печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000890, за погодженням прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Грозний Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням ОСОБА_4 застаи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. Відділом досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000890 від 23.03.2017 за підозрою прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 за наступних обставин. Так, з 15.12.2015 до теперішнього часу ОСОБА_4 працює на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище. ОСОБА_4 20.03.2017 (більш точний час слідством на даний час не встановлено) перебуваючи в своєму робочому кабінеті в приміщенні Львівської місцевої прокуратури № 1 за адресою: вул. Богомольця, 9, м. Львів, після вручення обвинуваченій у кримінальному провадженні №0000423 від 29.01.2017 ОСОБА_8 обвинувального акту, використовуючи своє службове становище поставив перед останньою вимогу про надання йому, як прокурору у кримінальному провадженні неправомірної вигоди в розмірі 900 Євро за сприяння в призначенні обвинуваченій судом мінімальної міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. В подальшому, ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_8 зменшив суму неправомірної вигоди до 500 Євро.

Згодом, 22.03.2017 (більш точний час слідством на даний час не встановлено) обвинувачена ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_4 прибула в його службовий кабінет в приміщенні Львівської місцевої прокуратури № 1 за адресою: вул. Богомольця, 9, м. Львів, де останній, продовжуючи свою злочинну діяльність, використовуючи своє службове становище повторив вимогу про надання йому, як прокурору у кримінальному провадженні неправомірної вигоди в розмірі 500 Євро за сприяння в призначенні обвинуваченій судом мінімальної міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Однак на запевнення потерпілої про скрутне матеріальне становище, зменшив суму неправомірної вигоди та поставив вимогу про надання йому 400 Євро домовившись про їх передачу 27.03.2017.

В подальшому, 27.03.2017 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в своєму службовому кабінеті в приміщенні Львівської місцевої прокуратури №1 за адресою: вул. Богомольця, 9, м. Львів, продовжуючи свою злочинну діяльність, використовуючи своє службове становище повторив ОСОБА_8 свою вимогу про надання йому, як прокурору у кримінальному провадженні неправомірної вигоди в розмірі 400 Євро за сприяння в призначенні обвинуваченій судом мінімальної міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Під час розмови ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_8 , що остання надасть йому неправомірну вигоду в гривнях розміром 12 000 грн. 27.03.2017 після робочого дня близько 19 години.

Близько 19 год. 00 хв. 27.03.2016 ОСОБА_4 , зустрівся з ОСОБА_8 та запропонував зайти в під`їзд будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 прокурор Львівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище отримав від обвинуваченої у кримінальному провадженні №0000423 за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 12 000 грн за сприяння в призначенні обвинуваченій судом мінімальної міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Відразу після того, як ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, він був затриманий працівниками Генеральної прокуратури України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. З ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

ОСОБА_4 , 27.03.2017 о 18:55 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У подальшому, 28.03.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Грозний, Російської Федерації, працюючого на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області, раніше не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) є:

1. Лист та рапорт СП ВБКОЗ Управління СБ України у Львівській області;

2. Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.03.2017, яка повідомила про вимагання ОСОБА_4 у неї неправомірної вигоди в сумі 12 000 гривень за сприяння у призначенні їй судом мінімальної міри покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень у кримінальному провадженні за фактом вчинення нею злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке на даний час скеровано до суду, а ОСОБА_4 є у ньому прокурором (держобвинувачем).

3. Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27.03.2017, яка повідомила обставини зустрічей, розмов з ОСОБА_4 , вимагання останнім неправомірної вигоди в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень та передачі останньому вказаної неправомірної вигоди;

4. Протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 27.03.2017, під час якого ОСОБА_8 вручено 12 000 (дванадцять тисяч) гривень купюри номіналом по 500 гривень, в протоколі зазначено відповідні серії та номери купюр;

5. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2017, відповідно до якого 27.03.2017 о 18:55 старшим слідчим в ОВС ГПУ за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_4 ;

6. Протокол огляду місця події від 27.03.2017 у ході огляду місця події - поверхом нижче в будинку, де затримано під час втечі ОСОБА_4 виявлено та вилучено неправомірну вигоду в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень (серії та номери купюр збігаються з серіями та номерами купюр, які були вручені ОСОБА_4 );

7. Матеріали наглядового провадження в кримінальному провадженні №0000423 від 29.01.2017, згідно якого ОСОБА_4 є старшим групи прокурорів та підписував підозру, обвинувальний акт;

8. Інші докази в їх сукупності, зібрані під час досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1. кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно прокурором - службовою особою, яка займає відповідальне становище, і яка повинна мати високі моральні якості, бути принциповим і непримиренним до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов`язків, справедливістю та непідкупністю; особисто суворо додержуватися вимог закону; сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя;

2. кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_4 зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

3. підстави для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 та підтверджують наявність зазначених ризиків, а саме:

4. підозрюваний ОСОБА_4 виконуючи свої службові обов`язки на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області, має знайомства з особами керівної ланки у різних правоохоронних органах міста Львова, працівниками та керівництвом прокуратури Львівської області, органах державної влади, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої владні повноваження та зв`язки для:

- незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: свідка ОСОБА_8 , експертів, працівників правоохоронних органів, піднаглядних ОСОБА_4 в силу службових повноважень та інших учасників кримінального провадження;

- знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, а саме матеріалів кримінального провадження № 0000423 від 29.01.2017 за ч. 1 ст. 185 КК України (досудове розслідування здійснював Галицький відділ поліції ГУ НП у Львівській області, триває судовий розгляд Галицьким районним судом м. Львова);

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.

Крім того, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Відповідно до ч. З ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. З ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, у разі задоволення клопотання вбачається за доцільне визначити Каліфіцькому заставу у порядку, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки менший розмір застави не здатний забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Разом з тим, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри, незаконність затримання, порушення права на захист. При цьому сторона захисту вказувала на те, що у разі визнання судом обґрунтованої підозри доцільним є застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, враховуючи особу підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, недоведеність прокурором ризиків наявність яких давала підстави застосувати найсуворіший запобіжний захід.

Слідчий суддя вислухавши прокурора, підозрюваного , його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали та надані під час судового розгляду документи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду питання було встановлено, що 27 березня 2017 року ОСОБА_4 був затриманий відповідно до положень ст. 208 КПК України о 18.35год.

Згідно ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Згідно ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

Слід зазначити про те, що 29 березня 2017 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло дане клопотання про застосування запобіжного заходу та підозрюваний був доставлений до слідчого судді, тобто у строки визначені ст. 211 КПК України, тобто з в цьому випадку слідчий суддя вирішує подане клопотання у відповідності до положень ч 4 ст.206 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину передбачає покарання до десяти років позбавлення волі.

Слід врахувати хворобливий стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, зокрема те, що підозрюваний має вагітну дружину, середній рівень доходу, посередньо характеризується за місцем роботи. Слід також врахувати стадію досудового розслідування та проведені слідчі дії.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового тримання під домашнім арештом з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,181,184, 192-194,196,198, 202,205, 206- 208, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
клопотання задовольнити частково. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши залишати житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах двох місяців, тобто до 28 травня 2017 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1