АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 1 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000019 від 12.01.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 358 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна.

Зобов`язано старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 негайно повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 50 000 доларів США та церковну книгу із написом « ОСОБА_9 », які були вилучені в ході обшуку за його місцем проживання в АДРЕСА_1 .

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що за матеріалами клопотання не встановлено обставин для накладення арешту на майно, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.

В апеляційній скарзі прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2016 про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на 50 тисяч доларів США та церковну книгу із написом «Свята Євангелія», які 27.10.2016 року, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що вказані речі є доказами у кримінальному провадженні, при цьому слідчим суддею під час розгляду клопотання взагалі не взято до уваги наявність законних підстав для накладення арешту на майно.

Посилається на те, що відмовляючи у задоволенні клопотання, суд послався на те, що вилучені кошти є частиною позики, отриманої 30.03.2016 ОСОБА_8 на підставі договору безвідсоткової позики грошей у сумі 1 млн. 900 тис. доларів США, а правомірність знаходження книги із написом «Свята Євангелія» підтверджується листом канцелярії Київської метрополії УПЦ № 0047 від 27.07.2010. Разом з тим, на підтвердження договору позики представником ОСОБА_8 у судовому засіданні не було представлено письмової розписки, платіжного доручення банку або будь-яких інших документів, які б підтверджували передання позикодавцем позичальнику визначеної грошової суми. Крім того, у протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 останній зазначив, що виявлені грошові кошти є власністю ОСОБА_10 . Про те, що вказані грошові кошти є частиною отриманої позики, не зазначав. Водночас, за свідченнями священика Свято-Єлесаветинського чоловічого монастиря ОСОБА_11 , вилучена за місцем проживання ОСОБА_8 книга надрукована в 1789 році, а правильна її назва «Напрестольне Євангеліє». Текст у книзі надруковано церковнослов`янською мовою, її призначення - проведення богослужіння в церкві. Свідок також зазначив, що «Напрестольне Євангеліє», не могло бути подароване приватній особі, оскільки належить церкві та призначено для церковного богослужіння. Таким чином, як убачається з ухвали, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва не дано оцінку всім доказам, які містились у матеріалах провадження, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити його апеляційні вимоги, представника власника майна, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №80000019 від 12.01.2016 року за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 206-2 КК України, а саме за фактом підроблення в січні - лютому 2016 року протоколу загальних зборів учасників (засновників), довіреності та договорів купівлі - продажу ТОВ «Богодухівське» та ПСП «Довіра» та протиправного заволодіння майном підприємства.

Фактично схема захоплення корпоративних прав ПСП «Довіра» та ТОВ «Богодухівське» полягала у тому, що вчинивши ряд нікчемних правочинів щодо продажу їхніх часток статутного капіталу, шляхом проведення відповідних реєстраційних дій, невстановлені особи створили передумови для легалізації та набуття ними законного права на частку в статутному капіталі зазначених товариств.

На підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2016 року за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 27.10.2016 року проведено обшук, у ході якого вилучено 50 тисяч доларів США та церковну книгу із написом «Свята Євангелія», яка можливо була викрадена із Спасо-Преображенської церкви с. Злинки Кіровоградської області.

28.10.2016 року старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку приміщення по місцю проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 50 тисяч доларів США та церковну книгу із написом «Свята Євангелія».

01.11.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 98, 170 КПК України та вказав, що клопотання слідчого про арешт майна подано до суду за недоведеності арешту майна, оскільки з пояснень представника власника майна адвоката ОСОБА_6 та долучених документів вбачається, що грошові кошти в сумі 50 000 доларів США є частиною позики, отриманої ОСОБА_8 30.03.2016 року на підставі договору безвідсоткової позики №30-03/16, крім того правомірність знаходження у ОСОБА_8 книги «Свята Євангелія» підтверджується листом Канцелярії Київської метрополії УПЦ №0047 від 27.07.2010 року.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Разом з цим жодних об`єктивних підстав вважати, що вказане у клопотанні слідчого майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України за матеріалами судової справи не вбачається.

При цьому клопотання слідчого не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000019 від 12.01.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 358 КК України, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна та зобов`язано старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 негайно повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 50 000 доларів США та церковну книгу із написом «Свята Євангелія», які були вилучені в ході обшуку за його місцем проживання в АДРЕСА_1 , залишити без змін.
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 и б а к