Провадження № 1-кс/317/587/2017
Справа № 317/2015/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2017 р., за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що 13.03.2017 р. до Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява про те, що невстановлені особи, перебуваючи на землях державного запасу, що поблизу с. Наталівка Запорізького району Запорізької області, самовільно, всупереч встановленому законом порядку, самовільно здійснювали покіс врожаю озимої пшениці.
14.07.2017 р. відомості про вказаний злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Опитаний ОСОБА_7 пояснив, що він працює у ОСОБА_8 водієм автомобіля «Камаз». 13.07.2017 р., приблизно о 20 год. 00 хв. він приїхав на автомобілі «Камаз» до поля, яке знаходиться біля села Череповське, на якому відбувалися збиральні роботи, а саме з поля збирали пшеницю.
Опитаний ОСОБА_9 пояснив, що він являється комбайнером в ПП ОСОБА_8 . Так, 13.07.2017 р, він разом з робітниками збирали поле з зерном. Під час збору врожаю, близько 20 год. 00 хв., вони переїхали на пасовище, яке знаходиться біля с. Наталівка, в цей час приїхали невідомі люди, які представились учасниками АТО і повідомили, що зазначене пасовище площею 30 га належить учасникам АТО, яким виділили паї.
Опитаний ОСОБА_10 пояснив, що протягом останніх 10 років він займається вирощуванням сільськогосподарських культур, а саме бере в оренду пай під посів сільгосппродукції. Так, 13.07.2017 р., приблизно о 20 год. 00 хв. його техніка приїхала на ділянку землі з пасовищем, яке знаходиться біля с. Череповське. Зазначену земельну ділянку він в минулому році засіяв пшеницею. Під час збору пшениці приїхали невідомі люди, які представились учасниками АТО і повідомили, що зазначене пасовище належить учасникам АТО.
14.07.2017 року, в ході огляду біля с. Наталівка Запорізького району Запорізької області, було оглянуто неогороджену ділянку місцевості на південь від села Череповське Наталівської сільської ради на відстані 500 метрів вздовж високовольтної лінії електричних мереж на земельній ділянці, яка розташована напроти земельної ділянки з кадастровим номером 01003. Біля пересікання лісосмуги і ґрунтової дороги знаходиться комбайн зеленого кольору JOHNDEERE-9660WI9 з державним номером НОМЕР_1 , який знаходиться на ґрунті, повернутий передньою частиною до ґрунтової дороги, в бункері до середини заповнено зерном пшениці. Далі на ґрунтовій дорозі праворуч від комбайна знаходиться «Камаз» помаранчевого кольору з скидним кузовом, державний номер НОМЕР_2 , в кузові якого знаходиться зерно пшениці заповнене на 25 відсотків. Дані засоби належать: комбайн належить ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль «Камаз» належить ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події вищезазначені транспортні засоби вилучені для подальших з`ясувань.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_3 від 05.05.2010 р. комбайн JOHNDEERE-9660WТЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, належить ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .
На переконання слідчого в результаті накладення арешту на майно, можуть бути отримані докази, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин справи.
В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання. Зазначив, що комбайн, який виявлено за земельній ділянці, яка є пасовищем, є знаряддям злочину. Земельна ділянка належить територіальній громаді Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, але документів щодо належності цієї земельної ділянки він надати не може. Накладення арешту необхідне з метою збереження речового доказу та відшкодування завданої державі шкоди. На теперішній час комбайн не визнавався речовим доказом у кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання про накладення арешту, зазначила, що земельна ділянки є пасовищем, а тому засівати її не мали права.
Третя особа щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого.
ОСОБА_5 зазначила, що того дня надала комбайн ОСОБА_10 , але для чого він не казав. Посіви на означеній у клопотанні земельній ділянці їй не належать. Земельна ділянка у власності чи користуванні не перебуває. Де саме працював комбайн після 20 години вона не бачила, але вважає, що пшениця у бункері комбайна належить їй, оскільки комбайн знаходився біля її полів.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом витягу з кримінального провадження № 0001042, 13.07.2017 р. невстановлені особи, перебуваючи на землях державного запасу, що поблизу с. Наталівка Запорізького району Запорізької області, самовільно, всупереч установленого законом порядку, самовільно здійснювали покіс врожаю озимої пшениці.
Згідно пояснень слідчого, за змістом листа № 01-13/0751 від 30.06.2017 р. та додатку до нього, земельна ділянка, на які здійснювався покіс врожаю, належить до колективної власності та є пасовищем.
Згідно протоколу огляду місця події від 14.07.2017 р., на місці події було виявлено та вилучено комбайн JOHNDEERE-9660WТЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_3 від 05.05.2010 р. комбайн JOHNDEERE-9660WТЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, належить ОСОБА_5 .
Матеріали клопотання не містять жодного документального підтвердження приналежності земельної ділянки, де здійснювався покіс озимої пшениці за допомогою даного комбайну, що має суттєве значення, оскільки згідно пояснень ОСОБА_10 посіви належать йому і у нього є договори з пайщиками. Отже, непереконливими є доводи слідчого щодо необхідності накладення арешту з метою відшкодування завданої державі шкоди. Жодна особа не зверталась до правоохоронних органів з приводу здійснення покосу врожаю на її земельній ділянці всупереч встановленому законом порядку, у той час, коли кримінальне провадження за ст. 356 КК України належить до проваджень у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень.
Як пояснив слідчий у судовому засіданні, повідомлення надійшло від працівника райдержадміністрації. Жодних відомостей про те, що пшениця належить саме заявнику, матеріали кримінального провадження не містять.
Також слід урахувати, що на теперішній час вилучений транспортний засіб за твердженням слідчого не визнаний речовим доказом.
Слідчий суддя не може не врахувати, що зміст витягу з ЄРДР, клопотання про арешт майна та пояснення слідчого у судовому засіданні не узгоджуються між собою, оскільки на думку слідчого та прокурора протиправним є саме використання земельної ділянки, а не самовільне, всупереч установленому законом порядку, здійснення покосу врожаю, як це зазначено у витягу.

Отже, слідчим не доведено необхідності накладання арешту на зазначене майно та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2017 р., за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна відмовити у повному обсязі.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1