Справа № 359/1671/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/797/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 10.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
10 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7
представника Бориспільської ВК № 119: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, раніше судимого,
за вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року за ст.15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.4, 185 ч.3, 70 ч.4, 71 ч.4 КК на 5 років 4 місяці позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року за ст.15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.4, 185 ч.3, 70 ч.4, 71 ч.4 КК на 5 років 4 місяці позбавлення волі.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2016 року зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання перебування його в установах попереднього ув`язнення з 20.03.2014р. по 24.12.2014 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку 20.03.2014 р., кінець строку 16.10.2018 р.
01 березня 2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2017 року ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки він має задовільну характеристику з ВК, представник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого та просив застосувати УДЗ, зазначає, що має 2 заохочення, одне з яких було забрано прокурором, крім того вказує що хворіє на хронічний гепатит С, допомагає у благоустрої виправної колонії та підтримує товариські відносини з іншими засудженими.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, думку засудженого та представника колонії, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Чинне законодавство України встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:

1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;

2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Інших вимог чинний закон не передбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відповідно до матеріалів справи, за весь час відбування покарання в Бориспільській виправній колонії №119 засуджений ОСОБА_7 мав лише 1 заохочення та позитивну характеристику, що є недостатнім для висновку про доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого судом рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін.
Судді: