Справа № 525/1388/16-к
Номер провадження 1-кп/525/15/2017
Вирок
Іменем України
02 лютого 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ганжі Решетилівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючий, інвалідності немає, судимого:
1) 23 квітня 2009 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнено від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
2) 14 жовтня 2010 року Ленінським районним судом міста Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, остаточно засуджений за ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.09.2013 року звільнений від покарання умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 24 днів,
по даному кримінальному провадженню затриманий 02.12.2016 року відповідно до протоколу про затримання, а з 04.12.2016 року обрано запобіжний захід тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2016 року,
по ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -
встановив:
В ніч з 23 червня 2015 року на 24 червня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та інших осіб, таємно, шляхом пролому даху, проник через утворений отвір до приміщення гаража на території будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкривши гаражні ворота з середини, викрав з приміщення гаража: 1) мотоцикл марки "VIPER ZS110", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 10549,59 гривень; 2)_мотоцикл марки "VIPER", червоного кольору, без державного номерного знаку, вартість органами досудового слідства не встановлена; 3) компресор марки "Ростех КРТ 24/50", вартістю 1300,00 гривень, які належали потерпілому. При цьому скориставшись тим, що ключі до зазначених вище транспортних засобів знаходилися в замках запалення, що дало можливість обвинуваченому завести двигуни транспортних засобів та розпочати рух.
Після чого обвинувачений з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 11849,59 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав частково.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно влітку 2015 року, точної дати вказати не може, таємно викрав з гаража, який знаходився на території будинковолодіння в селищі Велика Багачка Полтавської області, мотоцикл марки "VIPER", чорного кольору, мотоцикл марки "VIPER", червоного кольору, компресор. Вказував, що проїжджаючи селищем Велика Багачка одного разу бачив з дороги, що чоловік ставив у гараж мотоцикл, в подальшому прибувши ввечері до селища Велика Багачка Полтавської області, з метою крадіжки, проник до гаража, при цьому проломивши дах, заліз всередину через утворений отвір, відкривши металічні ворота із середини, та скориставшись тим, що в обох мотоциклах ключі знаходилися в замках запалення, спочатку завів один мотоцикл та погрузивши на нього компресор, який знаходився в гаражі і поїхав на мотоциклі по трасі в сторону міста Миргорода, від`їхав недалеко та заховав мотоцикл і компресор у лісосмузі, повернувся пішки назад до вказаного будинковолодіння, завів інший мотоцикл та поїхав на ньому до міста Миргород, де залишивши його, повернувся на таксі до схованих ним у лісосмузі іншого мотоцикла та компресора, сівши на мотоцикл поїхав до міста Миргород. В подальшому компресор продав невідомій особі, а мотоцикли передав на зберігання різним особам.
В процесі подальшого розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від своїх показань в частині викрадення ним компресора, сказав, що оговорив себе, ніякого компресора він у потерпілого не викрадав та навіть не бачив його в гаражі. Вказуючи на дані обставини, просив суд виправдати його за ч. 3 ст. 185 КК України та застосувати до нього ст. 69 КК України.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що вранці 24 червня 2015 року до нього зателефонувала дружина і повідомила, що з їхнього гаража, який знаходиться на території належного йому будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , здійснено крадіжку. Він відразу, того ж дня, приїхав додому, оглянувши гараж, побачивши, що з гаража зникли два мотоцикли марки "VIPER", червоного і чорного кольору і компресор, про що повідомив працівників Великобагачанського відділення міліції та написав відповідну заяву про злочин, вказував, що дійсно ключі від мотоциклів знаходились у замках запалення, в гаражі був проломлений дах, а двері гаража були відкриті зсередини. В подальшому, йому в 2016 році були повернуті обидва його мотоцикли в незадовільному стані. Щодо обвинуваченого, то зазначав, що той не вчиняв будь-яких дій щодо відшкодування завданих йому збитків та не спілкувався з ним.
Заявою потерпілого ОСОБА_6 до Великобагачанського районного відділу міліції від 24 червня 2015 року про вчинення злочину, в якій зазначено, що у нього в ніч з 23 на 24 червня 2015 року з гаражного приміщення викрадено два мотоцикли марки "Вайпер" та компресор (а.п. 37).
Протоколом огляду місця події від 24 червня 2015 року з фототаблицями до нього за участю понятих і спеціаліста (а.п. 39-53). Під час огляду виявлено і зафіксовано шлях проникнення до гаражного приміщення, яке знаходиться на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 . Зафіксовано та вилучено слід взуття №12, слід взуття №3, 4, сліди рук на трьох липких стрічках, слід знаряддя злому.
Довідкою про реєстрацію за Приймак транспортного засобу марки "VIPER ZS110", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 24.09.2013 року (а.п. 56).
Протоколом огляду місця події від 10 лютого 2016 року, відповідно до якого в АДРЕСА_3 , у громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його добровільною згодою, за участю понятих і потерпілого, оглянуто і вилучено транспортний засіб марки "VIPER", чорного кольору (а.п. 101-103).
Протоколом огляду місця події від 10 лютого 2016 року, відповідно до якого в АДРЕСА_4 , у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за його добровільною згодою, за участю понятих і потерпілого, оглянуто і вилучено транспортний засіб марки "VIPER", червоного кольору (а.п. 104-106).
Висновком судової дактилоскопічної експертизи № 70/МР від 18.02.2016 року (а.п. 111-117), відповідно до якої: 1) Слід №1 долоні руки та слід №4 долоні руки, вилучені 24.06.2015 року в ході огляду місця події за фактом незаконного заволодіння двох скутерів марки "Вайпер" та крадіжки інструмента з гаража гр. ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , залишені відтиском долоней лівої та правої рук гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно.
Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 39 від 11.03.2016 року (а.п. 122-125), відповідно до якої: 1) вартість мотоцикла марки "VIPER ZS110", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, 2013 року випуску, станом на 24.06.2015 року складає 10549,59 гривень; 2) встановити вартість мотоцикла марки "VIPER", червоного кольору, приблизно 2011 року випуску, що належить ОСОБА_6 , станом на 24.06.2016 року не виявилося можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині.
Довідкою від 24 березня 2016 року виданою приватним підприємцем ОСОБА_9 про те, що вартість компресора марки "Ростех КРТ 24/50", станом на 24.06.2015 року становить 1300,00 гривень (а.п. 127).
Змінені показання обвинуваченого щодо того, що він із гаражного приміщення, яке належало потерпілому, не викрадав компресора марки "Ростех КРТ 24/50", суд розцінює критично, як лінію захисту, що дозволить уникнути покарання за скоєне.
Відносно заяви обвинуваченого і його захисника, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід виправдати за ч. 3 ст. 185 КК України, з огляду на те, що стороною обвинувачення не надано доказів того, що обвинувачений дійсно вчинив крадіжку компресора з гаража потерпілого, крім того, довідка про вартість компресора марки "Ростех КРТ 24/50" (а.п. 127) не може вважатися належними доказом по справі з огляду на вимоги п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України щодо визначення розміру матеріальних збитків тільки на підставі експертизи, то суд не погоджується з такими доводами сторони захисту та зазначає наступне. В судовому засіданні встановлено, що викрадений компресор марки "Ростех КРТ 24/50" не був знайдений та вилучений в ході досудового розслідування, а тому призначення відповідної експертизи є неможливим. Між тим, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що саме обвинувачений, з метою викрадення майна потерпілого, проник до гаражного приміщення, вчинив всі відповідні дії для досягнення своєї мети, та безперешкодно зник. Щодо викрадення та вартості самого компресора, то суд зазначає, що факт викрадення компресора підтверджується показами потерпілого, які узгоджуються зі іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які не спростовані стороною захисту. Щодо визначення розміру матеріальних збитків, то з огляду на відсутність можливості провести відповідне експертне дослідження, у зв`язку з відсутністю об`єкта дослідження, суд вважає належним доказом по справі довідку про вартість компресора марки "Ростех КРТ 24/50" (а.п. 127), яку було оглянуто в судовому засіданні, і яка в розумінні ч. 1 ст. 84 КПК України є джерелом доказів, та містить фактичні данні щодо даного кримінального провадження.
Щодо заяви захисника відносно того, що стороною обвинувачення не доведено розмір матеріальних збитків стосовно викраденого обвинуваченим мотоцикла марки "VIPER", червоного кольору, і довідка про його вартість (а.с. 126) не може бути належним доказом розміру матеріальних збитків, то суд погоджується з даною заявою та вважає, що стороною обвинувачення не доведено завдання потерпілій особі збитків на суму 10500,00 гривень, а довідку надану до суду (а.п. 126) не розцінює як належний доказ по справі. При цьому суд зазначає, що слідчим на досудовому розслідуванні призначалася відповідна експертиза, обов`язковість якої передбачена ч. 2 ст. 242 КПК України, а тому за відсутності клопотань сторін кримінального провадження суд не розглядав питання про призначення відповідної експертизи.
Суд зазначає, що своїми діями, які охоплені єдиним умислом, обвинувачений вчинив два злочини, які передбачені різними статтями кримінального кодексу України.
Таким чином, протиправні дії ОСОБА_5 , які проявилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені повторно, поєднані з проникненням у приміщення та в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у приміщення, слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, при цьому, зазначені обставини суд враховує тільки при призначенні покарання за ч. 2 ст. 289 КК України та не враховує при призначенні покарання за ч. 3 ст. 185 КК України. Зазначена в обвинувальному акті обставина про часткове добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків, не знайшла свого підтвердження при судовому розгляді, як і рецидив злочину, про що зазначав прокурор в судових дебатах.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обидва із яких віднесено до тяжких злочинів, даних, що характеризують його особу, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, зокрема розмір викраденого майна.
Судом при призначенні покарання враховується те, що обвинувачений одружений та має на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження, не має постійного місця роботи, вчинив злочин в період, коли за попередніми вироками суду, судимості не погашені і не зняті.
Крім того, судом береться до уваги той факт, що обвинувачений для вчинення злочину прибув до незнайомого населеного пункту іншого району, при цьому заздалегідь спланувавши свої дії, що розцінюється судом, як обставини, які підвищують суспільну небезпечність, як особи обвинуваченого так і самих злочинів, а тому суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 повинен відбувати реально, не знаходячи підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням та застосування ст. 69 КК України, як і для призначення мінімальної можливої міри покарання за вчинені злочини в межах санкції відповідних статей, при цьому суд вважає за можливе призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України в межах санкції, без застосування конфіскації майна.
Суд вирішує долю речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речові докази по справі: 1) два фотознімки сліду взуття, два сліди взуття на темній плівці та чотири сліди рук, долучені до матеріалів кримінальної справи, після набрання вироком законної сили, слід залишити зберігатися в матеріалах кримінальної справи; 2) два мотоцикли марки "VIPER", чорного та червоного кольору, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, слід залишити потерпілому, як власнику.
По справі маються процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз (а.п. 59, 67, 75, 83, 91, 110, 121) на загальну суму 1755,36 (одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 36 копійок, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Обвинуваченого ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню затримано 02.12.2016 року, протокол про затримання особи від 02.12.2016 року (а.п. 162) та відповідно до ухвали слідчого судді від 04.12.2016 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 04.12.2016 року (а.п. 163-165).
За результатами розгляду справи, суд приходить до переконання про доцільність та необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 , засуджений до реальної міри покарання за вчинення злочинів, ніде не працює, має дві непогашені судимості, вчинив злочин через короткий проміжок часу після відбування покарання, а отже, може ухилитися від виконання вироку, продовжити злочинну діяльність, при цьому застосувавши положення ч. 5 ст. 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 3 ст. 185 КК та ч. 2 ст. 289 КК України і призначити покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 02 грудня 2016 року. Зарахувати у строк покарання перебування у попередньому ув`язненні по даному кримінальному провадженню з 02 грудня 2016 року по 02 лютого 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: 1) два фотознімки сліду взуття, два сліди взуття на темній плівці та чотири сліди рук, долучені до матеріалів кримінальної справи, після набрання вироком законної сили, залишити зберігатися в матеріалах кримінальної справи; 2) два мотоцикли марки "VIPER", чорного та червоного кольору, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, залишити потерпілому, як власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на загальну суму 1755,36 (одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 36 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1