Справа № 638/5585/14-к
Провадження № 1-кс/638/1966/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженню №0005223, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з зазначеною скаргою.

Під час судового розгляду скарги ОСОБА_4 неодноразово подавав уточнення і доповнення до неї, з урахуванням яких просить скасувати постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотань від 28.06.2017, 03.07.2017, 01.08.2017 р. і зобов`язати слідчого направити колишнього начальника Департамента оперативної служби МВС України ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , її чоловіка (співмешканця), інших осіб, які залучались до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації за місцями проживання скаржника, до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи; внести в реєстр повідомлення про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 14, 15, п.п. 8, 9, 11 ч. 1 ст. 115, ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , її чоловіком (співмешканцем), особами, які притягались органами внутрішніх справ до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації і в квартирах на території м. Харкова і Білої Церкви, в яких вони розташовувались; повідомити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , її чоловіка (співмешканця) і інших зазначених вище осіб про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 4 ст. 345, ч. 3 ст. 359, ч. 1 ст. 121, ст. 14, п.п. 8, 9, 12 ч. 1 ст. 115 КК України; допитати в судовому засіданні осіб, які притягались до обслуговування спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по місцям проживання скаржника і в квартирах, де такі засоби експлуатувались ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , членів родини Меркулових. Також просить доручити прокурору винести постанову про зміну порядку досудового розслідування і проведення його у відповідності з главою 39 КПК України, а також здійснити тимчасовий доступ до ряду речей і документів, які знаходяться, в тому числі, в апеляційному суді Київської області, апеляційному суді Харківської області, в Шевченківському ВП ГУ НП в Харківській області, в Харківському обласному управлінні юстиції, Харківському міському психоневрологічному диспансері, МВС України, в управлінні Національного Банку України в Харківській області, а також в інших закладах і організаціях.

В обґрунтування клопотання вказав, що СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області розслідується кримінальне провадження №0005223 за фактом незаконного використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, завдання скаржнику тілесних ушкоджень з застосуванням радіоелектронних засобів в зв`язку з виконанням службових обов`язків слідчого СВ прокуратури Київської області в 1998-2000 рр., вчинення дій, які носять характер катувань.

ОСОБА_4 зазначив, що злочинними діями зазначених вище осіб йому спричинена значна шкода, як моральна, так і матеріальна. Вчинення ними насильницьких дій може свідчити про наявність у вказаних осіб, причетних до таких дій, агресивного психопатологічного або іншого психічного розладу, а у колишнього начальника Департаменту оперативної служби МВС України ОСОБА_5 також в зв`язку з протиріччями вчинених дій.

Скаржник вказує, що документи, тимчасовий доступ до яких він вважає за необхідне зобов`язати отримати слідчого, можна використати як докази, оскільки вони є офіційними документами, містять в собі фактичні дані про обставини, за якими порушено кримінальне провадження. Іншим шляхом, ніж тимчасовим доступом до них, отримати певні відомості і документи неможливо. В сукупності з іншими доказами вони розкриють факт і обставини вчинення щодо нього злочинних дій з використанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації і причетність окремих осіб до їх скоєння.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вважаючи її вимоги необґрунтованими; просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З поданої скарги вбачається, що ОСОБА_4 вважає за необхідне під час досудового розслідування здійснити доступ до ряду речей і документів, серед яких такі, що містять охоронювану законом таємницю, а також направити зазначених вище осіб до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи.

05.07.2017 р. слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області за результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 від 03.07.2017 р. про направлення осіб в медичний заклад для проведення психіатричної експертизи і застосування заходів безпеки згідно ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь в кримінальному провадженні», заборонивши використання в його будинку вказаних засобів, винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання.

З зазначеної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування не встановлено жодних даних, які б підтверджували експлуатацію спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в будинку, де мешкає ОСОБА_4 .

Слідчим зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, і немає жодних підстав для повідомлення про підозру вказаних потерпілим осіб, оскільки не було встановлено даних, які б підтверджували, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , її чоловік (співмешканець), залучались органами внутрішніх справ до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Слідчий вказав, що клопотання ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки неможливо встановити достатньо даних для того, щоб стверджувати, що хтось із перерахованих в клопотанні осіб винний у вчиненні відносно нього злочинів.

На підставі викладеного в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 03.07.2017 р. в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0005223 від 22.09.2013 р., відмовлено.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. В клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Заявник, який вважає себе потерпілим по даному кримінальному провадженню, не позбавлений можливості надавати докази на підтвердження своїх доводів і заперечень.
Однак ОСОБА_4 не надано достатніх доказів, які б свідчили про необхідність здійснення тимчасового доступу. Скаржником за кожною вимогою про доступ не вказано значення, яке мають конкретні речі і документи, до яких він вважає за необхідне отримати тимчасовий доступ, для встановлення обставин по справі. Відсутні обґрунтовані посилання про можливість використання як доказів конкретних відомостей, що містяться в речах і документах, а також посилання на неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Також не підлягає задоволенню вимога про допит вказаних скаржником осіб, оскільки коло окреслених ОСОБА_4 осіб не є чітким. З заявленої вимоги залишається незрозумілим, яких конкретно членів родини Меркулових слід допитати. Також скаржником не наведені дані, які б давали можливість зрозуміти, на підставі чого скаржник вважає, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і члени родини Меркулових є особами, які притягались до обслуговування спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по місцям проживання скаржника і в квартирах, де такі засоби експлуатувались, а також докази, які б свідчили, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і члени родини Меркулових дійсно є такими особами.

Крім того, скаржником не зазначені підстави, які б підтверджували необхідність допиту цих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним в своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, тому визначення кругу осіб, які можуть бути допитані у якості свідків і кого повідомляти про підозру належить виключно до компетенції слідчого і процесуального керівника по конкретному кримінальному провадженню.
Також безпідставними суд вважає вимоги скаржника щодо призначення певним особам психіатричної експертизи, оскільки призначення і проведення судової психіатричної експертизи вимагає дотримання спеціальної процедури; до будь-якої особи за бажанням учасників кримінального провадження вказаний захід застосований бути не може.
З пояснень, наведених скаржником в обґрунтування цієї вимоги, вбачається, що він просить про проведення щодо них психіатричної експертизи, оскільки вважає їх особами, які залучались органами внутрішніх справ до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації і в квартирах яких такі технічні засоби розміщувались.
З постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 05.07.2017 р. вбачається, що в ході досудового розслідування не було встановлено жодних даних, які б підтверджували експлуатацію спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в будинку, де мешкає ОСОБА_4 . Доказів, достатніх для обґрунтованого висновку про необхідність проведення такої експертизи щодо вказаних ОСОБА_4 осіб, скаржником до суду не надано.
Також суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, вимоги скаржника щодо зобов`язання прокурора внести в ЄРДР повідомлення про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 14, 15, п.п. 8, 9, 11 ч. 1 ст. 115, ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , її чоловіком (співмешканцем), особами, які притягались органами внутрішніх справ до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації і в квартирах на території м. Харкова і Білої Церкви, в яких вони розташовувались.

Вказана вимога була заявлена скаржником при подачі до суду одного з численних доповнень і уточнень до первинних вимог скарги.

При цьому, зазначена вимога заявлена в рамках оскарження рішення слідчого у кримінальному провадженні №0005223, порушеному за іншими статтями КК України. З наданих суду документів взагалі неможливо встановити, чи звертався ОСОБА_4 до слідчого, прокурора з заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення щодо нього зазначеними особами злочинів за вказаними ним статтями.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

З викладеного вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань включаються не всі заяви і повідомлення, а лише ті, які містять обставини, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення.

З постанови ж слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 05.07.2017 р. вбачається, що в ході досудового розслідування не встановлено жодних даних, які б підтверджували експлуатацію спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації в будинку, де мешкає ОСОБА_4 ; жодній особі не було повідомлено про підозру, і немає жодних підстав для повідомлення про підозру вказаних потерпілим осіб, оскільки не було встановлено даних, які б підтверджували, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , її чоловік (співмешканець), залучались органами внутрішніх справ до експлуатації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

З зазначеної вимоги скаржника можна зробити висновок, що вказаними ним особами щодо нього вчинено злочини, передбачені ст.ст. 14, 15 і п.п. 8, 9, 11 ч. 1 ст. 115, ст. 263 КК України. Однак будь-яких інших обґрунтувань на підтвердження цього посилання скаржником не надано. Вказівка на порушення прав скаржника з боку зазначених ним осіб сама по собі не може бути підставою для внесення даних про злочин в реєстр досудових розслідувань.

Таким чином, враховуючи відсутність обґрунтування щодо необхідності проведення слідчих дій, про які просить скаржник, суд вважає скаргу ОСОБА_4 необґрунтованою і відмовляє в її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 303, 306, 307, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання, - відмовити.

Повідомити учасників судового провадження про час оголошення повного тексту ухвали 15.08.2017 р. о 09-00 годині.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя