Провадження №1кп-200/238/17
Справа № 200/202/17-к
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ
26 січня 2017 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей відповідно ст.89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000312 від 05.05.2016, -

ВСТАНОВИВ:
04 травня 2016 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку 45 по вул.Шевченка в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, з невстановленого слідством джерела придбав підствольну гранату ВОГ-25 (№ ВМГ-П, 3144-8-87), яка є пострілом промислового виготовлення і відноситься до категорії боєприпасів, придатний до здійснення вибуху штатним способом, яку він, без передбаченого законом дозволу, пересуваючись пішки вулицями м.Дніпро переніс до будинку АДРЕСА_2 , де продовжив зберігати.
04 травня 2016 року, приблизно о 14 год. 10 хв., біля будинку 34 на вул.Шевченко в м.Дніпро, ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції, які в ході особистого огляду виявили та вилучили у нього підствольну гранату ВОГ-25 (№ ВМГ-П, 3144-8-87), яка є пострілом промислового виготовлення і відноситься до категорії боєприпасів, придатний до здійснення вибуху штатним способом, яку останній незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав, зберігав та носив при собі.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 , який в суді вину визнав повністю та пояснив, що 04.05.2016, приблизно о 14 год. 00 хв., він знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , де знайшов гранату, яку забрав собі. В цей же день приблизно о 14 год. 10 хв., у дворі будинку АДРЕСА_2 , він пив пиво та був зупинений співробітниками поліції, які в присутності понятих вилучили у нього гранату. В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не наказувати.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

- копією протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2016 за ч.1 ст.178 КУпАП, відповідно якого ОСОБА_4 04.05.2016, приблизно о 14 год. 10 хв., знаходячись у дворі 34 на вул.Шевченко в м.Дніпро, розпивав спиртні напої (а.с.7);

- протоколом огляду від 04.05.2016 та фото таблицею до нього, відповідного якого у обвинуваченого ОСОБА_4 з кишені куртки було вилучено предмет циліндричної форми з надписом ВМГ-П-3144-8-87 (а.с.9-13);

- висновком експерта № 28/5.2-49 від 16.05.2016, відповідно якого наданий металевий предмет циліндричної форми з маркуванням «ВМГ-П 3144-8-87», вилучений у ОСОБА_4 , являється пострілом ВОГ-25, промислового виготовлення, який відноситься до категорії бойових припасів, споряджається 94-95% вибуховою речовиною підвищеної потужності А-ІХ -1 (флегматизований гексоген) з додаванням флегматизатора 5-6% вагою 42 г. (а.с.23-25);

- актом знищення вибухових матеріалів, або таких що їх нагадують №28 від 22.06.2016 та фототаблицею до нього, відповідно якого встановлено що наданий постріл ВОГ-25П придатний до здійснення вибуху штатним способом (а.с.33-36).

Суд вважає вину ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.349 КПК України, інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення не досліджені в судовому засіданні, у зв`язку з визнанням їх дослідження недоцільним, оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин та фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 віднесене до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який вважається особою, що не має судимостей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, не працює. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України. Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вважається особою, що не має судимостей, в скоєному щиро розкаюється, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертизи по кримінальній справі, які відповідно наданого розрахунку складають на суму 527 грн. 76 коп., суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2. ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 527 грн. 76 коп.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська