1кп/643/1016/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 333 КК України,-
в с т а н о в и в:
Громадянин України ОСОБА_5 у період часу з 01.12.1997 по 29.05.2013 працював в ПАТ «Акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут радіовипромінювань» (далі ПАТ «НДІРВ», м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271) та спеціалізувався на розробленні систем керування антенними системами. Зокрема, останньою посадою, яку обіймав ОСОБА_5 під час роботи у вказаній установі, була посада начальника групи по силовим приводам.
Так, ОСОБА_5 , у період своєї роботи в ПАТ «НДІРВ», приблизно в 1997 році (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена), познайомився з громадянином України ОСОБА_6 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, а в 1983 році з громадянином України ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, (більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена), які також працювали у зазначеній організації.
Приблизно в 2012 році, більш точна дата та обставини в ході досудового слідства не встановлені, до ОСОБА_5 звернувся раніше йому знайомий ОСОБА_6 з пропозицією виїхати на територію Ісламської Республіки Іран (далі Іран) з метою ремонту трьох телеметричних станцій, які знаходяться у вказаній країні, а також проведення відповідних занять серед місцевих спеціалістів з приводу технічного обслуговування зазначених станцій. Так, на вказану пропозицію ОСОБА_5 надав свою згоду. При цьому, вказана зустріч відбулася біля ПАТ «НДІРВ», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271.
Згідно з досягнутою домовленістю, ОСОБА_6 брав на себе оформлення віз та інших документів, необхідних для виїзду до Ірану, а також фінансування пов`язаних із цим витрат. Разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до Ірану мав слідувати також ОСОБА_7 .
Надалі, 06.04.2013, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , маючи на меті виїхати на територію Ірану з вищевказаною метою, діючи у відповідності до раніше досягнутої домовленості, слідуючи на автомобілі з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 у напрямку виїзду з території України до Російської Федерації (далі РФ), перетнули державний кордон України у Міжнародному автомобільному пункті пропуску «Гоптівка» та дісталися до м. Бєлгорода РФ.
Після цього, у той же день, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , знаходячись у м. Бєлгороді РФ, придбали квитки на залізничний поїзд та доїхали на ньому до м. Москва РФ, а звідти вже вилетіли літаком до Ірану, куди прибули 07.04.2013.
По прибуттю в Іран ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зустріли невстановлені представники іранської промислової групи «Шахід Багері» та поселили в невстановлений в ході досудового слідства готель, розташований в м. Тегеран, а також показали майбутнє робоче місце огороджений проммайданчик в районі м. Тегеран із приблизними географічними координатами 35°4051.33 північної широти 51°3854.55 східної широти, який належав іранський промисловій групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На вказаному робочому місці, серед іншого, знаходились 3 телеметричних станції на рухомому шасі, силові приводи яких й повинен був відремонтувати ОСОБА_5 . Крім цього, згідно з раніше досягнутою домовленістю з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повинен був також прочитати курс лекцій місцевим спеціалістам з приводу функціонування та обслуговування вказаних силових приводів телеметричних станцій.
При цьому, відповідні спеціальні технічні знання, які мав ОСОБА_5 , дозволяли йому усвідомлювати, що вказані станції призначені для прийому цифрової інформації та можуть бути використані як телеметричні станції для прийому даних від балістичних ракет.
В силу вказаних властивостей дані телеметричні станції являли собою вироби військового призначення, а надання послуг у сфері їх ремонту, проведення інструктажів, надання консультацій, здійснення заходів з метою підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи з ними, згідно абз. 1, 4, 14, 16, 17, 19 ст. 1, ст. 9 ЗУ «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підлягали державному експортному контролю, їх експорт мав здійснюватись на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України (далі ДСЕК).
Крім того, вказані телеметричні станції могли бути використані для розробки систем доставки ядерної зброї, а саме балістичних ракет. В той же час, Резолюцією Ради Безпеки ООН № 1737 (2006) від 23.12.2006 стосовно Ірану було встановлено міжнародні санкції, направлені на недопущення створення даною державою ядерної зброї та засобів її доставки. Так, зокрема п. 6 вказаної Резолюції забороняв надання Ірану будь-якої технічної допомоги, професійної підготовки та інших послуг, пов`язаних з використанням обладнання телеметричних вимірювань для ракетних систем чи безпілотних літальних апаратів. В силу абз. 4 ст. 10 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», вищевказані дії підлягали державному експортному контролю та мали здійснюватись на підставі відповідних дозволів або висновків ДСЕК.
При цьому, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що він зазначеного дозволу або висновку ДСЕК не отримував.
Таким чином ОСОБА_5 фактично надав свою згоду на міжнародну передачу товарів військового призначення, а саме послуг військового призначення та технологій військового призначення, без відповідного дозволу ДСЕК.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, які відповідали за забезпечення усіх умов, необхідних для здійснення ремонту силових приводів телеметричних станцій на території Ірану, протягом часу свого перебування у вказаній країні, а саме у період часу з 07.04.2013 по 03.05.2013, більш точної дати у ході досудового слідства не встановлено, знаходячись на території вказаного проммайданчику, відремонтував вказані силові приводи телеметричних станцій.
Крім цього, ОСОБА_5 , протягом часу свого перебування в Ірані, а саме у період часу з 07.04.2013 по 03.05.2013, більш точної дати у ході досудового слідства не встановлено, діючи за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового слідства особами, які здійснювали організацію проведення лекцій на території Ірану, знаходячись на території вказаного проммайданчику, через невстановленого перекладача прочитав також невстановленим співробітникам промислової групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » курс лекцій (точна кількість в ході досудового слідства не встановлена), в ході яких здійснив їх професійну підготовку, надав консультації та здійснив заходи з метою підвищення їх кваліфікації, навчання та практичного освоєння методів роботи із обладнанням зазначених станцій та його окремими компонентами, які застосовувались даною промисловою групою для телеметричних вимірювань ракетних систем та літальних апаратів.
03.05.2013, ОСОБА_5 , після закінчення ремонту силових приводів телеметричних станцій, а також прочитавши зазначені лекції, авіарейсом сполученням «Тегеран-Київ» повернувся до міжнародного аеропорту «Бориспіль» на території України.
Згідно п. 2 додатку В Резолюції Ради Безпеки ООН № 1737 (2006) від 23.12.2006, промислова група «Шахід Багері» є організацією, що приймає участь в програмі Ірану по балістичним ракетам.
Згідно висновку експертизи в галузі державного експортного контролю № 2374/30-13 від 07.08.2013, вищевказані телеметричні станції є товарами військового призначення.
В силу ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», послуги з ремонту, а також надання технічної допомоги - проведення інструктажів, надання консультацій, здійснення заходів з метою підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи із вказаними станціями за межами України, є міжнародною передачею товарів військового призначення.
В силу ч. 1 ст. 24 даного Закону, здійснення міжнародних передач даного товару без отримання в установленому порядку дозволів чи висновків є порушенням вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 333 КК України, як порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
24.11.2016 між прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 з одного боку та з ОСОБА_5 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчинені зазначеного вище злочину та сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 333 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700грн.
Оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затверджені угоди відсутні, суд вважає за можливе затвердити угоду.
Вказаним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 374, 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.11.2016 між прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 з одного боку та з ОСОБА_5 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винним в вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 333 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме, в сумі 1700 (одна тисяча сімсот)грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1