Справа № 740/479/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/101/2017
Категорія - ст. 115 ч. 2 п. 6 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001847 від 02.11.2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його адвоката ОСОБА_7 та прокурора на вирок Ніжинського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівка Ніжинського р-ну, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.02.2004 року Ніжинським міськрайонним судом за ст. 289 ч. 3, ст. 69, ст. 187 ч. 1, ст. 5 ч. 2, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

17.04.2015 року Ніжинським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки,

22.12.2015 року Ніжинським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 309 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міскрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним і призначено покарання:

за ч. 4 ст. 187 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - 13 років позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 357 КК України - 2 роки обмеження волі,

за ч. 2 ст. 309 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно визначено ОСОБА_6 14 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 22.12.2015 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання - 15 років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 14 грудня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишено у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь держави 1412 грн. 64 коп. судових витрат за проведення судових експертиз.

Відмовлено ОСОБА_9 у задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 20 000грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 13.12.2015 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 прибув до будинку громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Через незакриті вхідні двері зайшов до приміщення даного житлового будинку. У приміщенні будинку у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння чужим майном (майном ОСОБА_10 ) та на вбивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 будучи особою, яка раніше вчинила розбійний напад, напав на ОСОБА_11 , з метою позбавлення її життя. Умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, штовхнув потерпілу на підлогу та наніс їй в область голови не менше трьох ударів дерев`яною палицею, яку відшукав у приміщенні будинку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 317 від 18.01.2016 р. ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, які, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці події. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої внутрішньочерепної травми.

Доводячи злочинний умисел до кінця, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 незаконно заволодів грошима в сумі 1407 грн. та паспортом громадянина України, що знаходились у зазначеному вище житловому будинку і належали ОСОБА_10 .. Маючи змогу вільно розпоряджатись викраденим, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1407 грн.

Після скоєного нападу на ОСОБА_10 , ОСОБА_6 прибув в м. Ніжин, де у одному із торговельних закладів, придбав насіння маку, яке приніс до місця свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , з яких повторно виготовив наркотичний засіб - опій ацетильований, помістив його до медичного шприцу ємністю 5 мл. та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. 14 грудня 2015 року близько 11 год. 45 хв. співробітниками Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області у зазначеній квартирі було виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 5 мл., частково заповнений рідиною коричневого кольору.

Згідно висновку експерта № 142 (х) від 29.12.2015 року, надана на експертизу рідина, що міститься у пластиковому медичному шприці ємністю 0,5 мл., яка була вилучена у ОСОБА_6 , має у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину, в наданій рідині становить 0,127 г.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 , в яких він просив змінити вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.07.2016, змінивши правову кваліфікацію одного з учинених ОСОБА_6 діянь із п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ст. 119 КК України, та закривши провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Свої вимоги адвокат ОСОБА_13 обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок Ніжинського міськрайонного суду не підтверджений доказами. Зокрема, судом невірно трактований висновок судово-медичної експертизи, невірно трактовані показання судово-медичного експерта, не підтверджено доказами факт нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 також подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.07.2016 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 70 КК України, та призначити останньому покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Свої вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України не вирішив питання призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, а при складанні покарань, відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КК України, суд взагалі не застосував додаткове покарання у виді конфіскації майна. Крім того, зазначив, що дане порушення не може бути виправлене, як описка у вироку, що зробив суд своєю ухвалою від 02.07.2016 року, про виправлення описки.

До початку апеляційного розгляду прокурор подав зміни та доповнення до своєї апеляційної скарги, в яких просив вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.07.2016 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції виніс ухвалу про виправлення описки в резолютивній частині вироку, чим змінив покарання. Вказане не є опискою та впливає на зміст даного рішення.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просив вирок щодо нього скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує, що в ході розгляду справи за його обвинуваченням Ніжинським міськрайонним судом була допущена неповнота судового слідства. Тілесні ушкодження, які він завдав потерпілій не могли бути тяжкими і не могли розглядатися в комплексі, а як наслідок є підстави для перекваліфікації його дій. Також, вказував, що був впевнений, що викрадений ним паспорт належав йому, оскільки його рідні неодноразово його залишали у потерпілої. Вказував, що не були допитані поняті, які приймали участь при проведенні слідчих дій, не було досліджено обставини нанесення йому потерпілим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень під час проведення слідчого експерименту та відсутня в матеріалах провадження відео зйомка даної слідчої дії. Також, зазначив, що не була призначена комісійна експертиза з метою розмежування ступеня тяжкості одержаних вбитою ОСОБА_10 тілесних ушкоджень від падіння та від ударів палицею.

Прокурор, подав заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , в яких заперечує проти їх доводів та вважає їх безпідставними.

Потерпілий ОСОБА_9 також подав заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 та вважав, що вважав вирок суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу з доповненнями та просила вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, адвоката ОСОБА_7 , який наголошував на задоволенні своєї апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив призначити новий судовий розгляд в районному суді, потерпілого ОСОБА_9 , який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання про необхідність скасування вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 374 КПК України, у резолютивній частині обвинувального вироку зазначаються, окрім іншого, покарання, призначене по обвинуваченню, що визнане судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом дотримано не було.

Санкція частини 2 статті 115 КК України, за якою ОСОБА_6 визнано винуватим, передбачає покарання, крім іншого, позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Зі змісту вироку вбачається, що місцевий суд мотивував питання про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткового покарання конфіскація майна. Проте, в резолютивній частині вироку призначив покарання за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 13 років позбавлення волі, не вказавши про конфіскацію майна.

З метою виправлення даної помилки, судом згідно вимог ст. 379 КПК України, винесено ухвалу, якою виправлено помилку, допущену при ухваленні вироку суду.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 липня 2016 року внесено виправлення в резолютивну частину вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 .

Згідно вимог ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в ухваленому ним судовому рішенні описки або очевидні арифметичні помилки. Однак, при цьому суд не вправі змінювати зміст судового рішення та будь-яким чином зачіпати суть судового рішення. Описки - це неправильне написання слів, що може мати істотне значення у певному конкретному судовому рішенні (прізвище, ім`я, адреса, дата, строки).

Вирішуючи питання про виправлення описки, суд не вправі змінювати суть судового рішення, змінювати його зміст, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження (дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи, тощо).

Як вбачається зі змісту ухвали районного суду від 02 липня 2016 року, суд фактично не виправляв описку, а змінив вирок в частині призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , що впливає на суть судового рішення та суперечить змісту ст. 379 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, а тому вирок та ухвала суду підлягають скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді 1 інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 415, 419 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3