Порядковий № 1-кп/756/258/17
В И Р О К
Іменем України
16 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року покарання у виді штрафу змінено на громадські роботи на строк 50 годин (покарання відбуте),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03.11.2016 року, близько 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, перебуваючи у торговому залі магазину «Сільпо», що розташований за адресою : м. Київ, проспект Героїв Сталінграду 46, реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, взяв з полиці три одиниці крему дитячого «Бюбхен», вартістю 76 гривень 49 копійок (без урахування ПДВ) за кожну, та поклав до кишені своєї куртки. Продовжуючи свої дії ОСОБА_5 пройшов через лінію кас не сплативши за вказаний товар, однак довести свій умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками охорони магазину.

У разі доведення дій до кінця ОСОБА_5 міг завдати власнику майна ТОВ «Фоззі-Фуд» матеріальну шкоду на суму 229 гривень 47 копійок.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

22 листопада 2016 року між представником потерпілого, з одного боку, та підозрюваним з іншого боку, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди представник потерпілого та підозрюваний, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести підозрюваний у виді позбавлення волі на строк 2 роки та запропоновано звільнення від відбування покарання із визначенням іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також з`ясовано, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України,

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого з одного боку, та підозрюваним з іншого боку, і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 22 листопада 2016 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки :

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1