Справа № 419/1817/16-к
Провадження № 11-кп/782/12/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області в приміщенні апеляційного суду Луганської області в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_5 на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 грудня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ліщин Житомирського району, Житомирської області, громадянин України, за призовом по мобілізації солдат номера обслуги 1 розрахунку 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацездатну матір - інваліда 1 групи по зору ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 414 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 01.12.2016 року, зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 12.03.2016 року по 01.12.2016 року включно.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 15 112 (п`ятнадцять тисяч сто дванадцять) грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000 (триста тисяч) грн.

Питання про речові докази вирішені згідно ст. 100 КПК України.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого за наступних обставин.

9 березня 2015 року ОСОБА_8 був призваний на військову службу під час часткової мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.10.2015 року №221 ОСОБА_8 , який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_2 , призначено на посаду номера обслуги 1 розрахунку 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону вказаної військової частини, він був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.
08 жовтня 2015 року на підставі відомості про закріплення зброї за особовим складом 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї солдату ОСОБА_8 видано для службового користування вогнепальну зброю - автомат АКС-74 № НОМЕР_3 калібру 5,45 мм, яку останній отримав та поставив особистий підпис у відповідній відомості.
Відповідно до книги добору варт гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта В НОМЕР_4 ОСОБА_8 залучений 08.03.2016 року для несення внутрішньої служби, у зв`язку з чим отримав інструктаж щодо заходів безпеки при поводженні зі зброєю, що засвідчив особистим підписом.
Разом із солдатом ОСОБА_8 у військовій частині - польова пошта В НОМЕР_4 проходив військову службу рядовий ОСОБА_11 , який відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.10.2015 року № 221 призначений на посаду командира відділення обчислення 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно- артилерійського дивізіону вказаної військової частини, зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.
08 березня 2016 року, близько 23 години 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебував на бойовому посту на контрольно-пропускному пункті, що розташований на території військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується на території колишньої школи-інтернат в АДРЕСА_2 , туди ж на автомобілі «Оpel-frontera», реєстраційний номер НОМЕР_5 під`їхав рядовий ОСОБА_11 .
Між останнім та ОСОБА_8 зав`язалась розмова, в ході якої ОСОБА_8 , у відповідь на неадекватну поведінку ОСОБА_11 та погрози фізичної розправи, зняв ввірений йому для службового користування автомат АКС-74 із запобіжника та дослав патрон у патронник, після чого ОСОБА_11 здійснив спробу вихопити автомат АКС-74, схопившись за нього лівою рукою, в результаті чого ОСОБА_8 , діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи, що в результаті його дій може бути завдано шкоду охоронюваним законом правам та інтересам громадян, хоча повинен був і міг це передбачити, тримаючи зброю у напрямку ОСОБА_11 , допустив неконтрольований постріл із закріпленої за ним вогнепальної автоматичної зброї - автомата АКС - 74 з відстані не більше двох метрів. В результаті пострілу куля потрапила у груди ОСОБА_11 , який в той момент знаходився в автомобілі, внаслідок чого останньому заподіяні тілесні ушкодження у виді вогнепального кульового сліпого поранення грудної клітини, черевної порожнини з пошкодженням лівої легені, серця, діафрагми, печінки, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №63 від 21.03.2016 року спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .
На вказаний вирок суду подані апеляційні скарги:
- захисником ОСОБА_7 , в якій він просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 414 КК України та призначити йому покарання у виді двох років тримання у дисциплінарному батальйоні. Стягнути з обвинуваченого матеріальні збитки на користь ОСОБА_6 з урахуванням розумності та справедливості.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини пом`якшуючі вину обвинуваченого, а саме: визнання вини у повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину; знаходження на утриманні обвинуваченого неповнолітньої особи та матері, інваліда 1 групи; вчинення злочину обвинуваченим вперше; безпосереднє прийняття участі у проведенні АТО; обвинувачений має відмінні характеристики, нагороди; повне каяття у скоєному.

Суд першої інстанції також не врахував, що зазначений вид злочину, згідно вимог ст. 25 КК України є злочином з необережності.

Крім того, зазначає, що злочин ОСОБА_8 скоїв перебуваючи на варті, при несенні служби, внаслідок протиправних дій потерпілого, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та намагався порушити військовий статут, тому на думку захисника дії потерпілого підпадають під ознаки «нападу на вартового».

Також зазначає, що стягнення з ОСОБА_8 моральних збитків у сумі 300 000 грн. є необгрунтованими та непомірними для обвинуваченого.

- прокурором першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_5 , який просить скасувати вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.12.2016 року у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 414 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на п.п.1-4 Постанови ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2004 року, та на положення ст. 414 КПК України, вважає вирок суду незаконним, призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок своєї м`якості, та є таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які про сили задовольнити апеляційні вимоги захисника та підтримали його апеляційні доводи, водночас просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора; прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, надав аналогічні її змісту пояснення та просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг; провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України судове рішення першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового провадження і дослідження яких було визначено судом недоцільно відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 при обставинах, викладених у вироку суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ч.2 ст. 414 КК України відповідають матеріалам кримінального провадження та не оспорюються учасниками процесу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд, при призначенні покарання винній особі, повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні вироку та при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, водночас є необережним злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та проходженням військової служби характеризується позитивно, приймає безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонеркою, інвалід 1 групи по зору, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд також врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття у скоєному, повне визнання провини, участь обвинуваченого у проведені АТО, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого та обґрунтовано призначив винній особі покарання за ч. 2 ст. 414 КК України у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті обвинувачення, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника в тій частині, що судом не були враховані в повній мірі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є безпідставними, оскільки суд при ухваленні вироку врахував і ті обставини, на які в тому числі послався в апеляційній скарзі захисник.

Колегія суддів вважає також вмотивованим рішення суду про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральних збитків у сумі 300 000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_6 , оскільки такий розмір збитків відповідає характеру правопорушення, особі обвинуваченого, глибині фізичних та душевних страждань потерпілої і відповідає вимогам розумності та справедливості.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Порушень матеріального чи процесуального права, які згідно ст. 409 КПК України тягнуть за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 414 КК України залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На ухвалу суду учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_____________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3