1 із 4 Справа № 303/1544/17
Провадження №1-кс/303/259/17
УХВАЛА
30 березня 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Мукачево клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності в порядку статті 48 КК УКраїни підозрюваного
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 з клопотанням про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.
Клопотання вмотивоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 01 серпня 2014 року у відповідності до Указу Президента України від 11 квітня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, військовослужбовець запасу старший солдат ОСОБА_3 був призваний Зборівсько-Козівським військкоматом Тернопільської області, для проходження військової служби.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2014 року старший солдат ОСОБА_3 призначений на посаду командира відділення.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог статтей 9, 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Поряд з цим, відповідно до статтей 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що для забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, військовослужбовців у службовий час зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Натомість ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та

2 із 4
наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, через особисту недисциплінованість, з метою ухилення від проходження військової служби, 01 березня 2015 року самовільно залишив місце проходження військової служби (військову частину пп НОМЕР_2 ) та без поважних причин був відсутній на військовій службі до 21.06.2016 року, проводячи час на власний розсуд, перебуваючи за місцем проживання.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини пп НОМЕР_2 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з
метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з
мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту
недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових
обов`язків, 01.03.2015 самовільно залишив місце проходження військової
служби - військову частину пп НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та
без поважних причин був відсутній на військовій службі по 21.06.2016 p., чим
вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 407 КК України (в
редакції Закону від 08.02.2015), тобто самовільне залишення місця
проходження військової служби без поважних причин, тривалістю понад один
місяць.
15 березня 2017 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 407 КК
України (в редакції Закону від 08 лютого 2015 року).
ОСОБА_3 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на даний час вчинене ним діяння
суспільної небезпеки не несе, за місцем проживання характеризується
позитивно, приймав безпосередню участь в бойових діях в зоні проведення
АТО.
Підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено право на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. В результаті
чого, від нього отримано письмову згоду на звільнення його від кримінальної
відповідальності з зазначеної підстави.
Прокурор в судовому засіданні просив задоволити клопотання, подане в порядку статті 48 КК України - звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за частиною 3 статті 407 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки відповідно до вимог статті 48 КК України, кримінальне - закрити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання. При цьому підозрюваний ствердив, що права, надані йому законом розуміє, з наслідками звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження обізнаний, суть пред`явленої йому підозри зрозуміла, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши подане клопотання, суд приходить до наступного.
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 407 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Статтею 48 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої

3 із 3
або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.
Згідно роз`яснено пункту 7 вказаної вище постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в статті 48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 злочин вчинив вперше, вчинений ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за місцем свого проживання характеризується позитивно, в даний час об`єктивно сприймає вчинене ним діяння та його наслідки, розкаявся у вчиненому.
Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, вчинене кримінальне правопорушення поставлене в провину ОСОБА_3 , дійсно мало місце, в його діях наявний склад злочину. Також, наявні умови та підстави його звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України з урахування роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23 грудня 2005 року. Зокрема, ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, раніше приймав участь в бойових діях в зоні проведення АТО, за місцем проживання характеризується позитивно, з моменту вчинення злочину пройшов значний час, наслідок чого особистість підозрюваного втратила суспільну небезпечність, підозрюваний повністю усвідомив протиправність свого вчинку, розкаявся у вчиненому, тому суд вважає, можливим звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 3 статті 407 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки відповідно до вимог статті 48 КК України.
Запобіжний захід щодо підозрюваного не обирався, речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

4 із 4
Судових витрат в даному кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 44,48 КК України статтями 284,286,350,369-372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 3 статті 407 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки відповідно до вимог статті 48 КК України.
Кримінальне провадження №0000313 щодо ОСОБА_3 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 КК України - закрити.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1