АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/527/16-к Номер провадження 11-кп/786/820/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ
10 серпня 2017 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , який брав участь у даному провадженні, на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.366 КК України з застосуванням ч.2 ст.69 цього Кодексу до штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

За ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_4 виправданий на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.
В задоволенні цивільного позову прокурора про стягнення з обвинуваченого шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, відмовлено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6866 грн. 04 коп. за проведення судових експертиз.

На вказане рішення суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати винуватим та засудити за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях державної та комунальної форм власності на строк 2 роки зі штрафом в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Також просить визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Остаточне покарання пропонує визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам, що визначені законом, до форми і змісту апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність залишити їх без руху, виходячи з такого.

Приписами ст.396 КПК України визначені вимоги до апеляційної скарги. Зокрема, пунктом 4 частини 2 цієї статті передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду відповідно до вимог ст.407 КПК України, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.
Як вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги, прокурор вважає, що суд допустив невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
При цьому апеляційна скарга прокурора не містить мотивів того, в чому виявилося неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, прокурор не оспорює висновки суду ні щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, ні щодо призначеного судом покарання.
Разом з тим, формулюючи свої вимоги, прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_4 повністю, тобто і в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України. При цьому взагалі не згадує про наявність будь-яких порушень закону при постановленні обвинувального вироку.

Водночас, прокурор просить ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто більш суворе покарання, проте не наводить жодних мотивів щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Санкцією цього злочину передбачене покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Таким чином прокурор вважає за необхідне не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції ч.1 ст.366 КК України як обов`язкове, але не наводить жодних мотивів на обґрунтування такої позиції. і не просить застосувати приписи ч.2 ст.69 цього Кодексу.
Крім того, формулюючи прохальну частину апеляційної скарги, прокурор просить призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, але не посилається на необхідність призначення покарання на підставі ст.70 КК України.

Отже, апеляційна скарга не відповідає вимогам закону.
Враховуючи наведене, скаржнику необхідно усунути вказані недоліки апеляційної скарги, обґрунтувати свої вимоги та сформулювати прохальну частину скарги у відповідності з вимогами закону.
Тому апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.399 КПК України,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , який брав участь у даному провадженні, на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач ОСОБА_2