ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ України

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянув 14 лютого 2017 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за касаційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 25 січня 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Чернівецького обласного суду від 4 травня 2001 року ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 142, пп. «а», «г» ст. 93 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 24 липня 2001 року вказаний вирок в частині призначеного покарання залишено без зміни.
Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25 січня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2000 року по 24 липня 2001 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування до засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 закону України про кримінальну відповідальність - положень ст. 72 КК України, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думки прокурора та захисника, які просили залишити без задоволення касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою,що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до вимог ст. 52 КК України таке покарання, як позбавлення волі, має два види: довічне та на певний строк. При цьому, передбачені ч. 5 ст. 72 КК України правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, не розмежовують останнє на вищезазначені два види та не містять будь-яких обмежень щодо покарання у виді довічного позбавлення волі.
Зважаючи на зазначене, твердження прокурора в касаційній скарзі про незаконність зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі не відповідає змістові вищезазначених норм закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 87 КК України та Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі клопотання про її помилування (заміну вказаного покарання на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років) може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання.
Отже, незарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі істотно порушило б права засудженого, оскільки б унеможливило правильне визначення дати настання юридичного факту, з яким закон пов`язує, зокрема, виникнення права на звернення з клопотанням про помилування.
За таких обставин суд визнає оскаржене рішення суду апеляційної інстанцій законним та обґрунтованим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді даного кримінального провадження не було допущено.
Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 25 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9