печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
20.06.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
У провадженні СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002518 від 02.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на даний час квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована державним реєстратором ОСОБА_5 , філія комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва на праві приватної власності за такою особою: ОСОБА_6 на підставі рішення суду №761/21116/15-ц, яке видане 20.01.2016 Шевченківським районним судом міста Києва.

При цьому потерпілий в кримінальному провадженні ОСОБА_7 показав, що є рідним братом та спадкоємцем власниці вказаної квартири ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті спадкоємців першої черги у неї не залишилося, тому він 20.03.2014 року звернувся до Другої державної нотаріальної контори для відкриття спадкової справи, так як інших спадкоємців у неї не було. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем довгий час не переоформляв право власності на майно сестри і лише в квітні 2017 року почав процедуру переоформлення права власності, надав нотаріусу всі необхідні документи про право власності та документи із БТІ і 25 травня 2017 року звернувся до нотаріуса і тоді ж дізнався, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за особою із наступними анкетними даними: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва №761/21116/15-ц від 20.01.2016.

В подальшому з`ясував, що в єдиному реєстрі судових рішень дійсно зареєстроване вказане судове рішення та його текст дійсно стосується визнання права власності в порядку спадкування, але в тексті прихована інформація про сторони судового розгляду та адреса квартири, і вказано, що третіми особами є Головне управління юстиції у м. Києві та Приватне акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод», хоча вказане товариство жодного відношення до квартири ніколи не мало. В подальшому отримав повний текст вказаного рішення суду, в якому зазначено, що позивачем в цивільній справі є ОСОБА_9 та цивільний позов стосується спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , тому є підстави вважати, що невідомі особи шляхом підробки документів заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку потерпілий ОСОБА_7 мав зареєструвати в порядку спадкування від померлої сестри ОСОБА_8 .

У причетності до вказаного злочину підозрюється особа, яка зареєстрована на даний час як власник квартири - ОСОБА_6 , який підробив рішення Шевченківського районного суду та подав його до філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва для реєстрації права власності, тобто вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні слідчий просив накласти арешт на вказану квартиру, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що дане нерухоме майно є предметом злочину, тобто речовим доказом у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки квартира АДРЕСА_3 , відповідно до наданих слідчому судді доказів являється об`єктом кримінально протиправних дій, тобто містить ознаки речового доказу в розумінні статті 98 КПК України, і з метою забезпечення його схоронності та дієвості досудового розслідування кримінального провадження № 0002518 необхідно накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання,
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на даний час перебуває в приватній власності ОСОБА_6 .

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, отримання копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1