Провадження №1-в/127/26/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність, а саме заміну покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність, а саме заміну покарання більш м`яким.

У клопотанні засудженого ОСОБА_5 ставиться питання про те, що відповідно до Закону України Про внесення змін до кримінального кодексу України та кримінально-процесуального кодексу України щодо гуманізації кримінальної відповідальності від 15.04.2008, а саме п. 4 ст. 5 КК України слідує, що якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище. На думку засудженого ОСОБА_5 станом на теперішній час вимоги Закону України Про внесення змін до КК України та КПК України щодо гуманізації кримінальної відповідальності від 15.04.2008 не виконані, оскільки за період відбуття покарання ним по теперішній час кримінальний закон змінювався декілька разів, оскільки КК України (в редакції 1960 року) в період часу з 29.12.1999 року по 04.04.2000 року діяв у редакції, де не було покарання вищого, ніж 15 років позбавлення волі. Просив вирок Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року в частині міри покарання у вигляді довічного позбавлення волі скасувати та призначити покарання в межах 15 років позбавлення волі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає та просив суд відмовити у задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній засуджений вироком Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за вчинення злочинів передбачених, ст.69, ст. 93 п.п. а, г, і, ч. 3 ст. 142 КК України до остаточної міри покарання у виді довічного позбавлення волі (В редакції 1960 р.).

Суд при постановленні вироку щодо ОСОБА_5 призначив покарання у відповідності до положень Конституції України та чинного на той час Кримінального кодексу України. На даний час карність діянь, вчинених ОСОБА_5 ніяким законом не усунута.

Заміна невідбутої частини покарання відбувається за правилами, встановленими статтею 82 КК України, якою передбачена можливість заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким за умови відбуття засудженим певної частини строку покарання та з урахуванням інших вимог Закону. Тобто ця норма Закону поширюється лише на тих осіб, що відбувають покарання, які є строковими. Довічне позбавлення волі не є таким видом покарання, оскільки має безстроковий характер, тому до нього норми статті 82 КК України не застосовуються.

В своєму клопотанні засуджений просить суд першої інстанції переглянути вирок суду апеляційної інстанції, однак Кримінальним процесуальним кодексом України суд першої інстанції такими повноваженнями не наділений.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: