№ 760/1911/16-к
№ 1-кс/760/50/17

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14. 02. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, щодо неповернення тимчасово вилученого майна.
Подана скарга обґрунтована тим, що майно належне скаржнику утримується слідчим без достатньої на те правової підстави, оскільки арешт на тимчасово вилучене майно накладено не було, а тому на думку скаржника, майно підлягає поверненню володільцю.
Представник скаржника в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі та просив слідчого суддю про задоволення скарги.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 22.08.2016 року, метою обшуку є відшукання та вилучення документів, щодо проведених фінансово-господарських операцій з підприємствами, які мають ознаки «фіктивності»: ТОВ «АВЕСТ ПЛЮС», ТОВ «ВЕСТ ІНФОРМ ГРУП», ТОВ «ДЕВОНПЛЮС», ТОВ «ЕКО КЛІН», ТОВ «КАПЛ», ТОВ «СІМУЛАР СТАР», ТОВ «СТАРФОЛ», ТОВ «СТОЙБУДПРОМСЕРВИС», ТОВ «ТК КОМФОРТ», ТОВ «УКРАЇНСЬКА ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ», ТОВ «БРЕН СОЮЗ», ТОВ «КСД КОМПАНІ».
Скаржник при зверненні до суду з даною скаргою зазначав, що вилучені речі і документи жодним чином не пов`язані, та не мають жодного відношення до підприємств, які мають ознаки «фіктивності», а саме: ТОВ «АВЕСТ ПЛЮС», ТОВ «ВЕСТ ІНФОРМ ГРУП», ТОВ «ДЕВОНПЛЮС», ТОВ «ЕКО КЛІН», ТОВ «КАПЛ», ТОВ «СІМУЛАР СТАР», ТОВ «СТАРФОЛ», ТОВ «СТОЙБУДПРОМСЕРВИС», ТОВ «ТК КОМФОРТ», ТОВ «УКРАЇНСЬКА ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ», ТОВ «БРЕН СОЮЗ», ТОВ «КСД КОМПАНІ», окрім того в ухвалі про надання дозволу на обшук не було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення вищезазначених речей та документів, а тому вони мають статут тимчасового вилученого майна та оскільки арешт на вказане майно накладено не було, воно підлягає поверненню законному володільцю, в зв`язку з чим скаржник просив про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України , а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України .
Відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, чи прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.
Отже, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно положень ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна мають подати до слідчого судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Отже, після проведення обшуку, в ході якого слідчим були відшукані і вилучені документи, речі та предмети, які не були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, слідчий, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке не було перераховано в ухвалі про надання дозволу на обшук, або повернути його особі, у якої воно було вилучено.
Даних про те, що слідчим суддею накладено арешт на вищезазначене тимчасово вилучене майно, в судовому засіданні не здобуто.
З огляду на наведене, слідчий суддя приймаючи до уваги, що слідчий з клопотанням про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого майна до суду у строки, визначені КПК України не звернувся, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане тимчасово вилучене майно утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак права скаржника, як власника майна є порушеними і підлягають поновленню відповідно до ст. 169 КПК України.
З огляду на викладене, вищезазначене майно підлягає поверненню його законному володільцю, а скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 171, 236, 303-308 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1