті даного судового рішення суд також прийняв до уваги, що здійснити судовий розгляд даного кримінального провадження до закінчення дії ухвали суду від 27 травня 2017 року, тобто до 25 липня 2017 року, є об`єктивно неможливим у зв`язку із здійсненням нового розгляду кримінального провадження після скасування вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2016 року, необхідністю дослідження доказів, віддаленістю місця судового розгляду від місця проживання і місця знаходження деяких учасників даного судового провадження (обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_12 ) та несвоєчасністю конвоювання обвинуваченого ОСОБА_8 .
Слідуючи вимогам ч.5 ст.199 КПК України, єдиною підставою для відмови судом у продовженні строку тримання під вартою є недоведення прокурором, що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, і обставини,які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Несвоєчасне подання в суд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою КПК України не передбачено в якості підстави для відмови судом у його задоволенні.
Враховуючи наведені обставини, в даному випадку суд визнав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт судом не встановлено, тому в його задоволенні необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, ч.1 ст.372, ч.ч.1, 2, 5-7 ст.376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою на інший більш м`який у виді домашнього арешту в зв`язку з його необгрунтованістю.

Клопотання прокурора Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_11 від 24 липня 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, - задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 60 (шістдесяти) днів.

Дана ухвала суду про продовження строку тримання під вартою закінчує свою дію 22 вересня 2017 року.

Виконання ухвали суду щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 покласти на Головне управління Національної поліції України в Рівненській області (Варашський відділ поліції та ізолятор тимчасового тримання №2) і державну установу «Рівненський слідчий ізолятор».

Дана ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

Оголошення повного тексту даної ухвали суду учасникам судового провадження призначити на 15 годину 30 хвилин 28 липня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_20 Горегляд