Справа № 715/2539/16-к
Провадження № 1-кп/715/14/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2017 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 24.07.2016 року близько 17 год. 00 хв. переслідуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вступивши в попередню злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в АДРЕСА_3 , зайшли на подвір`я домогосподарства новобудови, де ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи на меті таємне викрадене чужого майна з метою особистого збагачення, підійшли до будинку де таємно викрали три камери відеоспостереження, які були вмонтовані на вищезазначеній новобудові. Після цього ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з місця події зникли у невідомому напрямку, а з викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Вищевказаними діями ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 3548 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно групою осіб.
До початку судового розгляду справи по суті, 23 січня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч.2 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, групою осіб та узгоджують вид і розмір покарання у вигляді 6 місяців арешту, з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдані збитки, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його молодий вік. Також, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Потерпілий ОСОБА_5 не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді 6 місяців арешту та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Заслухавши думку обвинуваченого, потерпілого та прокурора , які просили затвердити угоду про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, як передбачено ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 , обвинувачується у злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судому засіданні повністю визнав свою вину у скоєному, розкаявся у вчиненому та повідомив при яких обставинах був скоєний злочин.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що шкода йому повністю відшкодована і він не має притертій матеріального або морального характеру до обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 100, 176, 177, 178, 179, 370, 376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 січня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
-прибувати до прокурора та/або суду за першою вимогою;
-не відлучатися за межі Глибоцького району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
про що повідомити його під розпис.
Речовий доказ, а саме компактдиск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: