Справа №766/3652/17
н/п 1-кс/766/2377/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить постанову старшого слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП ОСОБА_4 скасувати, зобовязати слідчого повернути Планшет «Lenova Н 7600», як власнику майна.

В обґрунтування скарги зазначив, що 10.02.2017 року ОСОБА_3 звернулась із клопотанням до старшого слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП ОСОБА_4 , щодо повернення їй планшет «Lenova Н7600» , який є її власністю. 10.02.2017 року слідчий виніс постанову якою відмовив у задоволенні клопотання мотивуючи тим, що планшет «Lenova Н700» є речовим доказом і на нього буде накладено арешт, але до цього часу питання щодо вилученого майна слідчим не вирішено, планшет не повернуто. Вважає, дії слідчого неправомірними та незаконними.

В судовому засіданні скаржник, скаргу підтримав, просить зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно, а саме: планшет «Lenova Н700».

Прокурор: щодо задоволення скарги не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін по справі, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 56 КПК України потерпілий має право заявляти відводи та клопотання та оскаржувати

В частині 7 ст.237 КПК України, вказано про те, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п*ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу.

При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів скарги, та в судовому засіданні встановлено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, як встановлено ст. 171 КПК України, при цьому слідчий не повернув майно особі, у якої воно було вилучено.

Окрім того ч.1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 100, 169, 237, 303-307, 309 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Корабельного АП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 від 10.02.2017 року.

Зобов`язати слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_3 планшет «Lenova Н 700».

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя