н/п 1-кп/640/109/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - адвоката ОСОБА_7
потерпілих - ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванівка, Антрацитівського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, адвокат Луганської обласної КДКА (свідоцтво № 915 від 18.12.2008), не судимий, має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 258-3 КК України
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді вищезазначена кримінальна справа за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_6 .
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу з тих підстав, що маються підстави для продовження строку перебування обвинуваченого під вартою та продовження строку запобіжного заходу на 60 днів, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ст. 177 КПК України та визначені слідчим суддею наявні на теперішній час, а стороною захисту не доведено те, що вони перестали існувати. З метою запобігання ризиків, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що судове слідство триває, просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпіла підтримала позицію прокурора стосовно продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Адвокат та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, вказуючи про те, що доказів існування ризиків, про які вказав прокурор немає. ОСОБА_6 також вказує, що порушені вимоги КПК України під час вручення йому підозри та встановлено під час судового розгляду, що складу правопорушення, яке йому інкриміновано немає. Адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків:
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2015 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Станом на теперішній час відносно ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01.01.2017 року.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При вирішенні клопотання щодо міри запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, визначених під час обрання запобіжного заходу та передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та при цьому суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 178, 182 КПК України, визначені під час обрання запобіжного заходу та вимоги, які закріплені в ч.5 ст. 176 КПК України.
Оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст.ст.178, 182 КПК України суд зазначає про відсутність нових даних, які є підставою для зміни або скасування запобіжного заходу на час розгляду даного клопотання, а тому продовжує міру запобіжного заходу без визначення застави.
Доводи захисту на те, що ризики є недоведеними суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки не надано доказів на підтвердження зазанченого.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів в даному провадженні, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Суд, досліджуючи особу обвинуваченого враховує, крім іншого, що він має постійне місце реєстрації в Луганській області, місце проживання його в Харківській області відсутнє, має соціальні зв*язки, в тому числі і на непідконтрольній Україні території, і це все оцінено у сукупності із тяжкістю інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та тяжкістю ймовірного покарання, та вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також є безпідставним посилання обвинуваченого на те, що матеріали справи не містять доказів винуватості обвинуваченого, оскільки суд встановлює винуватість чи невинуватість особи при винесенні судового рішення по суті в нарадчій кімнаті.
На підставі вищевикладеного, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб без визначення застави, задовольнивши клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 331, 350, 369 КПК України, судова колегія
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Харкова, продовживши строк її дії до 13 лютого 2017 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3