Справа № 206/6483/16-к
1-в/206/851/16
УХВАЛА
23 грудня 2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання заступника начальника Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
11 листопада до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася заступник начальника Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 з зазначеним клопотанням.
В судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_5 подання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку від 08.06.2016 року з випробувальним терміном три роки за ч. 1 ст. 309 КК України. Під час виконання вироку надійшов новий вирок від 05.07.2016 року де ОСОБА_4 засуджено на три роки позбавлення волі за ч. 2 ст. 309 КК України, проте вирок Кіровського районного суду врахований не був.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України встановлено іспитовий строк в 2 роки.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року залишено без змін.
Оскільки на час ухвалення останнього вироку, вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року не набрав законної сили, він не був врахований Самарським районним судом м. Дніпропетровська.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно ч.1-3,5 ст.539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частинами 1,3,4 ст.70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно з роз`ясненнями, що містіться в п.20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.
За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Встановлений ст. 70 КК порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань. При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо. Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.
Оскільки покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровську від 08.06.2016 року не враховано при ухваленні вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2016 року, суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання до засудженого ОСОБА_4 за наявності вказаних вироків на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України, суд
У Х В А Л И В :
клопотання заступника начальника Самарського районного відділу м. Дніпропетровська кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України і за сукупністю вироків на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом зарахування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року до покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та визначити йому остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів із дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1