Провадження № 1-КС/522/483/16
У Х В А Л А
21 вересня 2016 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Судді ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
За участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 286 ч.2 КК України,
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходяться матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про визнання недопустимим доказу, отриманого внаслідок істотного порушення прав та свобод людини мотивуючи тим, що в судовому засіданні 07.04.2016 року стороною звинувачення в якості доказу було надано «Висновок №4629 судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 на пішохода». 19.04.2016 року суду було надано протокол допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 20 березня 2015 року - який є підозрюваним, та згідно якого останній будучи попередженим про кримінальну відповідальність про відмову в наданні показів, вказав, що перед наїздом на пішохода він рухався, керуючи автомобілем, зі швидкістю приблизно 20-30 км/ год. Слідчий, в постанові про призначення судової авто технічної експертизи від 11.08.2016 року, в вихідних даних «Швидкість руху автомобіля ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 безпосередньо перед подією» вказав - «згідно показань водія ОСОБА_6 - приблизно 20-30 км/год.», при цьому слідчого експерименту з водієм ОСОБА_6 для отримання вихідних даних для призначення експертизи проведено не було. Водночас, «Висновок №4629 судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 на пішохода», повністю ґрунтується саме на даних, наданих ОСОБА_6 вході його допиту в якості свідка 20 березня 2015 року.
Захисник ОСОБА_4 просив визнати даний доказ недопустимим Посилаючись на порушення положень п. 6 ч. 2 ст. 87 КПК України, оскільки дані про швидкість з якою рухався автомобіль були отримані безпосередньо від ОСОБА_6 допитаного в якості свідка, який надалі був визнаний підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.
Обвинувачений в судовому засіданні повністю підтримав подане клопотання, наполягаючи на його задоволенні.
Прокурор, та інші учасники процесу заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для цього.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, заслухавши сторони, суд, приходить до висновку, що, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання цих доказів.
Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно частини третьої статті 87 КПК недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь які докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини..
Згідно до ч.2 п.6 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Статтею 89 КПК України закріплено, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Як встановлено судом,
В ході дослідження письмових доказів, прокурором, що підтримував обвинувачення по даному кримінальному провадженню було надано Висновок №4629 судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 на пішохода. Згідно установчої частини вищезгаданого експертного дослідження відомості про те з якою швидкістю рухався автомобіль під керування обвинуваченого дійсно був зазначений з показань ОСОБА_6 , допитаного в якості свідка 20 березня 2015 року, який в подальшому був визнаний підозрюваним, обвинуваченим по даному кримінальному провадженню.
За таких обставин, на переконання суду в даному випадку вищевказаний доказ (експертний висновок в частині пунктів 1-3) дійсно були отримані внаслідок істотного порушення вимог ст. 87 КПК України, а відтак підлягають визнанню недопустимими.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85, 86, 87, 89, 350, 372 КПК України, суд
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про визнання недопустимим доказу - задовольнити.
Визнати недопустимим доказом «Висновок №4629 судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 на пішохода» від 27 серпня 2015 року в частині п.п. 1-3.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1