Справа №489/430/17 06.02.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 лютого 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року, якою застосовано запобіжного заходу у виді триманні під вартою стосовно,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, працюючого охоронцем, раніше судимого:

-13.04.201 1 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 16.11.2011 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.2, 309 ч.1, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 21.03.2013 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році"

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, по кримінальному провадженню № 0000439

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його реєстрації.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді триманні під вартою строком на 60 днів.
Строк дії ухвали закінчується 29.03.2017 р.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник, вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, є необґрунтованою.

Вказує, що заявлені у клопотанні про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не знайшли свого підтвердження і є тільки припущеннями.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 22.01.2017 р. близько 23.30 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту "Кінцева-Кірова" по вул. Кірова в м. Миколаєві, за попередньою змовою з невстановленими особами, повторно, із застосуванням насильства, яке виразилося у нанесенні одного удару кулаком в область потиличної частини голови потерпілого, заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 на суму 5049 грн.

28.01.2017 р., ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на інших підозрюваних, знищення, сховання або спотворення, речових доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд також зазначив, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити речові докази або незаконно впливати на осіб причетних до вчинення злочину, враховуючи, що інші особи, які вчинили вказаний злочин та частина викраденого у потерпілого майна не встановлені та продовжити злочинну діяльність.
Щодо ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, то на думку суду, вказаний ризик не найшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 дотримані слідчим суддею в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження докази в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння, а також про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Як вбачається із матеріалів судового та кримінального провадженн, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Дана підозра на стадії досудового слідства обґрунтована, що частково підтверджується показами самого підозрюваного про наявність у нього викраденого у потерпілого майна, показами потерпілого про обставини вчиненого стосовно нього злочину, показами свідка ОСОБА_9 про наявність у підозрюваного викрадених у потерпілого речей, даними про впізнання потерпілим та свідком ОСОБА_10 , підозрюваного як особи, що перебувала поряд з місцем вчинення злочину безпосередньо до його вчинення.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного доводи захисника стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність щодо можливості підозрюваним знищити, сховати, спотворити речові докази або незаконного впливати на осіб причетних до вчинення злочину, оскільки, про наявність вказаних ризиків свідчить те, що інші особи, які вчинили вказаний злочин та місце знаходження чистини викраденого у потерпілого майна не встановлені.

При вирішенні питання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчим суддею було вірно враховано встановлені обставини та вагомість доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, характеризується негативно, як особа схильна до вчинення злочинів, що дає підстави вважати про існування ризику вчинення ним і інших кримінальних правопорушень.

Незважаючи на те, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність , зазначеного у клопотанні слідчого ризику, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, слідчий суддя обґрунтовано застосував відносно підозрюваного винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України.
Оскільки, надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, негативно характеризується, дають суду достатньо вагомі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п.2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене апеляційні доводи захисника про відсутність зазначених слідчим суддею ризиків та обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 чт.186 КК України, є неспроможними та такими що спростовуються матеріалами судового та кримінального провадження.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Апеляційній суд, не находить підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановлення нової ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , про що просить в апелянт в своїй скарзі.
Керуючись ст.ст. 405 ,407, 422, 424 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді триманні під вартою залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді