Справа № 347/2067/16
Провадження № 11-кп/779/89/2017
Категорія ст. 246 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000438 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2016 року, згідно якого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, пенсіонера, одруженого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого, депутатом не являється,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, з призначенням покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Цим же вироком задоволено цивільний позов, ухвалено стягнути з ОСОБА_6 шкоду, завдану злочином, в розмірі 8 482 (вісім тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 40 коп. на користь держави в особі Косівського районного підприємства «Райагроліс»

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить обвинувальний вирок щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що вважає вирок незаконним з підстав порушення норм кримінально-процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні він своєї вини в скоєнні інкримінованого злочину не визнав і суду пояснив, що не вчиняв самовільної рубки лісу ні 11 лютого 2016 року, ні будь-коли. Зазначає, що будь-яких доказів про вчинення ним злочину не здобуто. Вказує, що суд взяв до уваги лише пояснення свідка ОСОБА_9 , яке спростовується зібраними і перевіреними в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження. Стверджує, що не виявлено самовільно зрубаного лісу, не встановлено які дерева були самовільно зрубані - сироростучі чи сухостійні. Звертає увагу, що в показаннях ОСОБА_9 , протоколі про адмінправопорушення, акті № 1 відомостях про матеріальну оцінку, листі ОСОБА_9 зазначено, що відбулася самочинна порубка сироростучих дерев, а при проведенні огляду місця події слідчим встановленого самовільна рубка проведена сухостійних дерев. Стверджує, що з наданої фототаблиці вбачається, що виявлені пні обросли мохом, а це дає йому можливість твердити про їх давність більше року. Зазначає, що суд не взяв до уваги розписки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , посилаючись на те, що ці люди вже не працювали на час вчинення самовільному рубки. Що таке не відповідає дійсності, так як ОСОБА_13 працює і на даний час в лісовій охороні. Вказує, що встановлені судом обставини не підтверджені будь-якими належними і допустими доказами. Зазначає, що твердження ОСОБА_9 суперечить матеріалам справи, так як протокол про вчинення адмінправопорушення та акт оцінки складений тільки 16 лютого 2016 року. В той же час подія і повідомлення про неї працівникам лісової охорони мала місце 11 лютого 2016 року. Що вказані документи не були йому пред`явлені, його підпис на них відсутній, хоча прізвище і зазначено в них. Що повідомлення про розгляд адмінпротоколу від 18 лютого 2016 року йому не направлялося і відсутні будь-які відомості про намагання зробити таке. Стверджує, що відомість про матеріально-грошову оцінку не відповідає вимогам постанови КМ України від 23 липня 2008 року № 665. Зокрема, така без номера, дати складання, відсутня посадова особа, яка склала. Сама відомість є додатком до акту самовільної рубки, а такий акт в матеріалах справи відсутній. Зазначає, що ні орган досудового слідства, ні суд у вироку не надав відповіді, яким чином він міг відтранспортувати і заховати десять дерев при відсутності в нього будь-яких транспортних засобів, чому не проводилося огляду його господарства ні працівниками лісової охорони, ні слідчим, коли він сам на цьому настоював, і коли про його пряму причетність прямо вказував заявник, чому не встановлено слідів транспортування самовільно зрубаних дерев, адже їх не можна було перенести на руках. Вказує, що суд не дав правової оцінки його та твердженню Кобаківської сільської ради, що на протязі більше десяти років вони з ОСОБА_9 перебувають в неприязних стосунках і він постійно пише на нього донесення як не про скоєння злочину, то про вчинення інших протиправних дій, які ніколи не підтверджувалися. Стверджує, що всі наведені ним обставини свідчать про те, що вирок суду побудований на припущеннях, які об`єктивно не підтверджені будь-якими доказами, а тому не може бути залишений в силі.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Свою позицію мотивує тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону. Посилається на ст. 370 КПК України. Стверджує, що судом не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України. Вказує, що обґрунтовуючи свій вирок, суд лише навів докази, які досліджувались судом, разом з цим не всім дав оцінку або не вказав, яке значення вони мають у провадженні. Звертає увагу на положення п. 16 ст. 7 КПК України. Зазначає, що хоча судом задоволено клопотання обвинуваченого про допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , разом із цим в судовому засіданні вони допитані не були. Що в подальшому суд за власної ініціативи ухвалив рішення про відхилення цього ж клопотання. Наголошує, що забезпечення обвинуваченому права на захист, згідно зі ст. 129 Конституції, є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України, віднесено до загальних засад кримінального провадження. Вказує, що у ст. 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист, закріплено право обвинуваченого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК. Посилається на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, де вказано, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе. Стверджує, що наведені положення Конвенції та практика Європейського суду не були враховані місцевим судом.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 лютого 2016 року о 14 год. у лісовому масиві с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, на території обходу № 2, кварталу № 4, виділі № НОМЕР_1 , Кобаківського лісництва Косівського районного підприємства "Райагроліс", ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, вчинив незаконну порубку дев`яти сироростучих дерев породи дуб та одного сироростучого дерева породи ялина, загальною кубомасою 2,92 м.куб.

Внаслідок незаконної порубки дерев у Кобаківському лісництві Косівського районного підприємства "Райагроліс", на території обходу № 2, кварталу № 4, виділі № 11, ОСОБА_6 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», заподіяв державі в особі Косівського районного підприємства «Райагроліс» істотну шкоду, на загальну суму 8 482,40 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, підтримав доводи своєї апеляційної скарги, вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню;

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів, викладених у ній, просить її задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого підтримав частково.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга прокурора задоволенню в повному обсязі, а вирок суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, цих вимог під час постановлення вироку судом першої інстанції дотримано не було.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника;

d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Згідно з ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення як мінімум на такі гарантії на основі цілковитої рівності:

b) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту і спілкуватися з обраним самим ним захисником;

d) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника;

е) допитувати свідків, які дають проти нього показання, або мати право на те, щоб цих свідків було допитано, і мати право на виклик і допит його свідків на тих самих умовах, які існують для свідків, що дають показання проти нього.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення обвинуваченому права на захист.

Згідно з ст. 7 КПК України право на захист віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Відповідно до ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку судом зазначаються у разі визнання особи винуватою:

- формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;

- докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Так, суд першої інстанції не допитав свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . В той час зазначив, що їх розписки (а.п. 24, 25, 26) про те, що ОСОБА_6 під час їх роботи в «Райагролісі» не вчиняв ніяких лісових порушень, які представлені обвинуваченим у судовому засіданні, суд до уваги не бере, так як вони на час скоєння правопорушення в Косівському РП «Райагроліс» не працювали.

Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що вказані свідки на час скоєння правопорушення в Косівському РП «Райагроліс» не працювали, зокрема відповідна довідка даного підприємства.

Не допитавши зазначених осіб під час судового засідання, дослідивши лише розписки, наведене в яких суд відкинув не навівши переконливих мотивів, суд фактично передчасно надав їхнім показанням критичну оцінку, що позбавило обвинуваченого ОСОБА_6 в повній мірі реалізувати свої права на захист.

Також, стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали не надав жодної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , не навів будь-яких мотивів їх неврахування.

Крім того, поклавши в основу обвинувального вироку показання свідка ОСОБА_9 , що саме звернувся з заявою до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, не врахував ту обставину, що останній тривалий час перебуває з обвинуваченим ОСОБА_6 в неприязних стосунках.

В характеристиці на ОСОБА_6 № 890 від 07 червня 2016 року, що видана сільським головою Кобаківської сільської ради ОСОБА_14 (а.п. 46) зазначено, що на ОСОБА_6 неодноразово поступали скарги в сільську раду від сусіда ОСОБА_9 .

Крім того, власноручно написана заява, яку суд долучив до матеріалів провадження, (а.п. 50) також свідчить перебування свідка у неприязних стосунках з обвинуваченим ОСОБА_6 .

Суд встановив, що кримінальне правопорушення мало місце 11 лютого 2016 року о 14 годині, такий час вказаний і в обвинувальному акту у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за ст. 246 КК України (а.п. 2-4).

В основу обвинувального вироку суд поклав зміст матеріалів про адміністративне правопорушення (а.п. 27-33).

Проте, як вбачається з копії проколу № 1 про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2016 року (а.п. 28) та копії акту № 1 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства (а.п. 29), в цих документах зазначено час правопорушення - 11 лютого 2016 року об 11 годині.

За наявності таких суперечливих відомостей щодо часу кримінального правопорушення, що мають суттєве значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, суд першої інстанції не навів мотивів, з яких встановив час вчинення злочину о 14 годині того дня.

На думку колегії суддів, судовий розгляд було проведено однобічно та неповно, оскільки не встановлені обставини, що входять в предмет доказування.

Неухильне дотримання передбачених законних вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення.

Крім того, суд першої інстанції свої висновки щодо врахування одних доказів та відхилення інших належним чином не мотивував.

Відповідно до ст. ст. 409, 410 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, що полягає у нез`ясуванні або неналежному з`ясуванні всіх істотних обставин справи, а також у поверховому дослідженні доказів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 410 КПК України також неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Такими, що мають істотне значення, визнаються такі обставини, встановлення яких безпосередньо впливає на ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. «Істотне значення» належить до оціночних понять, тому його застосування в кожному конкретному випадку визначається судом індивідуально, виходячи із внутрішнього переконання судді та фактичних обставин справи.

Проте, суд першої інстанції при розгляді зазначеної кримінальної справи знехтував цими вимогами закону та допустив істотні порушення КПК, які перешкодили йому повно і всебічно розглянути справу, встановити істину в справі, забезпечити права і законні інтереси учасників процесу й винести законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Оцінюючи характер виявлених порушень і виходячи із встановлених судом першої інстанції обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти обґрунтоване рішення саме по суті пред`явленого обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції не може усунути допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду під час апеляційного провадження.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання. А тому, при новому розгляді місцевому суду належить з`ясувати всі фактичні обставини справи у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом. Інші доводи апеляційних скарг підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення, забезпечити права та законні інтереси обвинуваченого, повно і всебічно розглянути справу, встановити істину в справі.

При новому розгляді суду першої інстанції здійснити судове провадження згідно з вимогами розділу 4 КПК України в іншому складі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 410, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ст. 246 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4