Справа № 183/6593/16
ВИРОК
іменем України
29.12.2016 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:
прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0000152 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Топчино Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню донько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм Магдалинівського хлібзаводу, солдата військовослужбовця у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді водія-лінійного наглядача взводу зв`язку, не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 з 15.05.2014 року наказом №7 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) військовослужбовця військової частини за призовом як солдата зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_1 та призначено на посаду водій лінійний наглядач лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку. Відповідно до вимог ст.ст.9,11,12,16,127,128 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку. Однак, 04.09.2014 року солдат ОСОБА_4 , маючи умисел тимчасово ухилитись від проходження військової служби , самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_1 , без поважних причин, чим протизаконно припинив виконувати свій обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 12.11.2016 року солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе, в результаті чого злочин був припинений. Таким чином, з 04.09.2014 року солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза розташуванням військової частини до 12.11.2016 року, тобто тривалість понад 1 місяць.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину за ч.3 ст.407 КК України визнав повністю та суду показав, що його дійсно з 15.05.2014 р. наказом №7 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) зараховано як військовослужбовця військової служби за мобілізацією як солдата зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду волій-лінійний наглядач лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку; будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України він був зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України; з 04.09.2014 року він самовільно залишив військову частину з особистих причин до місця служби не повернувся, до виконання своїх службових обов`язків не приступив, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не вживаючи заходів для повернення до військової частини польової пошти НОМЕР_1 та про своє місце знаходження органи військового чи цивільного управління не повідомляв; 12.11.2016 року він самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та повідомив про себе; в скоєному розкаюється, просить врахувати, що у нього на утриманні є неповнолітня дитина, фактично на даний час він не звільнений офіційно з військової частини.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

- копією листа до військової прокуратури відносно неповернення солдата ОСОБА_4 до військової частини (а.п.51 );

- копією витягу наказу №7 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині), яким солдата ОСОБА_4 , як військовослужбовця військової служби за мобілізацією, зараховано до списків особового складу військової частини польової пошти НОМЕР_1 на посаду водія лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу зв`язку - з 15.05.2014 року (а.п.53);

- актом службового розслідування відносно ОСОБА_4 , який не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини польової пошти НОМЕР_1 та ухилявся без поважних причин від проходження військової служби (а.п.55).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів. Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися у нез`явленні вчасно на службу до військової частини без поважних причин,тривалістю понад один місяць, за ч.3 ст.407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_4 повністю визнав провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини; вчинив умисний злочин середньої тяжкості, не судимий, на обліку у лікарня-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується по місцю служби негативно, по місцю проживання - позитивно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. контроль за виконаннях яких покласти: під час проходження військової служби - на командира військової частини, а після демобілізації на уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) за місцем проживання засудженого. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.3 ст.76 КК України - контроль за виконаннях обов`язків покласти: під час проходження військової служби - на командира військової частини НОМЕР_1 , а після демобілізації на уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) за місцем проживання засудженого.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1