йСправа № 298/415/16-к Провадження № 1-кп/304/17/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2017 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурорів ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
його захисника адвоката ОСОБА_12 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люта Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, українця, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
25 січня 2016 року близько 18.00 год. обвинувачений ОСОБА_11 , будучи в стані незначного алкогольного сп`яніння та знаходячись на подвір`ї належного йому будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_13 , умисно, з метою протиправного заподіяння йому смерті, наніс останньому численні удари дерев`яною палицею по життєво важливих органах в області голови та тулуба, після чого перемістившись до кухонної кімнати будинку, наніс потерпілому ще декілька ударів, в результаті яких ОСОБА_13 помер на місці, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 116 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненому діянні визнав, щиро розкаявся та показав, що з ОСОБА_13 перебував у хороших стосунках, оскільки той доглядав за його домогосподарством в с. Люта Великоберезнянського району. Так, 25 січня 2016 року у другій половині дня він приїхав додому до вказаного села та пішов вигулювати собаку. Проходячи біля будинку ОСОБА_13 , він побачив його на подвір`ї і так як останній попросив щось випити, він дав йому 30 грн., на які той придбав випивку. Згодом до них приєднався ОСОБА_14 , який через деякий час ще ходив купувати горілку. Будучи напідпитку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли по домівках, а він пішов дивитися телевізор. Приблизно через годину він почув гавкіт собаки і вийшовши на подвір`я, побачив ОСОБА_13 , який знову попросив грошей, на що він відмовив йому та сказав іти додому. Однак, у відповідь ОСОБА_13 почав штовхати його та заходити у хату, казав, що більше не буде приглядати за хатою, після чого почав ображати його, насміхаючись з того, що у нього немає дітей і що він неспроможний їх зачати та у зв`язку з цим пропонував звернутися до нього по допомогу. Такі слова ОСОБА_13 , а також образливі слова відносно дружини та покійної матері його дуже образили і він штовхнув того з порогу від чого ОСОБА_13 упав та вдарився об сходи. Тоді він взяв палицю, щоб нагнати собаку до будки і в цей час відчув сильну слабкість, прилив крові до мозку. Вже після того зайшовши до будинку, він побачив скривавленого ОСОБА_13 на землі, який був ще живий та підняв його, оскільки він хотів щось сказати. В той час зателефонувала донька ОСОБА_13 ОСОБА_15 , якій він повідомив, що батько у його будинку і у нього тече кров, також попросив її, а згодом ще когось на вулиці, викликати швидку. Сам хотів надати ОСОБА_13 першу медичну допомогу, навіть знайшов марлю та зельонку, підняв його, однак той вже нічого не говорив. Чітко пояснити нічого не може, як це сталося не знає, наміру вбивати не мав, оскільки з померлим був у хороших дружніх відносинах, той був гарною людиною, просить вибачення від родичів, однак як це сталося не може зрозуміти й до сьогоднішнього дня. Через деякий час приїхала поліція та швидка допомога, хто їх викликав також не знає. Про те, що трапилося дуже жалкує, не знає як далі з цим жити.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, така повністю стверджується показаннями потерпілої та свідків, зокрема:
- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні показала, що покійний ОСОБА_13 був її батьком. Так, близько 20.40 год. 25 січня 2016 року їй подзвонила двоюрідна сестра та сказала, що її батька б`ють. Тоді вона зателефонувала на мобільний батька, однак слухавку підняв ОСОБА_16 , який повідомив про те, що ОСОБА_14 побив її батька, який йшов за дровами. Під час даної розмови вона також чула зітхання батька та слова обвинуваченого: « ОСОБА_17 , вставай!». Коли ж вона розмовляла з ОСОБА_18 вдруге, то він сказав, що батько помер. Відносини між обвинуваченим та її покійним батьком були нормальні, батько навіть випасав худобу на його земельній ділянці. З часу смерті матері батько інколи зловживав алкогольними напоями. До обвинуваченого претензій ні морального, ні матеріального характеру не має;
- показаннями судового експерта-психолога ОСОБА_19 , яка під час допиту у режимі відеоконференції між Перечинським районним судом Закарпатської області та Франківським районним судом м. Львова показала, що є судовим експертом-психологом КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та у даному кримінальному провадженні була у складі комісії, яка проводила комплексну судову психолого-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_11 . На спростування позиції прокурора пояснила, що наукові дослідження з приводу того, що алкогольне сп`яніння виключає можливість наявності у особи стану фізіологічного афекту, залишилися лише на рівні досліджень і будь-яких остаточних висновків по сьогоднішній день не надано. Наслідки вживання алкоголю для кожної людини є різними і у випадку обвинуваченого ОСОБА_11 це лише підсилило забарвлення його свідомості. В момент нанесення ударів, тобто коли мало місце сильне напруження та миттєве звуження свідомості, обвинувачений не міг керувати своїми емоціями, оскільки це єдиний психічний стан і процес, яким людина керувати не здатна. Зазначила, що миттєвим емоційним проявом є стан фізіологічного афекту, який є дуже рідкісним та виник у ОСОБА_11 внаслідок поведінки самого потерпілого, котрий образив чоловічу гідність обвинуваченого, можна сказати «вдарив нижче пояса». Так, чоловіки дуже болюче сприймають образи на тему сексуальності, їх реалізацію у житті як чоловіка та батька, при усвідомленні ОСОБА_11 того, що так ніколи вже батьком і не стане, а отже глибина пережитих обвинуваченим емоцій могла спричинити такий його стан. Крім цього показала, що під час проведення стаціонарної експертизи ОСОБА_11 почував себе дуже погано відразу після першого дня перебування у їх закладі показники його здоров`я погіршилися, для нього викликали терапевта; обвинувачений постійно розкаювався, не міг повірити, що на старості років дожив до такого, готовий понести всю відповідальність. Повністю підтримала експертний висновок;
- показаннями свідка ОСОБА_20 , який у судовому засіданні показав, що в цей день разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_21 у будинку обвинуваченого розпивали спиртні напої. Коли горілка закінчилася, ОСОБА_16 ще давав йому грошей і він ходив її купляти. Через деякий час, близько 16.00 год., він пішов додому, а ввечері його жінка прийшла з магазину та повідомила, що ОСОБА_16 вбив ОСОБА_22 . Тоді він зійшов вниз по вулиці до будинку ОСОБА_23 та побачив обвинуваченого і собаку, яка бігала по вулиці і нікого не пускала до двору, біля будинку на снігу були плями крові;
- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні показала, що того дня, 25 січня 2016 року, йшла чоловікові за цигарками, і побачила як ОСОБА_16 бив потерпілого по голові палицею та кричав: «Йди додому!». Тоді вона зайшла в магазин, купила цигарки та сказала односельчанам, щоб повідомили рідних. По дорозі додому ще зайшла до ОСОБА_25 та розповіла про побачене, а також повідомила про це вдома чоловіку. Першими це побачили ОСОБА_26 та ОСОБА_27 ;
- показаннями свідка ОСОБА_28 , яка показала у судовому засіданні, що є сусідкою обвинуваченого і в цей день, закриваючи ворота, побачила як обвинувачений стоячи на своєму подвір`ї над потерпілим, кричав: «Вставай! Вставай!», але потерпілий не вставав. Тоді вона покликала ОСОБА_29 і в цей час побачила як ОСОБА_16 двічі вдарив потерпілого палицею по ногах. Про вказане також повідомила ОСОБА_30 і ОСОБА_31 , яка в цей час йшла до магазину. На вулиці стояла близько 20 хв., де бачила як ОСОБА_13 лежав у дворі на землі, а обвинуваченого не було;
- показаннями свідка ОСОБА_32 , яка у судовому засіданні показала, що також є сусідкою обвинуваченого і ввечері того дня, 25 січня 2016 року, її покликала на вулицю ОСОБА_33 , оскільки там у домогосподарстві ОСОБА_11 йде бійка. Коли вони підійшли, то побачили як обвинувачений кидав сніг на голову потерпілого, який лежав на землі. На снігу було видно плями крові, а обвинувачений говорив: «Миколо, вставай, йди додому!»;
- показаннями свідка ОСОБА_34 , яка показала у судовому засіданні, що в день події приїхавши додому з роботи, ходила до ОСОБА_31 виміряти артеріальний тиск. Коли вийшла звідти, то на вулиці вже стояли ОСОБА_33 та ОСОБА_29 , які й сказали їй, що ОСОБА_11 б`є ОСОБА_13 . В цей час зверху по вулиці до магазину йшла ОСОБА_31 , а вона пішла додому;
- показаннями свідка ОСОБА_35 , яка у судовому засіданні показала, що ОСОБА_13 був чоловіком її рідної сестри. Так, взимку 25 січня 2016 року ввечері вони з чоловіком були вдома, коли їм повідомили, що шовгора побили, де це було ніхто не знав, лиш казали, що це ОСОБА_36 . Чоловік пішов туди відразу, а коли підійшла вона, то чоловік вже сказав їй, що викликали швидку допомогу та поліцію. В будинок вона не заходила, лише бачила у дворі обвинуваченого, собаку та кров на снігу біля вхідних дверей, а коли з будинку вийшла медсестра, то сказала, що ОСОБА_37 помер;
- показаннями свідка ОСОБА_38 , який у судовому засіданні показав, що покійний був чоловіком сестри його дружини. Ввечері того дня їм подзвонила потерпіла та сказала, що батько лежить на дорозі біля ОСОБА_39 . Тоді він подзвонив на мобільний ОСОБА_40 , але йому відповів обвинувачений, який сказав, що знаходиться біля цвинтаря і щоб він йшов забрати потерпілого. Однак, коли він прийшов до ОСОБА_23 , то побачив багато крові на снігу, а у будинку, де на підлозі з розбитою головою лежав ОСОБА_37 , на стіні, а також на сходах була шкіра з волоссям. ОСОБА_16 в той час розмовляв з кимось по телефону та казав, що вбив або добив потерпілого;
- показаннями свідка ОСОБА_41 , який показав у судовому засіданні, що ОСОБА_37 був чоловіком його сестри. Ввечері 25 січня 2016 року дружині хтось подзвонив та повідомив, що шовгора б`ють. Коли він прийшов на місце, то побачив багато крові перед входом у будинок ОСОБА_39 . Обвинувачений в той час із собакою стояв біля огорожі разом з ОСОБА_42 , у дворі ще були інші люди;
- показаннями свідка ОСОБА_43 , яка у судовому засіданні показала, що покійний був чоловіком сестри її чоловіка. В цей день, 25 січня 2016 року, у неї було день народження, коли їй подзвонила ОСОБА_44 та сказала, що ОСОБА_45 б`ють. Вона сказала про це сину та зателефонувала ОСОБА_46 , а коли прийшла туди, то вже приїхали працівники міліції, які пішли всередину будинку. Вона очікувала на дорозі швидку допомогу та провела в будинок медсестру, де почула як ОСОБА_16 обвинувачував ОСОБА_20 у вбивстві ОСОБА_22 . Після того її запросили бути понятим і вона бачила багато крові як на дворі, так і в будинку, а на сходах було волосся з кров`ю, а в будинку за кухонною шафою стояла палиця;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав у судовому засіданні, що покійний ОСОБА_37 був його батьком. Того вечора йому зателефонувала сестра, сказавши, що ОСОБА_16 побив батька. Тоді він подзвонив батькові, однак відповів ОСОБА_16 та сказав, що батько лежить побитий і щоб він йшов за ним. Коли прийшов до будинку обвинуваченого, то бачив там багато крові;
- показаннями свідка ОСОБА_47 , який у судовому засіданні показав, що є чоловіком потерпілої і 25 січня 2016 року прийшов як зазвичай додому з роботи. Близько 19.40 год. дружині зателефонувала сестра ОСОБА_48 та сказала, що її батька, чи то б`ють, чи то вбивають. Тоді дружина почала телефонувати батькові, але відповів якийсь « ОСОБА_49 », який повідомив її, що сталося страшне сусід вбив її батька. Після того вона передзвонила родичам, які розповіли, де це сталося, однак ніхто до двору не заходив, лише бачили багато крові. Дружина поїхала туди, а він лишився вдома; покійного бачив за день до того, вони з дружиною в нього ночували;
- показаннями свідка ОСОБА_50 , яка показала у судовому засіданні, що є дружиною обвинуваченого, з яким прожили у шлюбі вже 34 роки, однак дітей не мали. Він дуже працьовитий і турботливий чоловік, дуже любив батьків і коли вони захворіли у 1987 році, то брав відпустку і доглядав за ними у лікарні; був поряд і підтримував, коли померли її батьки. Завжди допомагав односельчанам, позичав гроші, завжди їх підвозив та привозив з м.Ужгорода, що було потрібно. Того дня, 25 січня 2016 року близько 12.00 год. поїхав до села на рейсовому автобусі, повіз продукти для собаки. О 15.00 год. ще розмовляла з ним по телефону, а наступного дня вже додзвонитися не могла. Чоловік зателефонував 27 січня 2016 року близько 11.00 год. та попросив паспорт і розповів, що сталося, однак сказав, що не знає як. Сама також не розуміє як таке могло трапитися, оскільки чоловік з покійним був у гарних сусідських стосунках, алкоголь вживав дуже рідко, лише на свята, але навіть після того ніколи не був агресивним. Закон ніколи не порушував, до кримінальної відповідальності ніколи не притягався;
- показаннями свідка ОСОБА_51 , яка у судовому засіданні показала, що працює фельдшером у с. Ставне Великоберезнянського району. Так, близько 20.00 год. 25 січня 2016 року надійшов телефонний дзвінок про те, що в с. Люта відбулася бійка. Коли вона приїхала, то поліція вже була на місці, а потерпілий лежав на землі та вже був мертвий; обвинувачений знаходився у іншій кімнаті. На сходах, що вели до будинку та у кімнаті, біля голови померлого, було багато крові.
Також вина обвинуваченого підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 25 січня 2016 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється домогосподарство АДРЕСА_2 , де біля дверей будинку на снігу виявлено пляму бурого кольору, схожу на кров, розміром 1?1 м; крім цього, плями бурого кольору, схожі на кров виявлено на сходах, які ведуть до будинку, дверях та стіні. У кухонній кімнаті, за шафою білого кольору, виявлено дерев`яну палицю, з одного боку якої є сліди бурого кольору, схожі на кров. На підлозі посеред вказаної кімнати знаходиться труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 (Т. 1, а. с. 191-202);
- протоколом огляду речей від 26 січня 2016 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являються добровільно видані ОСОБА_11 особисті речі штани джинсові, сорочка в клітинку, сіра утеплена підкладка до куртки, спідня майка білого кольору та сірий светр у смужку, в яких обвинувачений був одягнутий в ніч з 25 на 26 січня 2016 року та на яких виявлено плями бурого кольору, схожі на кров (Т. 1, а. с. 214-220);
- протоколом огляду місця події від 26 січня 2016 року, згідно якого у морзі обласної клінічної лікарні ім. А.Новака в м. Ужгород оглянуто труп ОСОБА_13 , предмети одягу якого містять плями бурого кольору, схожі на кров (Т. 1, а. с. 221-222);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 січня 2016 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_11 у належному йому будинку АДРЕСА_2 , добровільно відтворив обставини події, яка мала місце 25 січня 2016 року (Т. 2, а. с. 3-12);
- додатковим протоколом огляду місця події від 26 січня 2016 року з фототаблицею до нього, згідно якого у ванній кімнаті будинку АДРЕСА_2 виявлено пластмасовий тазик наповнений водою з домішками бруду червоно-коричневого кольору, в якому знаходиться швабра (Т. 2, а. с. 13-17);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 16 березня 2016 року за участю свідка ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_4 , яка відтворила обставини події, свідком якої 25 січня 2016 року вона була, зокрема напрямок дороги звідки спустилася стежкою до будинку обвинуваченого та почула жіночі крики, місце, де стояла на вулиці та спостерігала за подіями на подвір`ї ОСОБА_11 , а також механізм нанесення обвинуваченим ударів лежачому ОСОБА_13 (Т. 2, а. с. 115-125);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 січня 2016 року о 05.55 год., з якого вбачається, що ОСОБА_11 перебуває у стані середнього ступеня алкогольного сп`яніння (Т. 1, а. с. 224);
- лікарським свідоцтвом про смерть № 69 від 27 січня 2016 року, згідно якого основною причиною смерті ОСОБА_13 став шок, шокові нирки, гостре малокрів`я внутрішніх органів, забій головного мозку; рани обличчя; множинні забійні скальповані рани голови (Т. 1, а. с. 226);
- висновком експерта № 366 від 29 січня 2016 року, за яким в результаті проведеної судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_11 , 1951 року народження, виявлено етиловий спирт в концентрації 0,46 %, що відповідає незначному впливу алкогольного сп`яніння (забір крові проведено 26 січня 2016 року о 05.40 год.) (Т. 1, а. с. 230-234);
- висновком експерта № 75 від 03 лютого 2016 року, з якого вбачається, що кров від трупа ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО; кров ОСОБА_11 відносить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (Т. 1, а. с. 244-246);
- висновком експерта № 94 від 26 лютого 2016 року, згідно якого на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах середньої третини правого передпліччя по зовнішньо-боковій поверхні, від якого вертикально до низу відходить ділянка здирання. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ударної дії тупим твердим предметом або ударяння об такі при вільному падінні з висоти власного зросту і знаходяться в зоні доступній для нанесення собі власноручно та по давності виникнення вкладаються у час події, яка мала місце 25 січня 2016 року (Т. 2, а. с. 38-39);
- висновком експерта № 68 від 14 березня 2016 року, згідно якого смерть ОСОБА_13 настала внаслідок тупої травми голови та грудної клітки, що супроводжувалася множинними забійними скальпованими ранами волосистої частини голови, забійними ранами обличчя, забоєм головного мозку, легень, масивною кровотечею, що призвело до розвитку шоку, набряку та вклинення речовини головного мозку, обумовило порушення та припинення функції ЦНС, зупинку серця та дихання. Згідно висновку експерта № 6-мк від 14 березня 2016 року судово-криміналістичного дослідження шматка шкіри від трупа ОСОБА_13 слідує: при дослідження шматка шкіри з волосистої частини голови від трупа ОСОБА_13 виявлено рвано-забійну рану, яка виникла внаслідок не менше дворазової (можливо, триразової) дії під кутом видовженого твердого тупого предмету циліндричної форми. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути в незначний проміжок часу одне за одним, внаслідок багаторазової ударної дії твердим тупим предметом з обмеженою поверхнею циліндричної форми, яким могла бути дерев`яна палиця, при цьому потерпілий найбільш імовірно знаходився у горизонтальному або близькому до нього положенні. Локалізація та характер виявлених забійних та рвано-забійних ран дають підставу вважати, що в область обличчя було нанесено не менше 4-ох ударів, в область волосистої частини голови не менше 10-ти, видовженим твердим тупим предметом циліндричної форми. Вищевказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, є небезпечними для життя та кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виключена можливість виникнення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_13 , виявлено етиловий спирт в концентрації 5,62 %, що вказує на сильне алкогольне сп`яніння на момент отримання травм (Т. 2, а. с. 42-47);
- висновком експерта № 123 від 26 лютого 2016 року, з якого вбачається, що кров від трупа ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО; кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на марлевій салфетці (об. № 1), на вирізці поліетиленової плівки (об. № 2), на уламку ламберії (об. № № 3, 4), на палиці (об. № № 5, 6), на куртці (об. № № 8-14), вилучених з місця події, за ізосерологічною аритроцитарною системою АВО знайдені антигени В і Н, а у об. № № 1, 3-6, 8, 11 й ізогемаглютинін анти-А; дані групові фактори властиві організму потерпілого ОСОБА_13 , тому не виключено, що кров на вказаних об`єктах походить від нього. Не виявлення у слідах на речових доказах антигену А дозволяє виключити можливість походження крові від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти-В (в тому числі підозрюваного ОСОБА_11 ) та АВ (Т. 2, а. с. 52-57);
- висновком експерта № 130 від 04 березня 2016 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО; кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на джинсах (об. №№ 1-4), на підкладці-утеплювачі до куртки (об. № 5), на джемпері (об. №№ 9, 10), вилучених у підозрюваного ОСОБА_11 , за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО знайдені антигени В і Н та ізогемаглютиніни анти-А; дані групові фактори властиві організму потерпілого ОСОБА_13 , тому не виключено, що кров на вказаних об`єктах походить від нього. Не виявлення у слідах на речових доказах антигену А дозволяє виключити можливість походження крові у вказаних об`єктах від самого підозрюваного ОСОБА_11 (Т. 2, а. с. 68-75);
- висновком судово-психіатричної первинної амбулаторної експертизи № 29 від 25 лютого 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 , 1951 року народження, в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним у теперішній час. Тимчасовий розлад психічної діяльності, в тому числі і патологічне алкогольне сп`яніння, в даному випадку виключається повністю. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_11 може усвідомлювати свої дії, керувати ними, тобто його слід вважати осудним; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Т. 2, а. с. 102-106);
- висновком судової одорологічної експертизи № 31 від 25 березня 2016 року, згідно якого в ході дослідження при порівнянні зразка запаху, відібраного з крові ОСОБА_11 , зі зразком запаху, вилученого під час огляду місця події з поверхні дерев`яної палиці, встановлено, що зразок запаху відібраний з крові ОСОБА_11 має спільне джерело походження зі зразком запаху, вилученого з поверхні дерев`яної палиці. При порівнянні зразків запаху, відібраних з крові ОСОБА_20 та ОСОБА_13 зі зразком запаху, вилученого з поверхні дерев`яної палиці, спільного джерела походження не виявлено (Т. 2, а. с. 129-148);
- висновком судово-психіатричного експерта № 30 від 15 лютого 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 в період, який безпосередньо передував нанесенню ударів ОСОБА_13 , перебував в стані психоемоційного негативного напруження; в період інкримінованих дій перебував у стані фізіологічного афекту, який є психологічною підставою для сильного душевного хвилювання. Дії потерпілого ОСОБА_13 мали провокативний характер щодо поведінки ОСОБА_11 у момент правопорушення. Стан фізіологічного афекту у ОСОБА_11 обмежив його можливість передбачати наслідки своїх дій та керувати ними (Т. 3, а. с. 1-10).
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненому ним діянні доведена повністю, що стверджується його показаннями, показаннями експерта, потерпілої та свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертів, що не викликають у суду сумнівів у своїй об`єктивності. Разом з цим, органом досудового розслідування його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з чим суд не погоджується та перекваліфіковує його дії на ст. 116 КК України, як умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого.
При перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 на ст. 116 КК України, суд враховує наступне.
Як роз`яснено у абзаці 2 пункту 18 постанови пленуму Верховного Суду УРСР № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року передбачено, що суд повинен навести у вироку мотиви зміни в суді пред`явленого підсудному обвинувачення. При наявності підстав для застосування закону про менш тяжкий злочин ніж той, за яким було пред`явлено обвинувачення, суду належить обґрунтувати у вироку висновок про перекваліфікацію дій підсудного на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи підсудного за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Пунктом 17 вказаної постанови Пленуму зазначено, що в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, що вирішуються при постановленні вироку.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як вбачається з пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення, яке підтримане прокурором у судовому засіданні, у вину обвинуваченому ставиться умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 .
Але з таким висновком органу досудового розслідування суд погодитись не може і оцінює його критично, оскільки такий зроблено на матеріалах, які не є об`єктивними, мають чітку обвинувальну направленість і не відповідають дійсності.
Так, з показань обвинуваченого у судовому засіданні вбачається, що у нього з покійним ОСОБА_13 завжди були хороші дружні відносини, потерпілий приглядав за батьківською хатою у с. Люта, так як він проживав у місті Ужгороді, користувався земельною ділянкою біля хати, випасаючи худобу. Коли в той день ОСОБА_13 прийшов до нього просити грошей, то палицю він тримав у руці, щоб відганяти собаку. Оскільки потерпілий був дуже п`яний, то грошей йому не дав, сказавши, щоб той прийшов завтра, тверезий. Коли ж ОСОБА_11 вдруге відмовив потерпілому, то ОСОБА_13 почав його словесно ображати, а також покійну маму та дружину, в той час як мати була доброю людиною, ходила до церкви, молилася. Крім цього, почав ображати його чоловічу гідність, так як вони з дружиною не мають дітей, то потерпілий говорив, що він ні на що не здатний. В той час він відчув біль у голові, його почало хитати і він втратив розум, лише пам`ятає, що ніби відкрив собачу буду та кричав: «Іди геть звідси! Іди геть звідси!». Коли прийшов до тями, то відчував велику слабкість та спустошеність, на кухні на підлозі побачив потерпілого, голова якого була у крові. Не розумів, що сталося, вибіг на вулицю, де побачив якусь жінку та попросив її викликати швидку, а коли повернувся до будинку, то дзвонив телефон потерпілого це була його донька, якій він повідомив, що сталося.
Вказане також підтверджується і показаннями самої доньки ОСОБА_13 ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні повідомляла, що коли телефонувала батьку, то слухавку підняв ОСОБА_16 , який повідомив про те, що ОСОБА_14 побив її батька. Під час розмови вона також чула зітхання батька та як обвинувачений йому говорив: «Коля, вставай!».
Про те, що обвинувачений навіть припустити не міг, що це він когось вбив, у зв`язку з чим спонукав ОСОБА_13 піднятися та йти додому, у своїх показах послідовно зазначали також свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_32 та ОСОБА_28 , яка зокрема вказала, що бачила як обвинувачений двічі палицею вдарив ОСОБА_13 по ногах, а зять покійного ОСОБА_52 ствердив, що у телефонній розмові ОСОБА_11 повідомляв його про те, що «сталося страшне сусід вбив батька».
Викладене свідчить про те, що ОСОБА_11 не був спокійним і речовий контакт у нього не був адекватним, а саме ці ознаки можуть вказувати на наявність постафектної поведінки.
Таким чином, аналізуючи ситуацію і поведінку як потерпілого, так і обвинуваченого, яка передувала вчиненню злочину, суд вважає, що ОСОБА_11 вів нормальний спосіб життя, переймався проблемами сім`ї, був уважним до людей та завжди намагався їм допомогти і припинити антисоціальну поведінку.
Як вбачається з висновків судово-медичних обстежень в день скоєння злочину у крові обвинуваченого ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,46 %, що відповідає незначному ступеню алкогольного сп`яніння, а потерпілий ОСОБА_13 знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння з концентрацією етилового спирту в крові в кількості 5,62 % (Т. 1 а. с. 230-234, Т. 2 а. с. 42-47).
Так, ОСОБА_11 відмовився дати п`яному ОСОБА_13 ще грошей, коли той сам прийшов до нього додому, не хотів розвитку будь-якого конфлікту чи подальшого вживання ним алкогольних напоїв, та казав йому йти додому виспатися.
Про позитивні людські якості обвинуваченого під час допиту у судовому засіданні зазначала й дружина ОСОБА_11 , яка характеризує його як дуже працьовитого і турботливого чоловіка, що дуже любив батьків, доглядав за ними у лікарні, був поряд з нею та підтримував, коли померли її батьки. Також зазначила, що обвинувачений завжди допомагав односельчанам, позичав гроші, завжди їх підвозив до міста чи на їх прохання щось привозив в село. Ніколи ні з ким не конфліктував, був спокійним. Підтвердила слова потерпілого ОСОБА_13 про те, що проживши у шлюбі 34 роки, народити дітей вони так і не змогли.
Відповідно до диспозиції статті 116 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року, суб`єктивна сторона вбивства, відповідальність за яке передбачена цією статтею, характеризується станом сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Стан сильного душевного хвилювання, про який йдеться у статті 116 КК України, це стан фізіологічного афекту, що являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, домінуючу у свідомості людини, котра значною мірою (хоча і не повністю) втрачає контроль над своїми діями і здатність керувати ними.
Для вирішення питання про те, чи діяння вчинене ОСОБА_11 у стані фізіологічного афекту, судом було призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу.
Згідно з висновком такої експертизи в період, який безпосередньо передував нанесенню ударів ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_11 перебував в стані психоемоційного негативного напруження, а в період інкримінованих дій перебував у стані фізіологічного афекту, який є психологічною підставою для сильного душевного хвилювання. Дії потерпілого ОСОБА_13 мали провокаційний характер щодо поведінки ОСОБА_11 у момент правопорушення. Стан фізіологічного афекту у ОСОБА_11 обмежив його можливість передбачати наслідки своїх дій та керувати ними.
Таким чином, як видно з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, для ОСОБА_11 були неочікуваними провокативні дії потерпілого приниження його честі та гідності як чоловіка, нанесення образи на адресу дружини та матері, яка померла, адже завжди були з потерпілим ОСОБА_13 в добрих стосунках, що сприяло подальшій кумуляції психоемоційної напруги та призвели до формування у обвинуваченого стану психологічної фрустрації та подальшої реалізації емоційної розрядки, а тому суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_11 вчинив умисне вбивство ОСОБА_13 у стані сильного душевного хвилювання, яке раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 116 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_11 вчинив злочин середньої тяжкості.
Як особа ОСОБА_11 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (Т. 2, а. с. 28, 29, 31).
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди, а також те, що обвинувачений є особою похилого віку (Т. 1, а. с.61-62).
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_11 для його виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.
Вирішуючи питання про міру покарання у виді позбавлення волі, суд виходить із санкції статті 116 КК України, яка передбачає таке покарання в межах п`яти років.
Враховуючи, що ОСОБА_11 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дуже жалкує про вчинене, а також його позитивні характеристики та ставлення до вчиненого, сімейний стан, похилий вік та незадовільний стан здоров`я, відсутність з боку потерпілої ОСОБА_10 претензій як матеріального, так і морального характеру, що в сукупності знижує ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого, суд, приймаючи також до уваги те, що ОСОБА_11 вчинив злочин, будучи у стані незначного алкогольного сп`яніння, вважає, що для його виправлення і попередження нових злочинів необхідним та достатнім буде покарання у межах трьох років і одного місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 слід обчислювати з дня його затримання, а саме з 26 січня 2016 року.
При прийнятті рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 5 цього Кодексу, до строку відбутого обвинуваченим ОСОБА_11 покарання зараховує строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 26 січня 2016 року (дата затримання) по 20 червня 2017 року включно (останній день дії положень частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року).
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили слід підтвердити раніш обраний у вигляді тримання під вартою, але не більше як на шістдесят днів.
Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься в порядку ст. ст. 100, 124 КПК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадження не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 26 січня 2016 року.
Речові докази, а саме дерев`яну палицю, один кінець якої обгорнутий поліетиленовим пакетом та скріплений інформаційною биркою; марлеву серветку, фрагмент панелі стіни (вирізку поліетиленової плівки), частину (уламок) дерев`яної ламберії, швабру, куртку-спецівку чорного кольору, що упаковані до поліетиленового пакету, скріпленого інформаційною биркою; жмут слідів біологічного походження, схожий на волосся, упакований в паперовий конверт; одяг ОСОБА_11 штани джинсові синього кольору, підкладка утеплена сірого кольору, светр (джемпер) сірий у смужку, та зразки крові ОСОБА_20 та ОСОБА_11 на марлі, що упаковані в поліетиленовий пакет, скріплений інформаційною биркою, а також сорочка та майка, що упаковані в поліетиленовий пакет, горловина якого перев`язана ниткою та скріплена биркою з підписами понятих та слідчого; одяг свідка ОСОБА_20 штани джинсові світло-голубого кольору, светр (джемпер) чоловічий та куртку чоловічу, упаковані в поліетиленовий пакет, скріплений інформаційною биркою; одяг трупа ОСОБА_13 , який упаковано в спецпакет № 3249115; дві порожні скляні чарки та фарфорову чашку, порожню пляшку з-під горілки, ємністю 0,5 л, які упаковано в картонні коробки; дактилокарта ОСОБА_13 на двох паперових аркушах, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити; сліди одорологічного походження з дерев`яної палиці на марлевій серветці, зразки крові ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та трупа ОСОБА_13 на марлевих серветках, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області зберігати при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «NOKIA 6303», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_53 їй повернути; мобільний телефон марки «Nokia 1616-2», який передано на відповідальне зберігання потерпілої ОСОБА_10 їй повернути.
Процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 3/236 від 15 березня 2016 року у розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп., а також судової одорологічної експертизи № 31 від 25 березня 2016 року у розмірі 4 630 (чотири тисячі шістсот тридцять) грн. 85 коп. стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили підтвердити раніше обраний тримання під вартою, але не більше як на шістдесят днів.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 5 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26 січня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст.376 КПК України.

Головуючий: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3