Єдиний унікальний номер 205/3576/17
Провадження №1-кс/205/404/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

В С Т А Н О В И В :
08 червня 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло дане клопотання.
В клопотанні слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2017 року до Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 надійшла заява від колишнього студента ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , щодо неправомірних дій з боку службових осіб вказаного навчального закладу.
В своїй заяві ОСОБА_4 повідомив що він навчався в ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.09.2013 по 30.06.2016 на підставі наказу №292 від 11.08.2013 та у 2016 році здобув спеціальність професійна освіта « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
У 2015 році йому було надано статус дитини-сироти, у зв`язку зі смертю матері і він перебував на повному державному утриманні та отримував від держави грошову допомогу відповідно до законодавства.
Встановлено, що будучи дитиною-сиротою, ОСОБА_4 та іншим студентам вказаної категорії, що навчались у зазначеному закладі, не в повному обсязі виплачувались грошові кошти, як допомога від держави, передбачена діючим законодавством.
В своєму клопотанні прокурор просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме: до речей і оригіналів документів, що знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_3 для їх вилучення або копіювання, в подальшому завіренні належним чином, зокрема: бухгалтерські документи, що свідчать про всі надходження та виплати (перерахування) грошових коштів дітям-сиротам та дітям позбавленим батьківського піклування за період 2015-2017 роки, згідно законодавства; документи щодо отримання навчальним закладом відповідних коштів з бюджетів всіх рівнів, та їх подальший рух з визначенням виду платежу, його отримувачів, а також інші документи, необхідність в отриманні яких виникне під час збирання доказів, що мають значення для встановлення всіх обставин стосовно законності використання коштів державного бюджету, передбачених для виплат особам, які мають статус дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.
Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з п.3 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Так, ч.4 ст.132 КПК України встановлює, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У відповідності до ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до частин 5-7 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Аналіз зазначених норм закону з урахуванням інших положень законодавства викладених у Главі 15 КПК України та загальних засад кримінального провадження свідчить про те, що розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів передбачає встановлення відповідності змісту клопотання вимогам визначеним ч.2 ст. 160 КПК України та в разі їх дотримання, встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню. При цьому, розгляд клопотання по суті не можливий при його неналежному оформленні, оскільки в такому випадку слідчий суддя не має змоги врахувати усі обставини, що підлягають оцінці та аналізу.
Таким чином, дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не в повній мірі обґрунтована необхідність доступу до вказаних документів і речей, можливість їх використання як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у зв`язку із чим, відмовляє у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 110, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1