печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 погоджене, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , вніс до слідчого судді клопотання про накладення арешту на нерухоме майно, здобутого злочинним шляхом, що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- нежитлове приміщення машиномісце № НОМЕР_1 (підвал «А»), за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлове приміщення гараж ( машиномісце) № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;
- нежитлова будівля, магазин з прилеглими спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 .
Клопотання обґрунтовує тим, що у Головному слідчому управлінні Національної поліції України на виконанні перебуває запит компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини за номером 822 AR 3878/17 від 27.01.2017 про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі № 9aGs802Js20812/16 за фактом членства ОСОБА_7 у кримінальному угрупованні, професійному комп`ютерному шахрайстві у складі банди на комерційній основі.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Окрім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таким чином, розгляд вказаного клопотання без виклику сторони захисту не буде порушувати жодним чином права підозрюваного чи інших осіб.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом З частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально- правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 561 КПК України, на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором.
Як вбачається з матеріалів клопотання за результатами проведених слідчих дій запитуючою стороною встановлено, що невідомі особи підозрюються у професійному комп`ютерному шахрайстві у складі банди на комерційній основі та інших злочинних діях за допомогою мережі ботів за наступних обставин.
Невстановлені особи, використовуючи комп`ютерну техніку та мережу інтернет, розсилали особам електронні повідомлення з наявним шкідливим програмним забезпеченням. У тексті електронного повідомлення отримувачу повідомлялося, що через укладення договорів, членство в організаціях, купівлі в інтернеті та інше, виникли кошти в розмірі декількох сотень євро. Також в зазначених повідомленнях знаходилися додатки в форматі .zip. В зазначених архівах перебували файли, які запускаються автоматично (шаблони шкідливих програм). Після відкриття цих файлів виконується скрипт, який інсталює інші шкідливі програми. В результаті аналізу різних шкідливих програм встановлено, що шаблони скачують скрипти з керуючих серверів, які проводять атаку «Маn-іn-the-Browser» на усі сторінки формату HTTPS інфікованих систем жертв та отримують такі дані, як «ЛОГІН» та «ПАРОЛЬ» на усіх сторінках HTTPS, наприклад електронна пошта, купівлі та банкінг в інтернеті.
В результаті зазначених дій потерпілі піддалися атаці на банківські програми через банківський троян «URLzone» (McAfee) та «Bebloh» (Microsoft). Також встановлено атаки іншими сім`ями шкідливих програм «VMZeus/Kins» та «Matsnu».
Якщо потерпілий користується банківською програмою в інфікованій системі, цій системі передається скрипт необхідної шкідливої атаки, з даними фінансового агента, якому дійсно слід переказати кошти. Коли потерпілий заходить на сторінку банківської програми, то отримує повідомлення, що помилково одержала банківський переказ, який їй не належить. Через екран з її банківськими операціями потерпілому симулюється, що він помилково отримав чужі гроші з вимогою переказати їх назад. На формулярі для банківського переказу потерпілого та на виписці банківських операцій в якості отримувача зазначається третя (непричетна до вчинення злочину) особа. Дійсний отримувач коштів від потерпілого приховується.
Таким чином в результаті злочинних дій загальна сума протиправно отриманих переказів склала 6 335 710 євро.
Крім того встановлено, що особи причетні до вчиненні злочинів користувалися мережею серверів проксі під назвою „Avalanche, які здійснювали комунікацію троянської програми з керуючим сервером.
Після того, як система скачувала та в подальшому завантажувала необхідний злочинцями файл, шкідлива програма контактували зі злочинною інфраструктурою саме через домени, які зафіксовано в програмі. Ці керуючі домени, в свою чергу, керуються через ім`я серверу та постійно нові адреси ІР.
При вчиненні зазначених злочинів члени злочинного угруповання користуються глобальною системою грошових переказів «WebMoney», як головним грошовим потоком.
Також встановлено, що на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано рахунки глобальної системи грошових переказів «WebMoney» , Z25, Z30, Z42, на які надходили кошти отримані злочинним шляхом.
Таким чином, ОСОБА_6 інкримінуються кримінальні правопорушення за §§ 261, 263, 263-а Кримінального кодексу Німеччини, за які передбачене покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.
До Генеральної прокуратури України від компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина, надійшов запит про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі у вигляді арешту рухомого та нерухомого майна обвинуваченого ОСОБА_6 .
При цьому, запитуючою стороною вирішено це питання відповідно до свого законодавства, що підтверджується рішенням дільничного суду м. Фердена ФРН від 03.03.2017 про нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Інкриміновані компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина злочини, відповідають кваліфікації злочинів, передбачених ст. 190, ст. 209 КК України.
Так, санкції інкримінованих ОСОБА_6 статей КК України передбачають як додаткове покарання конфіскацію майна.
Згідно наданої інформації строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не закінчився.
Згідно відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного неєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта № 81907783 від 06.03.2017 за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомості:
- нежитлове приміщення машиномісце № НОМЕР_1 (підвал «А»), за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлове приміщення гараж ( машиномісце) № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;
- нежитлова будівля, магазин з прилеглими спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до наявних в матеріалах міжнародного запиту доказів, зазначені об`єкти нерухомості є такими, що набуті кримінально-протиправним шляхом в результаті вчинених кримінальних правопорушень, передбачених §§ 261, 263, 263-а Кримінального порядку Німеччини, що відповідає кваліфікації злочинів, передбачених ст. 190, ст. 209 КК України.
В зв`язку з вищевикладеним, в ході досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане нерухоме майно, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є достатні підстави вважати, що воно набуте кримінально - протиправним шляхом, тобто внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації доходів.
В матеріалах виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі, міститься достатньо даних, які можуть свідчити про наявність сумнівів, щодо законності отримання ОСОБА_6 , вказаних коштів саме незаконним шляхом, бо останній може бути причетний до вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації «відмиванню) доходів, набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації доходів, а тому органу досудового розслідуванні є всі підстави вважати, по зазначений об`єкти нерухомості, одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, з огляду на обставини вчинення розслідуваних злочинів, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України майора поліції ОСОБА_3 в матеріалах виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги, який надійшов від компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина за номером 822 AR35427/16, у кримінальній справі № 9aGs802Js35087/16- задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- нежитлове приміщення машиномісце № НОМЕР_1 (підвал «А»), за адресою: АДРЕСА_1 ;
- нежитлове приміщення гараж ( машиномісце) № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;
- нежитлова будівля, магазин з прилеглими спорудами, за адресою: АДРЕСА_3 .
Арешт накласти шляхом заборони ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким іншим особам за дорученням ОСОБА_6 , розпоряджатися зазначеним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1