П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 1-1/11

Провадження № 1/486/1/2016

06 грудня 2016 року суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області

ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами кримінальної справи відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 17, ст. 94 КК України (в редакції 1960 року),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , згідно обвинувального висновку затвердженого 31.03.2000 року, прокурором м. Южноукраїнська Миколаївської області, притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 17, ст. 94 КК України (1960 року).

Ухвалою суду від 18.04.2000 року було оголошено розшук підсудного, виконання якої покладено на Южноукраїнський МВ УМВС України в Миколаївській області, а провадження у справі зупинено (а.с. 103).

15.03.2001 року на адресу начальника Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області надійшло повідомлення служби Національного Центрального бюро Інтерполу УМВС України в Миколаївській області, щодо розшуку ОСОБА_2 , який за вироком обласного суду м. Курська засуджений до 15 років позбавлення волі (а.с 113).

13.06.2001 року було направлено клопотання до компетентного суду Російської Федерації про екстрадицію підсудного, у відповідності до Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року (а.с. 114-124).

Проте 13.09.2001 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість виконання клопотання про екстрадицію ОСОБА_2 , який відбуває покарання в установі ОХ-30/2 УИН Міністерства юстиції Російської Федерації по Курській області. Строк відбування покарання рахується з 10.05.2000 року (а.с. 126-127).

Після неодноразових нагадувань 18.02.2016 року на адресу суду надійшло повідомлення директора Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України, про те, що суд та прокуратура будуть додатково повідомлені про результати розгляду запиту про видачу ОСОБА_2 ..

Виходячи з того, що з моменту вчинення ОСОБА_2 злочину (06.02.2000 року), минуло понад шістнадцять років, у відповідності до ст. 49 КК України (1960 року), він підлягає звільненню від кримінальної відповідальні, у зв`язку з закінченням строків давності

Проте, оскільки згідно вимог ст. 11-1 КПК України (1961 року) лише прокурор та слідчий за згодою прокурора, виносить мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України (1960 року), суд не має можливості з власної ініціативи вирішити вказане питання.

Таким чином, суд вважає, що справа про притягнення ОСОБА_2 , до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 17, ст. 94 КК України (1960 року), підлягає поверненню прокурору, для складання клопотання про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ст. 281 КПК України (1961 року), повернення справи на додаткове розслідування можливе з мотивів його неповноти або неправильності за умови, що ця неповнота або неправильність не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 246, 249-1, 281 КПК України (1961 року),

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 17, ст. 94 КК України (в редакції 1960 року), повернути до прокуратури м. Южноукраїнська Миколаївської області, для складання клопотання про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом семи діб.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1