Провадження № 1-кс/520/2982/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру за № 0000002 від 20.01.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 227, ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
26.12.2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 здійснює накопичення недоброякісної небезпечної алкогольної продукції з нелегально завезеного на територію України спирту в гаражі № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Вікторія - 2», який розташований у м. Одесі по вул. Ільфа і Петрова та в не житлових приміщеннях на території гаражного кооперативу «Ветеран», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Левітана 36-А/3.

За даним фактом 20.01.2016 розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 00000002 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихст. 227, ч. 3 ст.190 КК України.
23.12.2016 згідно ухвали Київського районного суду міста Одеси, працівниками правоохоронних органів, був проведений обшук у гаражі № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Вікторія - 2», який розташований у м. Одесі по вул. Ільфа і Петрова.

Під час обшуку за адресою: у гаражі№ НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Вікторія - 2», який розташований у м. Одесі по вул. Ільфа і Петрова були вилучені речі, які прописані в ухвалі Київського районного суду міста Одеси, і які мають значення для кримінального провадження, а саме:

-85 коробок ємкістю 3 літри з написом «JelzinVodka»;

-3 коробки ємкістю 2 літри з написом «Kvint»;

-1 коробка ємкістю 2 літри з написом «Volk»;

-1 коробка ємкістю 2 літри з написом «Attikus»;

4 коробки ємкістю 2 літри з написом «Finlandia»;

Прокурор звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, обґрунтовуючи клопотання тим, що вказані речі та документи необхідні для належної кваліфікації вчиненого діяння, розкриття правопорушення, проведення ряду (слідчих) розшукових дій та експертиз.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважаючи що воно підлягає задоволенню в повному обсязі.

Власник майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що вказане майно придбав на новорічні свята.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та власника майна, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором в судовому засіданні та клопотанні не доведено наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, з урахуванням чого клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 - відмовити.

Вилучене майно повернути законному власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1