Справа №489/2263/17 29.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5
В с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/784/273 /17 Слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

про обрання запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 год. 30 хв.18.07.2017 року.
Визначено розмір застави у сумі 32 000 грн ( 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), та обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

На обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя вказав в ухвалі, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри, яка доводиться наступними доказами: протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом додаткового допиту свідка.

На думку захисника, протоколи допитів учасників кримінального провадження не можуть бути оцінені суддею та прийняті в якості доказів, оскільки згідно з положеннями ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Крім того, зазначає, що дійсно в Ленінському районному суді розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченому ст.185 ч.1 КК України. Але оскільки останній має зразкову процесуальну поведінку в рамках цього кримінального провадження то останньому не обирався жодний запобіжний захід.

Апелянт зазначає, що після постановлення оскаржуваної ухвали ним було встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, захисник зазначає, що на даний час вирішується питання про перекваліфікацію злочину.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання начальника відділення СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 від 20.05.2017 року щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюються в тому, що 19.05. 2017 р. о 16:20 год., знаходячись в приміщенні магазину "Мобілкін", за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 2-а, з корисливих мотивів, в результаті раптового умислу, шляхом вільного доступу, діючи повторно, вважаючи, що діє непомітно для оточуючих, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 614 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на зазначену суму. Дії підозрюваного були помічені продавцем зазначеного магазину, який намагався його зупинити, однак ОСОБА_6 , зрозумівши що його дії стали носити відкритий характер від свого злочинного умислу не відмовився і почав тікати з місця скоєння злочину. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
19.05.2017 року ОСОБА_6 затримано та 20.05.2017 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване існуванням таких ризиків: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ризику здійснення ним незаконного впливу на потерпілого і свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Після вивчення матеріалів клопотання, допиту учасників судового провадження слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного злочину та доведеність існування одного із заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення нових злочинів. З огляду на те, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знов підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, на даний час притягується до кримінальної відповідальності і за інші злочини проти власності, не має постійного місця проживання, хоча і має соціальні зв`язки із матір`ю, якій допомагає працювати, проте останні не стримали його від вчинення дій, в яких він підозрюється.
Такі заявлені слідчим ризики як: переховування від органів слідства та незаконний вплив на потерпілого та свідків, на думку слідчого судді, свого підтвердження під час розгляду клопотання не знайшли.
Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що запобігти існуючому ризику шляхом обрання іншого запобіжного заходу не можливо.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Також слідчим суддею при вирішенні питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу дотримані всі визначені у ч. 1 ст. 194 КПК України критерії та враховані докази таких обставин:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий та прокурор;
3) недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.
Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002509.
Зауважено, що 20.05.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. (а.с.п. 18)
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.
Така обгрунтованість підтверджується протоколами допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 20.05.2017 р., ( а.с.п. 6,25,26, 27).
Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування одного з ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Існування вказаного ризику об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_6 , є раніше судимою особою, має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знов підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, на даний час притягується до кримінальної відповідальності і за інші злочини проти власності.
Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , іншого більш м`якого запобіжного заходу обгрунтоване сукупністю доказів вчинення підозрюваним умисного злочину проти власності та наявністю вказаного ризику.
Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Що стосується доводів апелянта, що судом протоколи допитів учасників кримінального провадження не могли бути прийняті в якості доказів існування обґрунтованої підозри, оскільки згідно з положеннями ст. 23 КПК України суд показання учасників кримінального провадження отримує усно та досліджує докази безпосередньо, то вони є безпідставними з огляду на положення ч.4 ст. 193 КПК України, згідно якої слідчий суддя за клопотанням сторін або за власною ініціативою має право заслухати будь - якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження суд дослідив докази, які підтверджують обґрунтованість підозри і такі дії суду відповідають вимогам вищевказаної норми КПК України.

З огляду на наведене, посилання захисника на ст. 23 КПК України, яка передбачає безпосереднє дослідження судом доказів у кримінальному провадженні є в даному випадку недоречними, оскільки наведене стосуються вимог до судового провадження, а не розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування.

Зазначене апелянтом, що ОСОБА_6 зареєстрований за певною адресою не має суттєвого значення при обранні міри запобіжного заходу, крім того, наявність реєстрації не свідчить про постійне проживання підозрюваного саме за цією адресою.

Клопотання апелянта заявлене в суді апеляційної інстанції про скасування ухвали суду на тій підставі, що органом досудового слідства на даний час змінено раніше повідомлену підозру зі ст. 186 ч.2 на ст. 185 ч.2 КК України не підлягає задоволенню, з огляду на те, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки. Крім того, ОСОБА_6 повідомлено про підозру та на даний час відносно нього вже направлено в суд обвинувальний акт за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 КК України в іншому кримінальному провадженні. Наведене, зважаючи на положення п.2, п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, не дає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, як того просить апелянт.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: