Справа № 579/1150/16-к
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
21 грудня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за місцем проживання АДРЕСА_1 , судимого 17 лютого 2015 року Кролевецьким районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., покарання не відбуте, -

- за ч. 1 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 17 лютого 2015 року засуджений вироком Кролевецького районного суду Сумської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 04 лютого 2015 року та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вручено особисто під розписку вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року по справі №579/180/15-к , який набрав законної сили 20 березня 2015 року.

Крім того, 17 лютого 2015 року ОСОБА_4 надано підписку в тому, що йому запропоновано в місячний строк після набрання вироком законної сили добровільно внести через установу банку суму штрафу, квитанцію про сплату надати до суду.

Однак після набрання вироком законної сили, тобто починаючи з 20 березня 2015 року по 10 травня 2016 року ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з наслідками щодо ухилення від покарання у виді штрафу, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від відбування покарання, розуміючи, що призначений вироком суду штраф необхідно сплатити та маючи об`єктивну , реальну можливість сплатити штраф з моменту набрання вироком законної сили, без поважних на те причин, ухилився від покарання у виді штрафу шляхом умисної несплати призначеного вироком Кролевецького районного суду від 17 лютого 2015 року штрафу у розмірі 1700 гривень, у встановлений судом строк, квитанції про сплату штрафу не надав, поважних причин про невиконання покарання не повідомив.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 389 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду вину не визнав повністю, з тих підстав, що не мав об`єктивної можливості виконати вирок суду, сплатити штраф. При укладенні угоди про визнання винуватості в нього була в перспективі робота, заробітки, можливість сплатити штраф. Наявність на утриманні двох дітей, відсутність роботи не дозволяло йому сплатити весь розмір штрафу. У встановленому порядку з заявою про розстрочення сплати штрафу не звертався. Працював не офіційно, отримував 100 грн. в день, коштів вистачало тільки на проживання. Працював в РФ, за виконану роботу йому пересилали кошти один чи два рази в розмірі 3000 грн., в кінці 2015 року їздив на роботу в РФ, за виконану роботу отримував гроші.

Свідок ОСОБА_5 в ході судового розгляду дав показання про те, що в лютому 2016 року вони з ОСОБА_4 працювали в РФ три тижні на пилорамі, тільки за різними станками, роботу виконували однакову. Він поїхав додому раніше. Коли приїхав додому, ОСОБА_4 сказав, що отримав 5000 руб. РФ , інші гроші йому повинні були вислати.

Свідок ОСОБА_6 в ході судового розгляду дав показання про те, що з ОСОБА_4 їздили на роботу в РФ в листопаді 2015 року , другий раз їздили на роботу в грудні 2015 року, третій раз їздили через місяць. Перший раз їм заплатили по 3000 грн., в кінці 2015 року ОСОБА_4 отримав 2000 грн., на початку 2016 року отримав переказ 1900 грн.

Даними вироку Кролевецького районного суду від 17 лютого 2015 року, який набрав законної сили 20 березня 2015 року, затверджено угоду про визнання винуватості, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено йому за цим законом покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.94), довідкою Кролевецького районного суду від 1 липня 2016 року, за змістом якої ОСОБА_4 штраф за вироком Кролевецького районного суду від 17 лютого 2015 року не сплатив, з заявою про розстрочку сплати штрафу не звертався (а.с.96), підписки від 17 лютого 2015 року, згідно якої ОСОБА_4 запропоновано в місячний строк після набрання вироком законної сили добровільно внести через установу банку суму штрафу, квитанцію про сплату надати до суду, попереджено, що у випадку ухилення від сплати, штраф може бути замінено на інше покарання (а.с.97), протоколом огляду предмету у виді документу від 19 липня 2016 року, згідно якого оглянуто зміст диску CD-R 700MB з фіксацією судового засідання від 17 лютого 2015 року, за змістом якого ОСОБА_4 роз`яснено суть вироку, зобов`язання сплатити штраф, та можливість притягнення до іншого покарання в разі несплати штрафу (а.с. 100), довідкою КП "Кролевецьводоканал" від 19 липня 2016 року, згідно якої ОСОБА_4 за період з 17 лютого 2015 року по 10 травня 2016 року було сплачено за послуги з водопостачання 995 грн. (а.с.103), довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18 травня 2016 року, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав державний кордон України 2 жовтня 2015 року в напрямку виїзд, 27 жовтня 2015 року в напрямку в`їзд, 1 листопада 2015 року в напрямку виїзд, 20 грудня 2015 року в напрямку в`їзд, 20 лютого 2016 року в напрямку виїзд, 17 березня 2016 року в напрямку в`їзд (а.с.105), довідок Кролевецької ЦРЛ від 24 травня 2016 року та 30 травня 2016 року, згідно яких ОСОБА_4 на обліку як інвалід не перебуває, з 1 лютого 2015 року по 7 квітня 2016 року за медичною допомогою не звертався (а.с. 108, 109) підтверджується, що злочин вчинено за обставин, викладених у вироку.

Судом детально проаналізовані та перевірені показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дані в ході судового розгляду про те , що він не мав об`єктивної можливості виконати вирок суду, сплатити штраф.

Суд вважає вказані показання, як такі, що дані в ході судового розгляду ОСОБА_4 як обраний спосіб захисту з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене.

В основу вироку суд вважає за необхідне покласти показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які узгоджуються та взаємодоповнюються між собою та підтверджуються проаналізованими доказами, за змістом яких вони з ОСОБА_4 виїжджали на роботу в РФ, за виконання якої отримували плату у виді грошей.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Під ухиленням від сплати штрафу, будучи особою, засудженою до цього виду покарання, суд вбачає те, що вирок суду не виконувався протягом тривалого часу з 20 березня 2015 року по 10 травня 2016 року. Під ухиленням від покарання у виді штрафу суд вбачає також те, що обвинувачений є працездатний, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу не був зареєстрований, працював неофіційно в РФ, отримував доходи, не сплатив штраф у встановлений судом строк без поважних причин.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_4 доказаний повністю.

Судом не встановлено поважних причин невиконання ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 389 КК України в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 5 квітня 2001 року, оскільки він умисно ухилився від сплати штрафу, будучи особою, засудженою до цього виду покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як пом`якшуючими обставинами покарання ОСОБА_4 суд визнає наявність на утриманні двох дітей.

Суд враховує, що обвинувачений в цілому задовільно характеризується за місцем проживання.

Обтяжуючими обставинами покарання суд вбачає рецидив злочинів.

Враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тяжкість скоєного злочину, особу винного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі ближче до мінімальної межі, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, покарання у виді обмеження волі в межах санкції закону буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 судимий 17 лютого 2015 року Кролевецьким районним судом за ч. 1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. Тому йому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України та повністю приєднати до призначеного покарання у виді обмеження волі не відбуте ним покарання за попереднім вироком у виді штрафу у розмірі 1700 грн., який виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі, диск CD-R 700MB, зберігати в матеріалах кримінального провадження відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року у виді штрафу в розмірі 1700 грн., остаточно визначити покарання за сукупністю вироків у виді одного року обмеження волі та штрафу у розмірі 1700 грн., штраф виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі, диск CD-R 700MB, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1