У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_9.,
суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11
розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_12. про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

Київський районний суд м. Харкова вироком від 9 лютого

2015 року засудив ОСОБА_6 за: частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки з конфіскацією майна; за частиною першою статті 353 КК до покарання у виді обмеження волі на строк три роки; за частиною другою статті 146 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років із позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки з конфіскацією майна.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

На підставі статті 77 КК ОСОБА_6 звільнено від додаткового покарання у виді конфіскації майна;

ОСОБА_5 за: частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки з конфіскацією майна; за частиною другою статті 353 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; за частиною другою статті 146 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки з конфіскацією майна.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

На підставі статті 77 КК ОСОБА_5 звільнено від додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Апеляційний суд Харківської області 29 вересня 2015 року скасував зазначений вирок в частині призначення покарання та ухвалив в цій частині свій вирок, яким призначив покарання ОСОБА_6 за: частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки з конфіскацією майна; за частиною першою статті 353 КК у виді обмеження волі на строк три роки; за частиною другою статті 146 КК у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк

три роки з конфіскацією майна;

ОСОБА_5 за: частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки з конфіскацією майна; за частиною другою статті 353 КК у виді позбавлення волі на строк три роки; за частиною другою статті 146 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки з конфіскацією майна;

У решті вирок залишено без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах 26 січня 2016 року судові рішення щодо ОСОБА_6, ОСОБА_5 та інших змінив: виключив з мотивувальної частини кваліфікацію дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за частиною третьою статті 368 КК та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК кваліфікуючу ознаку «поєднане з вимаганням»; виключив з резолютивної частини вироку апеляційного рішення суду про призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки.

У решті вироки місцевого та апеляційного судів залишено без зміни.

У заяві захисник ОСОБА_12 порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі пунктів 2 і 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування права, викладеному в постанові Верховного Суду України. Просить скасувати зазначене рішення а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Разом із заявою про перегляд судового рішення щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Верховним Судом України захисник ОСОБА_12 заявив клопотання про поновлення строку для подання такої заяви.

У клопотанні про поновлення строку захисник зазначає, що його попередня заява від 7 червня 2017 року була подана у строк визначений статтею 447 КПК, оскільки обґрунтовуючи у заяві підставу перегляду судового рішення, захисник послався на Постанову Верховного Суду України від 28 березня 2017 року. Заяву захисника ОСОБА_12. ухвалою судді Верховного Суду України від 27 червня 2017 року було повернуто заявнику, а строк подання заяви про перегляд судового рішення закінчився 28 червня 2017 року.

Захисник вважає, що оскільки його попередня заява була подана у строк визначений статтею 447 КПК, то пропущення строку на повторне подання заяви відбулося з поважної причини пропуску, якою є несвоєчасне отримання ухвали Верховного Суду України від 27 червня 2017 року, лише 10 липня 2017 року.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених КПК.

Визначений у статті 445 КПК перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подання заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК. З підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення судового рішення, про перегляд якого порушено питання у заяві, або день ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження вказаних підстав, якщо воно ухвалено пізніше. З підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення судового рішення, про перегляд якого порушено питання у заяві, або день прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження вказаної підстави.

Відповідно до вимог частини 6 статті 447 КПК пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З наявних у колегії суддів матеріалів випливає, що рішення касаційного суду, щодо якого захисник ОСОБА_12 подав заяву про перегляд, постановлено 26 січня 2016 року. Рішення, на які захисник здійснює посилання, і ті, які додані до заяви на підтвердження підстави передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, постановлені 27 жовтня 2016 року, 13 грудня 2016 року, 9 квітня 2017 року. Рішення, на яке захисник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, постановлено 28 березня 2017 року. Крім того, воно не стосується питань кримінальної юрисдикції. Попередню заяву захисника ухвалою судді Верховного Суду України від 27 червня 2017 року було повернуто заявнику на підставі пункту 2 частини четвертої статті 450 КПК.

Заяву, відповідність якої вимогам КПК перевіряється Верховним Судом України, захисник ОСОБА_12 подав 17 липня 2017 року. До неї додано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордери та угоди про надання юридичних послуг ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Щодо ОСОБА_6 такі документи не додані.

Таким чином, заява подана поза межами встановленого тримісячного строку, як від дати постановлення рішення про перегляд якого порушено питання, так і дати постановлення рішень, наданих для порівняння.

Ухвала колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року вже була предметом розгляду Верховного Суду України з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК.

Посилання захисника на несвоєчасне отримання ухвали Верховного Суду України, само по собі не може бути визнано переконливим, а причина пропуску строку - поважною для поновлення строку, а інших доводів про несвоєчасність подання ним заяви про перегляд зазначеного судового рішення до Верховного Суду України захисник не навів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12. про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Керуючись статтею 447 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_12. у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Верховним Судом України.

Заяву про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Верховним Судом України залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11