Провадження № 1-кп/520/610/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.2015 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005020 від 30.09.2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, українки, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 31.07.2014 року Київським районним судом м. Одеси за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч. 1 КК України до штрафу 850 гривень, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, повторно, 25 вересня 2015 року близько 16.00 години, знаходячись по АДРЕСА_3 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_4 підійшла до зачиненого вікна квартири АДРЕСА_4 , в якому замість скла була прикріплена плівка, здійснила надріз за допомогою серпу та просунувши ліву руку відкрила вікно і проникла до кімнати квартири, звідки таємно викрала майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон «Нокіа», вартістю 200 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 50 гривень, барсетку чорного кольору, вартістю 400 гривень, чим спричинила потерпілому матеріальний збиток за загальну суму 650 гривень. З викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_4 зникла.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, крадіжці, вчиненій повторно, поєднаній з проникненням в житло, обвинувачена ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю і пояснила, що скоїла крадіжку по необдуманості, а саме 25.09.2015 року прийшла додому до свого знайомого ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_5 , порізала плівку на вікні та через вікно проникла до кімнати, де на дивані побачила мобільний телефон з зарядним пристроєм до мобільного телефону та барсетку потерпілого, які вирішила викрасти. Взявши вказані речі вона, обвинувачена ОСОБА_4 , пішла з місця злочину. У вчиненій крадіжці кається та просить суд суворо її не карати, так як вона зробила для себе належні висновки та більше такого не повториться.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, її вина доведена дослідженими судом письмовими матеріалами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченої стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- протоколом огляду місця події від 08.10.2015 року з фототаблицею, згідно якому було оглянуто квартиру АДРЕСА_5 та вікно у даній квартирі, яке має тріщини, та закрите плівкою,

- протоколами огляду предмету від 05.09.2015 року з фототаблицею, згідно яким було оглянуто мобільний телефон «Нокіа» чорно-сірого кольору прямокутної форми, зарядний пристрій для мобільного телефону «Нокіа» чорного кольору, та сумку чорного кольору виготовлену з тканини, які визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілому;

- товарним чеком, згідно якому вартість мобільного телефону «Нокіа» становить 200 гривень, зарядного пристрою до мобільного телефону - 50 гривень,

- заявою потерпілого ОСОБА_5 про слухання справи без його участі та відсутність у нього претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

При встановлених обставинах, повно, всесторонньо та об`єктивно оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, в судовому засіданні повністю доведена і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Призначаючи обвинуваченій покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого правопорушення.

Суд враховує позитивну характеристику ОСОБА_4 , наявність на її утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також врахував відсутність у потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченої.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 дію ст. 75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, бо це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2014 року у виді штрафу у розмірі 850 гривень, і остаточно до відбування ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу 850 гривень.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно до ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази вважати повернутими за належністю потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1