Ухвала
іменем україни
13 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001413,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2013 року та остаточно ОСОБА_4 визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене за вироком Бородянського районного суду Київської області від 23 квітня 2015 року та остаточно ОСОБА_4 визначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року вирок районного суду змінено.
Вважати засудженим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене за вироком Бородянського районного суду Київської області від 23 квітня 2015 року та остаточно ОСОБА_4 визначено покарання 3 роки 210 днів позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2013 року та остаточно ОСОБА_4 визначено покарання 4 роки 30 днів позбавлення волі.
В решті вирок залишено без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, звернувся з касаційною скаргою.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. ст. 426, 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути засудженому.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно даних наданих начальником спецчастини Білоцерківської виправної колонії, ухвала Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року, згідно відмітки в особовій справі, вручена ОСОБА_4 13 червня 2016 року.
Засуджений звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження 30 січня 2017 року, тобто поза межами визначеного законом строку.
Посилання засудженого на відсутність захисника та юридичної освіти, на думку суду, не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, а тому не можуть бути підставами для його поновлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, які її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2016 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ ______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3