справа № 208/7240/16-к
№ провадження 1-кп/208/563/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши кримінальні провадження за № 0002876 від 20.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . раніше судимий:

- 26.12.2005 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 cт.296 КК України, до позбавлення строку 3 роки. На підставі cт.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим терміном 2 роки. Звільнити з зали суду.

- 08.08.2007 року засуджений Заводським районним судом за ч.1 cт.187 КК України, до позбавлення волі 3 роки. На підставі cт.71 КК України частково приєднати не відбутий термін 1 місяць по вироку Кіровського р/с від 25.12.2005 року, до відбуття 3 роки 1 місяці позбавлення волі. 14.07.2009 року звільнений з Жовтоводської ВК № 26 на умовно-достроковий, не відбутий строк 10 місяців 6 днів.

- 04.04.2011 року Кіровським р/с м. Дніпропетровська за ч.1 cт.309,76 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Повторно, ОСОБА_4 , на початку жовтня 2016 року приблизно в 17:00 год. (більш точна дата та час в ході досудового слідства не встановлена), перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де знаходився із малознайомим ОСОБА_5 , побачив на сумці, яка лежала біля даного під`їзду мобільний телефон «Леново А 6010» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 , котрий належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 , виник прямий протиправний умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій протиправний умисел на заволодіння чужим майном, на початку жовтня 2016 року приблизно в 17:00 год. (більш точна дата та час в ході досудового слідства не встановлена), перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 відійшов від під`їзду будинку АДРЕСА_3 на деякий час, ОСОБА_4 підійшов та взяв мобільний телефон «Леново А 6010» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 2483,08 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим здійснив незаконне заволодіння чужим майном, після чого покинув місце вчинення злочину.

Заволодівши викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнової шкоди на суму 2483,08 грн.

Допитаний ОСОБА_4 , винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, позов потерпілого про стягнення з нього суми 2483,08 грн. визнав в повному обсязі, суду пояснив, що познайомився з ОСОБА_5 на початку жовтня 2016 року біля будинку № 9 по пр. Аношкіна, побачив у того в сумці знаходиться мобільний телефон «Леново». Разом вони розпивали пиво, коли ОСОБА_6 відійшов до під`їзду будинку щоб справити природну нужду, він подивився, що нікого немає, взяв цей телефон, який на той час лежав зверху сумки ОСОБА_6 і не дочекавшись повернення ОСОБА_6 , пішов з цим мобільним телефоном, який в подальшому заклав у ломбард на паспорт своєї співмешканки. У скоєному розкаюється, інших злочинів не вчиняв. Зобов`язується потерпілому відшкодувати матеріальну шкоду. Фактичні обставини справи не оспорює, просить справу розглядати в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме: у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин що обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, задовільно характеризується, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, приймає заходи до працевлаштування, також суд враховував його відношення до вчиненого.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином у сумі 2483,08 грн., спричиненої викраденням його майна.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому матеріальну шкоду, вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки заявлена в межах суми, яка відповідає вартості викраденого.

Питання щодо судових витрат слідує вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішити в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст..76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2483,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 5441-16 від 14.11.2016 року в сумі 352,40 грн.

Речові докази: мобільний телефон «Леново А 6010» ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1