Справа № 461/7788/16-к
Провадження № 1-в/461/439/16
УХВАЛА

08.12.2016 року суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю захисника ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року та звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_3 звернувся з клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року та звільнення від відбування покарання, а саме просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком Сихівського районного суд м. Львова від 27.12.2011 року у вигляді трьох років позбавлення волі за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 засуджений за злочин середньої тяжкості та має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому просить звільнити ОСОБА_4 на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

В судовому засіданні засуджений та його захисник, кожен окремо, клопотання підтримали у повному обсязі з мотивів викладених у ньому, просять суд його задовольнити.

Прокурор заяву заперечив, вважає такою, що не підлягає до задоволення, оскільки відсутні дані про те, що до засудженого ОСОБА_4 не застосовувався Закон України «Про амністію» протягом останніх 10 років. При цьому прокурор в судовому засіданні підтвердив відсутність даних про застосування амністії до засудженого протягом останніх 10 років.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію» у 2014 році» встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про амністію» у 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Сихівського районного суд м. Львова від 17.12.2011 року за ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 70,75, 76 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки 6 місяців.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.03.2014 року скасовано звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.12.2011 року та направлено для відбування покарання згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 17.12.2011 року.

Згідно вироку Сихівського районного суд м. Львова від 17.12.2011 року ОСОБА_4 засуджений за шахрайські дії, вчинені ним у 2009-2010 роках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч.2 ст. 190 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, тобто є злочином середньої тяжкості.

Окрім того судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій не виповнилося 18 років та щодо якої він не позбавлений батьківських прав.

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 судом не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки наявні достатні підстави для цього.

Керуючись ст.86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р., суд

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року та звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2011 року, зі змінами згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 11.03.2014 року, у вигляді трьох років позбавлення волі за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області, а засудженим в той самий строк, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1