Справа № 522/1667/17
Провадження № 1-«кс»/522/1412/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яськи, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, 17.06.2016 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, на теперішній притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000401 від 24.01.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання 24.01.2017 р. до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №0000401 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2017 р., приблизно о 21 год. 00 хв., у ОСОБА_5 який перебував в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_7 , які знаходилися у Кіровському парку в м. Одесі, виник злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном. При цьому, об`єктом свого злочинного посягання визначили майно належне ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна, приблизно о 23 год. 15 хв. цього ж дня, перебуваючи у зазначеному парку, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_8 зі спини та закрив їй рот рукою, не даючи змоги чинити опір та покликати на допомогу, у той час як ОСОБА_5 , шляхом ривка відкрито заволодів її мобільним телефоном «Меizu M3 Note» вартістю 3900 грн. та грошовими коштами у сумі 100 грн.

Заволодівши майном ОСОБА_8 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

23.01.2017 р. о 23 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

24.01.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
26.01.2017 р. слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які його обґрунтовують, заслухав думку прокурора, яка наполягала на його задоволенні, підозрюваного, його захисника, які заперечували проти його задоволення та зазначили, що ризики зазначені в клопотанні недоведені, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є запобігання спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. Також, слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше судимий, на шлях виправлення не став та скоїв новий тяжкий злочин, в період відбування іспитового строку. Крім того, на теперішній притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому ОСОБА_5 підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення саме такої застави може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на січень 2017 року 128000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень (80 X 1600 = 128000).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 23.01.2017 р. о 23 год. 50 хв. з моменту фактичного затримання. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24.03.2017р. о 23 год. 50 хв.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: