печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб Генеральної прокуратури України вчинити дії щодо повернення майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на дії слідчого в ГСУ Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилаються на те, що 11.05.2016 в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2016, було вилучено речі, які не мають відношення до кримінального провадження, в межах якого проводився обшук, а саме було вилучено автомобіль «Тойота Кемрі» д/н НОМЕР_1 та документи на нього. На підставі наведеного, заявник просив повернути вилучене майно.

В судовому засіданні особа, що подала скаргу підтримав скаргу, росив задовольнити з наведених підстав.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі особи, що подала скаргу, слідчого в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, надходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з правової природи даного інституту, згідно положень КПК України, тимчасове вилучення майна у кримінальному провадженні здійснюється не інакше як на підставі дозволу слідчого судді, суду або/та з подальшою перевіркою слідчим суддею, судом правових підстав для його вилучення та арешту, оскільки вилучення та арешт майна має наслідком обмеження прав власника цього майна та осіб, у володінні яких таке майно знаходиться.

Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_3 , старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0001196 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку у транспортному засобі «Тойота Кемрі» д/н НОМЕР_1 з метою відшукання та вилучення докментів, що стосуються відчуження квартири АДРЕСА_1 , чорнових записів, документів, паспортів, зброї тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про, обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається, з копії ухвали слідчого суді Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2016, було накладено арешт на грошові кошти у розмірі 104508,00 доларів США, 610 Євро та 1000,00 грн., які були вилучені під час обшуку адміністративної будівлі ГУ НП у м. Києві, а саме кабінету № 416, який розташований за адресою м. Київ, вул. Антоновича, 114, де працює ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді канцелярії суду, з іншими клопотаннями про накладення арешту на майно, зокрема на автомобіль «Тойота Кемрі» д/н НОМЕР_1 , слідчий не звертався.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Виходячи з викладеного, враховуючи те, що особою, що подано скаргу не надано підтвердження того, що він являється власником або володільцем вилученого автомобіля «Тойота Кемрі» д/н НОМЕР_1 , слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 168, 169, 171, 236, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб Генеральної прокуратури України вчинити дії щодо повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1