Справа № 626/323/17
Провадження № 1-кп/626/83/2017
Красноградський районний суд Харківської області

11 липня 2017 року Красноградський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Кегичівського району Харківської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, раніше засуджений:
1) вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 12.01.1998 року за ч.1 ст. 118, ч.1 ст. 141 КК України до 5 років позбавлення волі;
2) вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 01.12.1999 року за ст. 17, ч. 2 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;
3) вироком Красноградського районного суду Харківської області 14.09.2005 року за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263, ст. 395 КК України до 4 років позбавлення волі;
4) вироком Красноградського районного суду Харківської області від 27.01.2010 року за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
5) вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 17.08.2010 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
6) вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 02.07.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України ч. 70 ст. 4 КК України до 3 років та трьох місяців позбавлення волі, звільнився з місця позбавлення волі 11.10.16 року за відбуттям строку покарання, зареєстрований за адресою: Харківська область, Кегичівський район, с. Калинівка, без постійного місця мешкання,
в скоєнні злочинів, передбаченихч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,-
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв нові корисливі злочини при таких обставинах.
Так, 06.01.2017 року приблизно о 21:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Краснограді, Харківської області та достовірно знаючи про те, що за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , нікого не має та, що за вищевказаною адресою є цінні речі, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 прийшов за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де переконавшись в тому, що вдома нікого не має та що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пошкодив плівку, котра вкривала вікно, відчинив кватирку та проник через неї до будинку потерпілого, звідки таємно викрав ноутбук ТМ «Samsung» моделі NP-RV 410L RV510 S3510 E3510 із зарядним пристроєм до нього, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 317 від 24.01.2017 року складає 2 700,00 гривень.
Після чого ОСОБА_5 відчинив із внутрішньої сторони вхідні двері будинку та із викраденим майном зник з місця вчинення злочину та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, а саме 08.01.2017 року продав вказаний ноутбук ТМ «Samsung» моделі NP-RV 410L RV510 S3510 E3510 гр. ОСОБА_11 .
Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 2 700,00 грн.
Крім того, 08.01.2017 року приблизно о 19:30 години ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Краснограді, Харківської області, проходячи повз приміщення автовокзалу, що по АДРЕСА_2 , побачив там малознайомого йому ОСОБА_8 , який стояв та розмовляв по своєму мобільному телефону ТМ «LG» моделі Т-300. ОСОБА_5 звернувся до останнього з проханням надати йому телефон для здійснення дзвінку на що той погодився. Отримавши телефон, ОСОБА_5 , діючи з прямим, раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 - ТМ «LG» моделі Т-300, вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 316 від 30.01.2017 складає 190,00 гривень, в якому знаходилась картка мобільного оператора «МТС» (Vodafon), вартістю 50,00 гривень, з яким став тікати з місця вчинення злочину, не дивлячись на те, що його переслідував потерпілий з вимогами повернути належний йому телефон. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, а саме: продав вказаний мобільний телефон із сім-картою мобільного оператора «МТС» (Vodafon) - гр. ОСОБА_12 .
Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 240,00 гривень.
Крім того, на початку січня 2017 року, вдень, точна дата і час в ході досудового і судового слідства не встановлена, ОСОБА_5 , знаходячись біля території домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , діючи повторно, з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку велосипеду ТМ «Дорожник», вартістю 800,00 гривень, який знаходився біля воріт за територією вказаного домоволодіння. Після вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд, продавши велосипед ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.
Крім того, на початку січня 2017 року, вдень, точна дата в ході досудового і судового слідства не встановлена, ОСОБА_5 , знаходячись біля території домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , діючи повторно, з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку алюмінієвого бідону, ємністю 38 л., вартістю 350,00 грн, який знаходився біля воріт за територією вказаного домоволодіння. Після вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд, продавши бідон ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_5 в крадіжці велосипеда та бідона судовому засіданні винним себе визнав повністю, а в крадіжці ноутбука визнав частково, у відкритому викраденні мобільного телефону вину не визнав і пояснив таке.
06.01.2017 року приблизно о 21:00 годині, перебуваючи в м. Краснограді, Харківської області та достовірно знаючи про те, що за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , нікого не має, він зайшов у домоволодіння, взяв ключ від вхідних дверей, так як знав де він знаходиться, відкрив замок на вхідних дверях, та пройшовши у будинок, де мешкає його троюрідна сестра, вкрав ноутбук «Samsung» , який залишив у домоволодінні ОСОБА_14 , котрий продав на наступний день ОСОБА_11 , отримав 700,00 гривень.
Також 08.01.2017 року він приблизно о 19:30 години зустрів біля автовокзалу м. Краснограда раніше знайомого ОСОБА_8 , який запропонував продати його мобільний телефон «LG», а гроші від продажі потратити на спиртні напої. Він взяв телефон, продав його на ринку м. Краснограда, але гроші витратив на свої потреби, ошукавши ОСОБА_8 , вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ст. 190 КК України.
На початку січня 2017 року, точну дату і час пояснити не може, це було вдень, він знаходився в с. Іванівське(с. Октябрьське) Красноградського району Харківської області і таємно біля одного із дворів викрав велосипед, а біля іншого двору викрав алюмінієвий бідон, які потім продав, в обвинувальному акті вірно вказані всі обставини цих крадіжок.
Суд, вислухавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується такими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_5 являється троюрідним братом його дружини та іноді приходить до них в будинок. 06.01.2017 року він також прийшов до них в гості, вони попили чаю, він ОСОБА_5 повідомив, що вночі їх не буде, так як поїдуть до батьків. Через деякий час ОСОБА_5 пішов, а він з дружиною поїхали до її батьків, закрили вхідні двері будинку на замок, ключі були тільки в них та сестри дружини, якої також в цю ніч вдома не було. Коли приїхали на наступний день додому, то побачили, що вхідні двері у будинку відкриті, також відкрита кватирка у ванну кімнату, квіти, які стояли на підвіконні впали у ванну. Він зрозумів, що хтось заліз через кватирку у будинок та вкрав ноутбук, вийшовши через вхідні двері. Підозра зразу впала на ОСОБА_5 , який знав, що їх вночі вдома не буде і раніше був неодноразово судимий. Однак ОСОБА_5 спочатку слухалку підняв, а потім перестав відповідати на дзвінки. Йому відомо, що вкрадений ноутбук вилучили працівники поліції, він приєднаний до справи у якості речового доказу.
Потерпілий ОСОБА_8 вказав, що 08.01.2017 року біля 19:30 годин зустрів на автовокзалі м. Краснограда Харківської області малознайомого ОСОБА_5 , який попросив у нього мобільний телефон марки «LG» моделі Т-300. Деякий час ОСОБА_5 розмовляв біля нього, а потім пішов геть, а коли він став ОСОБА_5 доганяти і вимагати повернути йому мобільний телефон, то останній почав йому погрожувати. Тоді він залишив ОСОБА_5 і звернувся в поліцію.
Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що на початку січня 2017 року, вдень вона залишила свій велосипед «Дорожник» біля воріт будинку де вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Через деякий час вийшла на вулицю, велосипеда не було, зрозуміла, що його вкрали. Звернулася в поліцію, велосипед було знайдено і їй повернуто у робочому стані, претензій до обвинуваченого не має.
Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що на початку січня 2017 року, вдень вона залишила алюмінієвий бідон біля території домоволодіння де вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Через деякий час побачила, що бідон відсутній, зрозуміла, що його вкрали. Звернулася в поліцію, бідон було знайдено і їй повернуто у нормальному стані, претензій до обвинуваченого не має.
Свідок ОСОБА_15 підтвердила, що в січні 2017 року купила у обвинуваченого ОСОБА_5 мобільний телефон «LG», котрий вилучили працівники поліції, так як телефон був крадений.
Свідок ОСОБА_11 вказав, що 07.01.2017 року на мікрорайоні в м. Краснограді Харківської області купив у ОСОБА_5 ноутбук «Самсунг» чорного кольору за 1500,00 грн. Через декілька днів приїхали до нього додому працівники поліції і ноутбук вилучили.
Свідок ОСОБА_13 підтвердив у суді, що взимку 2017 року купив у ОСОБА_5 біля ст. Красноград велосипед «Дорожник» і алюмінієвий бідон. Через деякий час велосипед і бідон вилучили працівники поліції.
Свідок ОСОБА_16 вказала, що обвинувачений доводиться їй двоюрідним братом. Періодично він приходив до неї в гості, але ключа від вхідних дверей у нього не було і де знаходиться ключ йому невідомо. Коли вкрали ноутбук проникнення до їх будинку відбулося через кватирку у вікні.
Свідок ОСОБА_17 підтвердила в суді, що в її присутності ОСОБА_18 продав мобільний телефон червоного кольору "LG" дівчині, яка продавала молоко. Він пропонував їй цей телефон, однак вона відмовилася, розуміючи, що телефон ОСОБА_5 може не належити.
В підтвердження вини обвинуваченого прокурором надані такі письмові докази:
- протокол огляду місця події від 13.01.2017 року та фототаблицею до нього з якого витікає, що ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції ноутбук «Самсунг», який купив у ОСОБА_5 ( т.1, а.с. 69-73);
- протокол огляду місця події від 13.01.2017 року, а саме домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 з якого витікає, що проникнення до будинку відбулося через кватирку у вікні ванної кімнати (т.1, а.с. 75-81);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2017 року згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав на фото №3 чоловіка на прізвище ОСОБА_5 у якого 07.01.2017 року він купив ноутбук «Самсунг» ( т.1, а.с. 82-84);
- висновок судово-товарознавчої експертизи від 24.01.2017 року з якого слідує, що ринкова вартість ноутбука марки «Samsung RV410» складає 2700,00 грн ( т.1, а.с. 88-89);
- протокол огляду місця події від 14.01.2017 року з якого видно, що свідок ОСОБА_15 добровільно видала мобільний телефон марки «LG», котрий вина придбала 12.01.2017 року на базарній площі м. Краснограда у хлопця на імя ОСОБА_19 (т.1 а.с. 96-100);
- протокол огляду місця події від 14.01.2017 року згідно якого потерпілий ОСОБА_8 вказав місце біля автовокзалу м. Краснограда, де ОСОБА_5 заволодів його мобільним телефоном (т.1 а.с. 90-94);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2017 року згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнала на фото №2 чоловіка на прізвище ОСОБА_5 у якого 12.01.2017 року вона купила мобільний телефон «LG» (т.1, а.с. 105-107);
- висновок судово-товарознавчої експертизи від 30.01.2017 року за № 316 згідно якого вартість мобільного телефону «LG» моделі Т-300 складає 190,00 грн ( т.1 а.с. 110-112);
- протокол огляду від 02.03.2017 року згідно якого ОСОБА_13 добровільно видав велосипед «Дорожник» та алюмінієвий бідон ємністю 38 л ( т.1.а.с. 115-119); - - протокол огляду від 06.03.2017 року з якого витікає, що було оглянуте місце біля території домоволодіння ОСОБА_9 , розташована в с. Іванівське Красноградського району, Харківської області, де вона на початку січня 2017 залишила свій велосипед «Дорожник», який було вкрадено (т.1 а.с. 125-127);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2017 року згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав на фото №2 чоловіка на прізвище ОСОБА_5 у якого на початку січня 2017 року купив велосипед «Дорожник» та алюмінієвий бідон (т.1, а.с. 129-132);
- висновок товарознавчої експертизи від 27.03.2017 року за № 42 згідно якого вартість велосипеда «Дорожник» складає 800,00 грн ( т.1, а.с. 136);
- протокол огляду території домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване в с. Іванівське Красноградського району Харківської області коли потерпіла вказала місце, де зберігався алюмінієвий бідон (т.1, а.с. 142-146);
- висновок судово-товарознавчої експертизи від 27.03.2017 року за № 41 згідно якого вартість алюмінієвого бідону складає 350,00 грн (т.1, а.с. 149);
Суд приймаючи до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_16 та інші вищезазначені докази вважає доведеним, що обвинувачений 06.01.2017 року приблизно о 21:00 проник до будинку потерпілого ОСОБА_7 , звідки таємно викрав ноутбук ТМ «Samsung» моделі NP-RV 410L RV510 S3510 E3510 із зарядним пристроєм до нього, вартістю 2 700,00 гривень і ції його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Також доведена вина обвинуваченого у скоєнні крадіжки алюмінієвого бідона, який належав ОСОБА_10 та велосипеда «Дорожник», що належав ОСОБА_9 і такі його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, доведена вина обвинуваченого і у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_8 вартістю із карткою мобільного оператора «МТС» (Vodafon) 240,00 грн і такі дії ОСОБА_5 також вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Суд не може погодитися із позицією захисту про перекваліфікацію дій обвинуваченого за вказаним епізодом на ст. 190 КК України, а саме, що ОСОБА_5 заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою з таких підстав.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.
Із пояснень потерпілого ОСОБА_8 витікає, що ОСОБА_5 попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. Здійснивши дзвінок, ОСОБА_5 разом з телефоном почав від нього тікати, він побіг за ним, вимагав повернути телефон. Однак обвинувачений, погрожуючи йому розправою, побіг далі, тоді він припинив його переслідувати і повідомив про скоєне працівників поліції.
Таким чином, на думку суду зловживання довірою з боку обвинуваченого було лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення мобільного телефону відбувалося відкрито і тому дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати як грабіж.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень. Відповідно до ст.12 КК України злочини передбачений ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України належать до категорії тяжких злочинів, а злочини, передбачені ч.2 ст. 185 КК України відносяться до середньої тяжкості.
Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, постійного місця проживання не має, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем тимчасового проживання характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом"якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчинених злочинах. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд виходячи з положень ст.65 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлений, витрати на проведення експертних досліджень необхідно стягнути з обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 17.01.2017 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого необхідно продовжити до вступу вироку в законну силу.
Також у строк покарання ОСОБА_5 відповідно до положень ч.5, ст.72 КК України, які діяли в період його попереднього ув`язнення необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 17.01.2017 року до 20.06.2017 року.
Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два)) роки,
за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців,
за ч.2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
за правилами ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, а саме з 17.01.2017 року.
Запобіжний захід, який був обраний ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 17.01.2017 року у вигляді тримання під вартою, продовжити до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до положень ч.5, ст.. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 17.01.2017 року року до 20.06.2017 року.
Речові докази: мобільний телефон ТМ «LG» моделі Т-300, який зберігається в камері схову речових доказів Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Речові докази: ноутбук ТМ «Samsung» моделі NP-RV 410L RV510 S3510 E3510, який зберігається в камері схову речових доказів Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_7 , а велосипед «Дорожник» та алюмінієвий бідон залишити у користуванні потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя