Дата документу Справа № 311/501/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 311/501/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/446/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7
розглянула 30 травня 2017 року в відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000372.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий в рамках кримінального провадження № 0000372 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на автомобіль «М-2140», жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бортовий причеп з реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому містились 32 фрагменти деревини акації діаметром від 3 см до 40 см, бензопилу «STIL MS180С» із зберіганням вказаного майна на стоянці автомобільного транспорту Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область Василівський район м. Василівка вул. Шевченко, 38 та заборонити будь-яким особам розпоряджатися і користуватися зазначеним вище майном до прийняття рішення про скасування арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органами досудового розслідування встановлено, що16 лютого 2017 року о 23 годині 00 хвилин до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102 від інспектора ГРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про те, що 16 лютого 2017 року в лісосмузі поблизу села П`ятихатки затримано автомобіль «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в причепі якого знаходились свіжо спиляні стовбури дерева акації.

Підставою для арешту вилученого майна слідчий вказував, що повернення майна може призвести до зникнення, втрати та його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Ухвалою слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, було частково задоволено клопотання про арешт майна. Накладено арешт на майно, яке вилучено 17 лютого 2017 року під час огляду місця події, а саме: бензопилу «STIL MS180С» та бортовий причеп марки ЗА38101, 1993 року випуску бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому містяться 32 (тридцять два) фрагменти деревини акації діаметром від 3 см до 40 см, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 19.08.1996 року, належить ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині заявленого клопотання відмовлено.

Заборонено власнику бортового причепу реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 , користувачу вказаного причепу ОСОБА_10 , власнику бензопили «STIL MS180С» ОСОБА_11 та будь-яким іншим особам розпоряджатися та користуватися зазначеним вище майном до прийняття рішення про скасування арешту.

Відмовлено в накладенні арешту на інше майно - автомобіль «М-2140», 1984 року випуску, жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 19.07.1984 року, належить ОСОБА_12 . Транспортний засіб, вилучений під час огляду 17.02.2017 - автомобіль «М-2140», 1984 року випуску, жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 19.07.1984 року - повернуто особі, у якої вказаний транспортний засіб вилучено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вищевказані бензопила і причеп з фрагментами деревини відповідає критеріям ст. 98 КПК України є доказами вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження на них було накладено арешт.

В заяві про поновлення строку адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.02.2017 року, мотивуючи тим, що власник майна ОСОБА_8 не був присутнім у судовому засіданні при розгляді клопотання, оскільки не був належним чином повідомлений. Копію ухвали отримав лише 05 квітня 2017 року, після чого звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту його майна в порядку ст. 174 КПК України. Однак ухвалою суду від 10.04.2017 року клопотання ОСОБА_8 було залишено без задоволення, що стало наслідком використання ним права на оскарження ухвали слідчого судді у відповідності до положень ст. 309 КПК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді змінити, в частині задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на бортовий причеп марки ЗА38101, 1993 року випуску бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 - відмовити. Зазначив, що висновки слідчого судді про те, що бортовий причеп визнано речовим доказом зроблено необґрунтовано та доказів з цього приводу матеріали провадження не містять. На переконання апелянта слідчий суддя мав би відмовити в накладенні арешту на бортовий причеп з тих же підстав, з яких було відмовлено в накладенні арешту на автомобіль.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.
Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Колегія суддів прийшла до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року пропущено з поважних причин, оскільки розгляд клопотання проводився без участі власника майна ОСОБА_8 , а копію ухвали останній отримав лише 05 квітня 2017 року и, скориставшись правом на оскарження ухвали в порядку ст. 174 КПК України та після постановлення 10.04.2017 року ухвали по відмову у задоволенні відповідного клопотання, ОСОБА_8 18.04.2017 року, що слідує із штампу на конверті, звернувся до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 309 КПК України.
Отже, строк на апеляційне оскарження відповідної ухвали пропущений апелянтом з поважної причини, що вимагає згідно ч.1 ст. 117 КПК України, його поновлення.
Стосовно суті оскаржуваного рішення, розглянутої відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, в межах доводів апеляції, то судова колегія виходить з такого.
Згідно з приписами ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, у даному випадку є: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, 17.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 246 КК України.
Слідчий СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до Василівського районного суду Запорізької області про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 17.02.2017 року.
Ухвалою слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року було частково задоволено клопотання про арешт майна. Накладено арешт на бензопилу «STIL MS180С» та бортовий причеп марки ЗА38101, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В іншій частині заявленого клопотання відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, відчуження.
З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Під час апеляційного розгляду колегією суддів, в межах апеляційної скарги представника третьої особи - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді від 24.02.2017 року встановлено, що в клопотанні слідчого не зазначено будь-яких обставин, які б свідчили про необхідність накладення арешту на бортовий причеп марки ЗА3 8101, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Слідчий суддя, розглядаючи відповідне клопотання, не звернув увагу на зміст поданого органом досудового розслідування клопотання і невідповідність даного клопотання вимогам ст. 171 КПК України залишилась поза увагою слідчого судді.
В клопотанні, в порушення ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України, не зазначені підстави та мета накладення арешту на майно, не доведенні наявність ризиків, що зазначене майно може бути не збережене як речовий доказ, що в межах кримінального провадження має місце спеціальна конфіскація, конфіскація майна як вид додаткового покарання чи відшкодування матеріальних збитків завданих злочином та взагалі ні в клопотанні, ні в доданих до нього матеріалах не міститься відомостей що майно, зокрема, причеп визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.
Отже, слідчим не дотриманні вимоги ч.ч.3, 5 ст. 132 КПК України щодо доведеності обставин застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Висновки суду щодо мети накладення арешту, зокрема, на причеп, а саме задля збереження речового доказу, з урахуванням змісту клопотання та додатків до нього, є припущеннями слідчого судді, а підстави для накладення арешту на причеп слідчий суддя взагалі не встановив, обмежившись цитуванням статей кримінального процесуального законодавства.
Слідчим суддею порушені принципи: передбачений ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та принцип, передбачений ст. 26 КПК України щодо диспозитивності розгляду справи, положення частини 3 якої визначають розгляд слідчим суддею, судом лише тих питань, які винесенні на їх розгляд сторонами та віднесенні до їх повноважень цим Кодексом. Частиною 3 ст. 22 КПК України заборонено суміщення функцій державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Необхідність розгляду клопотання в заявлених у ньому межах виходить також із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 132 КПК України, положень ст.ст. 172,173 КПК України.

Таким чином, суд обмежений доводами клопотання та його вимогами. Однак, суддя вийшов за межі заявленого клопотання та встановив підстави для арешту майна, що не заявлені у клопотанні.

Слідчий суддя не з`ясував чи є накладення арешту на даний бортовий причеп марки ЗА38101, реєстраційний номер НОМЕР_2 дійсно доведеним задля необхідності для його збереження, а також, що накладення арешту є найбільш доцільною процесуальною дією у даному випадку.
Натомість, ні слідчим, ні прокурором не доведено, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, пред`явлена підозра, є ризики знищення чи пошкодження майна, колегією суддів ці обставини не встановлені і при апеляційному розгляді.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Вимоги ч.1 ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на бортовий причеп марки ЗА38101, реєстраційний номер НОМЕР_2 підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
поновити строк адвокату ОСОБА_7 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року скасувати в частині накладення арешту на бортовий причеп марки ЗА38101, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області в частині накладення арешту на бортовий причеп марки ЗА38101, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4