АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/164/17 Справа № 711/1789/17 Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 30 днів, тобто з 01.03.2017 по 30.03.2017 включно, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, працює на посаді начальника Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 03 березня 2017 року звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000035, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2017 р. Клопотання погоджено з прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 , працюючи згідно з наказом № 1841/к від 01.06.2016 Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на посаді начальника Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, якому присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії «Б», тобто будучи в розумінні п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з використанням свого службового становища, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень за вчинення дій на користь особи, яку представляє ОСОБА_10 , в тому числі за пособництвом ОСОБА_11 отримав частину вказаної неправомірної вигоди в сумі 30 000 гривень.

Так, ОСОБА_7 , проводячи виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 48453571 про стягнення з ОСОБА_12 виконавчого збору у сумі 33 222,50 грн. на користь держави, в період часу з 02 лютого 2017 року по 01 березня 2017 року, під час особистих зустрічей в службовому кабінеті останнього, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та в приміщенні кафе «На коня», що знаходиться в м. Черкаси по вулиці 30 років Перемоги, а також під час телефонних розмов з ОСОБА_10 , який за довіреністю від 19.07.2016 представляє інтереси ОСОБА_12 , узгодив остаточну суму надання йому неправомірної вигоди в розмірі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень за зняття арешту з автомобіля марки ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , та закриття виконавчого провадження ВП № 48453571. При цьому, діючи умисно, з корисливих мотивів і реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 в сумі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень за проведення виконавчих дій щодо зняття арешту з автомобіля ОСОБА_13 , 10 лютого 2017 року, під час особистої зустрічі з ОСОБА_10 , одержав від останнього частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 3 000 (три тисячі) гривень, гарантуючи позитивний результат щодо зняття арешту з автомобіля ОСОБА_13 та закриття виконавчого провадження в обмін на іншу частину неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_7 , з метою конспірації своїх злочинних намірів щодо отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_14 , залучив в якості пособника для ведення перемовин з приводу вирішення вищевказаного питання та одержання іншої частини неправомірної вигоди в сумі 30 000 гривень третю фізичну особу, яка не має відношення до діяльності державної виконавчої служби взагалі, а саме ОСОБА_11 . Останній в свою чергу, будучи достовірно обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_10 в сумі 30 000 гривень, 01 березня 2017 року, близько 12 години 25 хвилин, під час особистої зустрічі з останнім в піцерії «Браво», що знаходиться в м. Черкаси по вул. Небесної сотні, 2, підтвердив готовність ОСОБА_7 закрити виконавче провадження, боржником у якому є ОСОБА_12 , та на підтвердження цього надав ОСОБА_10 постанову про зняття арешту з майна боржника від 01.03.2017 та постанову про припинення розшуку майна боржника від 01.03.2017 за підписом ОСОБА_7 , завірені печатками Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, після чого одержав від нього обумовлену ними раніше суму неправомірної вигоди - 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

ОСОБА_7 01.03.2017 р. о 13:00 год. затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

Письмове повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 02.03.2017 р.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 30 днів, тобто з 01.03.2017 по 30.03.2017 включно, з покладенням наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, прокурора; заборонити покидати місце свого фактичного проживання - житло ( АДРЕСА_1 ) цілодобово (протягом часу в період доби - з 00 год. 00 хв. до 23 год. 59 хв. 59 сек.); утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені ним правопорушення, а також із свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання слідчому документи, що дають право на виїзд за кордон, якщо такі є.

Ухвала суду мотивована тим, що органом досудового розслідування наведені відповідно до ст. ст. 177-178 КПК України мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Вказує, що не може служити підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилання слідчого та прокурора на те, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Слідчим та прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Також слідчим суддею враховані обставини, зокрема, наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, особу підозрюваного - наявність постійного місця проживання, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, стан здоров`я, позитивні характеристики, відсутність намірів перешкоджати органам досудового розслідування щодо встановлення істини за кримінальним провадженням, відсутність намірів ухилятися від проведення слідчих дій та явки до слідчого, прокурора чи суду.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2017 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід більш м`який, ніж був обраний в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не в повній мірі були оцінені в сукупності всі обставини матеріалів кримінального провадження, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину. Не надано юридичної оцінки тим фактам, що стороною обвинувачення були наданні недопустимі докази.

Вказує, що під час розгляду клопотання слідчий суддя всупереч вимогам кримінального процесуального закону не перевірив належним чином та не з`ясував обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК України, а також не навів в оскаржуваній ухвалі відомостей, передбачених ч. 1 ст. 196 КПК України, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, встановленим ст. 370 КПК України.

Зазначає, що слідчим не доведено, що підозрюваний може приховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати чи спотворили будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення. В своєму клопотанні слідчий лише посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є нічим іншим як формальним посиланням на ці приписи.

Разом з тим, ОСОБА_7 має повну вищу юридичну освіту, позитивні характеристики з місця роботи, користується повагою у підлеглих та керівництва, за час своєї трудової діяльності сумлінно виконував завдання, покладенні на нього державою. Керівництво характеризує ОСОБА_7 як відповідальну, комунікабельну, працездатну, організовану, неконфліктну особистість та людину, що має високі моральні принципи та професійну відповідальність.

Крім цього, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 зарекомендував себе з позитивного боку, тактовною, доброзичливою, працелюбною людиною. Жодних нарікань чи скарг на його поведінку від сусідів чи мешканців будинку не надходило. Крім того, підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, з дитинства і по даний час перебуває на «Д» обліку з діагнозом «хронічний гепатит невизначеного генезису» та відповідно до рекомендацій лікарів має постійно бути під наглядом певних лікарів та дотримуватися спеціальної дієти.

Також, вказує апелянт, місцевий суд не в повній мірі врахував та оцінив сукупність всіх обставин відповідно до вимог ст. 177 КПК України, а саме те, що на утриманні у підозрюваного є малолітня донька (9 років), й він проживає разом зі своєю матір`ю, яка на даний момент не працює. Тому, обираючи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_7 буде позбавлений можливості забезпечувати свою родину, що в подальшому призведе до відсутності засобів для існування для нього та його родини, оскільки ОСОБА_7 є єдиною особою, яка отримує дохід та забезпечує свою сім`ю. Також під час виконання своїх батьківських обов`язків він займається додатковим розвитком доньки. Зокрема, під час відвідування нею позашкільних закладів (гуртків) супроводжує її у вечірній період часу до дому та спілкується з викладачами.

Застосування до ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт порушує його конституційне право, пов`язане з утриманням його малолітньої дитини та непрацюючої матері.

Доказом належної процесуальної поведінки та відсутність ризику переховуватися від органів досудового розслідування є те, що ОСОБА_7 в повній мірі виконує вимоги, покладенні на нього судом першої інстанції.

Тому захисник вважає, що більш доцільним запобіжним заходом в даному аспекті було застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу або особисте зобов`язання, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник апеляційну скаргу останньої підтримали з мотивів, які в ній наведені.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

До підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в цілому дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано визначив, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Крім того колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді щодо відсутності намірів підозрюваного перешкоджати органам досудового розслідування щодо встановлення істини в цьому кримінальному провадженні, відсутності намірів ухилятися від проведення слідчих дій та явки до слідчого, прокурора чи суду, а також немає об`єктивних даних про те, що ОСОБА_7 впливає або буде впливати на свідків при безпосередньому спілкуванні чи опосередковано, через інших осіб, за допомогою засобів зв`язку. Жодних даних про порушення підозрюваним умов домашнього арешту немає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт строком на 30 днів до 30 березня 2017 року зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, однак вважає, що визначений цілодобовий характер цього арешту не в повній мірі відповідає обставинам, які характеризують особу підозрюваного. Вбачає, що такий вид запобіжного заходу за наявних обставин невиправдано обмежує права і свободи підозрюваного, враховуючи, що він до відповідальності притягується вперше, претензій до його процесуальної поведінки на даний час немає.

Згідно з даними матеріалів провадження, підозрюваний має малолітню дитину, якою належно опікується, зокрема відводить до школи та гуртків (а.с. 37). Крім цього, підозрюваний згідно його медичної карти має поганий стан здоров`я, перебуває на «Д» обліку з діагнозом «хронічний гепатит невизначеного генезису» (а.с. 45). За місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно (а.с. 35, 36). Це свідчить про наявність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що цілодобовий характер домашнього арешту не є достатньо виправданим з точки зору позбавлення можливостей підозрюваного ефективно піклуватися про близьких осіб.

Тому, керуючись ст. ст. 181, 193, 194, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати в частині визначення цілодобового характеру обраного йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою заборонити ОСОБА_7 в ході домашнього арешту залишати своє житло у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хвилин наступного дня.

В решті ухвалу слідчого судді місцевого суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :