Справа № 456/615/16-к
Провадження № 1-кп/456/135/2017
ВИРОК
іменем України
26 червня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не cудимого, за обвинуваченням у кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 05.02.2016 року, близько 23:00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи разом із потерпілою ОСОБА_5 у її квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій єдиний прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з метою власної користі та наживи, скориставшись відсутністю потерпілої у кімнаті, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав із гаманця потерпілої, який знаходився на шкіряному кутку у кімнаті вказаної квартири, її кредитну картку ЗАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , з якої 05.02.2016 року о 23 годині 04 хвилин, перебуваючи за адресою м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 59, зняв із банкомату «Приват Банк» грошові кошти в сумі 3000 гривень. Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння грошовими коштами, 06.02.2015 року о 01 годині 53 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 59, скориставшись тією ж кредитною картою, знаючи, що на ній є залишок грошових коштів, зняв із банкомату «Приват Банк» грошові кошти в сумі 3800 гривень, якими розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6800 гривень.

Крім того, 23.03.2016 року, близько 19:00 години, ОСОБА_4 , повторно, реалізовуючи свій єдиний прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, перебуваючи разом із потерпілою ОСОБА_5 у її квартирі, що за адресою: АДРЕСА_3 , висловив протиправну усну вимогу ОСОБА_5 про безоплатну передачу йому ювелірних виробів, а саме 2 ох сережок, виготовлених із золота 585 проби, загальною вагою 6, 95 грам, вартістю 3 100 гривень, які на той були на вухах потерпілої, однак коли ОСОБА_5 відмовилася віддати вказані ювелірні вироби ОСОБА_4 , останній шляхом нанесення руками ударів по тілу ОСОБА_5 , заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців правого плеча та правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 158 від 29.03.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого зірвав з вух потерпілої 2-ві сережки, виготовлені із золота 585 проби, загальною вагою 6, 95 грам, вартістю 3 100 гривень та для доведення злочину до кінця разом із викраденим вийшов з даної квартири, після чого направився у невідомому напрямку, а в подальшому розпорядився награбованим на власний розсуд, а саме здав викрадені речі в ломбард, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3 100 гривень.

Також , 12.04.2016 року, близько 14:30 години, перебуваючи на АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, вчинив словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_7 , в ході якого умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари кулаком правої руки в область грудної клітки. Внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді двох саден лівої половини грудної клітки, які згідно висновку експерта № 194 від 13.04.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 17.08.2016 року, приблизно о 17:30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе «Любава», що в м. Стрий по вул. Чорновола, 7/1, під час словесного конфлікту із ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення умисних тілесних ушкоджень, умисно наніс останній кілька ударів обома руками в область голови.

Внаслідок нанесених ударів потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця з підшкірною гематомою в лобно-скроневій ділянці голови справа, з частковим переходом на волосисту частину голови, синець з підшкірною гематомою в лобній ділянці голови майже посередині, з частковим переходом на волосисту частину голови , синець з підшкірною гематомою в правій завушній ділянці голови, які згідно висновку експерта № 444 від 19.08.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Зокрема пояснив, що 05.02.2016 року справді таємно викрав у ОСОБА_5 кредитку карточку з якої в подальшому зняв грошові кошти в сумі 6 800, 00 гривень та розпорядився на власний розсуд; 23.03.2016 року відкрито викрав у ОСОБА_5 сережки, які в подальшому здав у ломбард; 12.04.2016 року умисно завдав ОСОБА_7 два удари кулаком в область грудної клітки, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та 17.08.2016 року умисно наніс ОСОБА_6 кілька ударів обома руками в область голови, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, його вина у вчиненому знайшла своє підтвердження в ході розгляду даного кримінального провадження і підтверджується наступними доказами.

Зокрема, що стосується таємного викрадення чужого майна обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього підтверджується наступними доказами:
-показами потерпілої ОСОБА_5 , котра в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав у неї кредитну картку з гаманця, а в подальшому зняв з неї кошти в сумі 6 800, 00 гривень та розпорядився ними на власний розсуд. Факт зникнення кредитної карточки виявила вранці 06.02.2016 року. На даний момент кошти ОСОБА_4 їй повернув, жодних претензій матеріального характеру вона до нього не має.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, доведена наступними письмовими доказами по справі:

-заявою ОСОБА_5 від 13.02.2016 року в якій остання просить прийняти міри до ОСОБА_4 , котрий шляхом вільного доступу таємно викрав з її гаманця кредитку карточку НОМЕР_1 з якої в подальшому зняв її грошові кошти в сумі 7 000, 00 гривень; /а.с.126 /

-протоколом огляду місця події від 17.02.2016 року з фототаблицею до нього; /а.с.128-132/;

-роздруківкою про рух коштів по кредитній карточці № ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_5 за період з 02.02.2016 року по 06.02.2016 року та фотокартки із банкомату на якому зафіксовано, що саме ОСОБА_4 знімав із викраденої кредитної карточки ОСОБА_5 гроші; /а.с.134/

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжка.

Що стосується вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:
-показами потерпілої ОСОБА_5 , котра в судовому засіданні показала, що 23.03.2016 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 виник конфлікт з приводу його боргу. Між ними відбулась шарпанина, внаслідок якої з неї злетіли сережки, які в подальшому ОСОБА_4 підняв і забрав собі. Сережки їй були повернені до тижня часу, жодних претензій вона до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, доведена наступними письмовими доказами по справі:

-заявою ОСОБА_5 від 28.02.2016 року в якій остання просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 23.03.2016 року в приміщенні її квартири насильницьким способом зірвав з неї кульчики золоті та наніс тілесні ушкодження; /а.с.153 /

-висновком експерта № 158 з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлені синці правого плеча та правої гомілки, які утворилися від дії тупих тупих, твердих предметів і відносяться до легкого тілесного ушкодження; /а.с.155 /

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 21.04.2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_4 приміщенні Стрийського ВП добровільно видав пару сережок жовтого кольору, які він відкрито викрав у ОСОБА_5 ; /а.с.156-159/

-протоколом огляду предметів від 21.04.2016 року з якого вбачається, що в ході огляду предметів, який проводився у приміщенні Стрийського ВП виявлено пару жіночих сережок жовтого кольору, із білими та чорними камінцями; /а.с.160 /

-протоколом пред`явлення речей для впізнання та фототаблицею до нього від 22.04.2016 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнала сережки, які були здані та вилучені з ломбарда ОСОБА_4 ; /а.с.162-166/

-протоколом пред`явлення особи для впізнання та фототаблицею до нього від 22.04.2016 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_4 по росту, обличчям, за волоссям; /а.с.167-170/

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Що стосується вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, яке мало місце 12.04.2016 року, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:
-показами потерпілого ОСОБА_7 , котрий в судовому засіданні показав, що співмешканка обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 сприяла йому у пошуку квартири. Спершу вона взяла у нього гроші, а вже в подальшому йшли дивитись на квартиру. 12.04.2016 року він подзвонив до ОСОБА_5 , щоб остання віддала йому гроші. Вона сама назначила зустріч, сказала підійти в центр міста. Прийшовши на місце зустрічі він побачив, що з ОСОБА_5 також був обвинувачений ОСОБА_4 , котрий сказав йому, що жодних грошей йому не буде повернуто. Після цього ОСОБА_4 наніс йому 5 (п`ять) ударів. На даний момент гроші йому не повернуті, а що стосується міри покарання, то покладається на розсуд суду.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке мало місце 12.04.2016 року, доведена наступними письмовими доказами по справі:

-заявою ОСОБА_7 від 12.04.2016 року в якій останній просить прийняти міри до невідомої для нього особи, яка 12.04.2016 року о 14:30 годині на вул. Коновальця, неподалік будинку №3 у м. Стрий нанесла декілька ударів в область грудей, внаслідок чого нанесла йому тілесні ушкодження; /а.с.174/

-висновком експерта № 194 з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 було виявлено два садна лівої половини грудної клітки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження; /а.с.176/

-протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 26.04.2016 року; /а.с.177-180 /

-протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 27.04.2016 року з якого вбачається, що такий було проведено в приміщенні Стрийського ВП та ОСОБА_4 відтворив подію, яка мала місце з ОСОБА_7 по факту нанесення останньому тілесних ушкоджень; /а.с.181-185/

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Що стосується вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, яке мало місце 17.08.2016 року, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:
-показами потерпілої ОСОБА_6 , котра в судовому засіданні показала, що провокатором і ініціатором події, яка сталась є саме ОСОБА_5 .. В той день, 17.08.2016 року вона із колежанкою вирішила піти в кафе. до останньої подзвонила знайома, а тому вона пішла з нею на квартиру. Її подруга розмовляла з ОСОБА_5 і в ході розмови в ОСОБА_5 впав на підлогу браслет з руки. Вона підняла його і одягла на руку. В цей же момент в ОСОБА_5 задзвонив телефон і вона повідомила їм, що повинна йти. Самі ж вони попрямували в кафе. Через 15 хвилин в кафе «Любава» зайшла ОСОБА_5 і повідомила їм, що в неї пропав браслет. Вона показувала їй сумку, однак ОСОБА_5 відмовилась дивитись, що в ній є та пішла геть. Через певний проміжок часу прийшов ОСОБА_4 і почав бити її кулаками, а саме наніс їй два удари в голову. Приїхала швидка, однак обвинувачений ОСОБА_4 втік.

-показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що працює в кафе «Любава». Підтвердила факт словесної перепалки та шарпанини між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 в ході якої обвинуваченій наніс потерпілій два удари по голові.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке мало місце 17.08.2016 року, доведена наступними письмовими доказами по справі:

-заявою ОСОБА_6 від 17.08.2016 року в якій остання просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який наніс їй близько десяти ударів кулаком обох рук в область ділянки голови та лоба, чим спричини їй тілесні ушкодження; /а.с.187/

-висновком експерта № 444 з якого вбачається, що при проведенні експертизи у ОСОБА_6 було виявлено синець з підшкірною гематомою в лобно-скроневій ділянці голови справа, з частковим переходом на волосисту частину голови, синець з підшкірною гематомою в лобній ділянці голови майже посередині, з частковим переходом на волосисту частину голови, синець з підшкірною гематомою в правій завушній ділянці голови, які за ступенем тяжкості мають ознаки легкого тілесного ушкодження; /а.с.189/

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Беручи до уваги вищеописане, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд вбачає повторність злочинів.

Суд вважає, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, усунення заподіяної шкоди.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, ті факти, що він посередньо характеризується за місцем проживанням, з моменту скерування первісного обвинувального акту та під час його судового розгляду вчинив ще декілька кримінальних правопорушень, один з яких тяжкий, корисливий злочин, суд вважає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі як єдиний засіб перевиховання в умовах ізоляції від суспільства.
Клопотання прокурора задовольнити обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду та строк відбування покарання обчислювати з цього ж дня, тобто із 26 червня 2017 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Його ж за ч.1 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

Його ж за ч.2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати йому остаточну міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Клопотання прокурора задовольнити обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду та строк відбування покарання обчислювати з цього ж дня, тобто із 26 червня 2017 року.
Речові докази: пара сережок жовтого кольору із білими та чорними камнями залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_1