Номер справи 703/935/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі кримінальне провадження № 0000115 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровангого по АДРЕСА_1 , а жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, на утриманні дітей не має, раніше не одноразово судимого останній раз 27 грудня 2011 року за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , 17 січня 2017 року близько 23 год., за місцем свого проживання у кімнаті АДРЕСА_3 яку винаймав ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з сумки ОСОБА_7 , яка за його запрошенням перебувала у вказаній кімнаті, скоїв крадіжку золотих виробів вартістю 3200 грн, які в подальшому здав до ломбарду, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_8 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, кваліфікованого як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.2 ст.185 КК України

Слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

У судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 17 січня 2017 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке вчинено саме ОСОБА_8 .

Законний представник ОСОБА_8 , його мати ОСОБА_5 під час судового розгляду не виявляла сумнівів щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст. 185 КК України саме ОСОБА_8 , зауваживши, що у нього є психічне захворювання та він і раніше вчиняв подібні дії.

Обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння саме ОСОБА_8 підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 наданими в суді, про те, що ОСОБА_8 запросив її до себе в кімнату, а потім вибіг з кімнати замкнувши двері, коли вона вже була замкнена, то виявила, що із сумки пропали її золоті вироби; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 про те, що їм відомо, що 17 січня 2017 року вночі ОСОБА_8 запер в кімнаті АДРЕСА_3 потерпілу ОСОБА_7 , яка також повідомляла про викрадення у неї золотих речей. Крім того, відповідні обставини підтверджуються документами, які за клопотанням прокурора та за згодою інших учасників судового процесу були досліджені під час судового розгляду, а саме: даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якої 17 січня 2017 року о 23 год. ОСОБА_8 спочатку запросив до кімнати АДРЕСА_3 потерпілу ОСОБА_7 , а потім викрав у неї золоті речі та запер її у вказаній кімнаті; даними рапорту про виявлення злочину, аналогічного змісту; даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка здавала золоті вироби до ломбарду а також довідкою про вартість викраденого майна.

Проте згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №108 від 15 березня 2017 року, ОСОБА_8 виявляє прояви хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з прогресуючим перебігом в період активного розвитку процесу з актуальною параноїчною симптоматикою та вираженим змішаним психопатоподібним і параноїчним дефектом особистості, через що на вказані періоди він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_8 через вказані прояви хронічного психічного захворювання, також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі і за своїм психічним станом, через відмічену в клінічній картині актуальну параноідну симптоматику, вираженим змішаним психопатоподібним і параноїдним дефектом особистості, що може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій, ОСОБА_8 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_8 у стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості і за своїм станом потребує лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Цивільного позову у справі не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.

Керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а жителя АДРЕСА_2 - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1