Справа № 515/1166/15-к
Провадження № 1-кп/515/38/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

24 липня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному в ЄДРР за №0000185 від 16.04.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, цигана, з неповною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не одруженого, без офіційного місця працевлаштування, в силу ст.89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, без офіційного місця працевлаштування, військовозобов`язаного, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, без офіційного місця працевлаштування, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, без офіційного місця працевлаштування, військовозобов`язаного, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Новий Биків Бобровицького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, без офіційного місця працевлаштування, військовозобов`язаного, одруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого Татарбунарським районним судом 16.02.2010 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст.ст.75,104 КК України з випробуванням на 1 рік; 07.10.2010 року Татарбунарським районним судом за ч.3 ст.183, ст.ст.69,71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, та звільненого від покарання постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 28.05.2012 року умовно-достроково терміном на 1 рік 15 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_13 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, за попередньою змовою, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, в зв`язку з частковою відсутністю огорожі, проникли на присадибну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали коробку передач до трактора Т40 у зборі із головною муфтою зчеплення із муфтою ВОМ (задній міст), вартістю 6 202,50 грн., який належить ОСОБА_5 , після чого з місця злочину зникли і викраденим розпорядилися на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачені вину в інкримінованому їм злочині визнали частково, категорично не погоджуючись з вартістю викраденого майна, та, з посиланням на ст.63 Конституції України, від дачі показань відмовилися.

Вина обвинувачених, незважаючи на часткове визнання, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, які узгоджуються між собою та показаннями потерпілого і свідків, а саме:

Поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що у 2013 році він придбав в іншому селі у фізичної особи трактор Т-40 та у вигляді запчастини задній міст з коробкою передач, за які він заплатив приблизно 25 000 грн. Трактор він зберігав у дворі будинку по АДРЕСА_4 , де проживають його батьки, а задній міст залишив на присадибній ділянці, так як він займав багато місця та вага його складає приблизно 800 кг. Дану деталь, яка була в робочому стані, він придбав на випадок поломки такої ж деталі на даному тракторі. Присадибна ділянка, де зберігалася дана деталь, неогороджена і виходить до лісосмуги. 15 квітня 2015 року потерпілий останній раз був в с.Вишневе, на той час деталь була в наявності, вранці 16 квітня батько повідомив йому, що деталь відсутня. Коли він вийшов перевірити присадибну ділянку на наявність даного майна, то побачив, що задній міст дійсно відсутній, на землі він побачив сліди двох коліс, імовірно то були сліди від автомобільного причепу, тому він звернувся з заявою до міліції. Через деякий час викрадене майно йому було повернуто працівниками міліції, про що він надав відповідну розписку. Також потерпілий повідомив, що приблизно на початку травня 2015 року до нього в м.Одесу приїхали четверо чоловіків, а саме ОСОБА_14 , чоловік ромської національності по імені ОСОБА_15 та молодий чоловік на ім`я ОСОБА_16 , з ними також був родич ОСОБА_17 . Вони просили потерпілого забрати з міліції подану ним заяву про крадіжку. Під час розмови між цими особами, потерпілому стало відомо, що саме вони, крім ОСОБА_18 , викрали його майно. В момент крадіжки їх було 5 чоловік, а скоїти крадіжку їм запропонував якийсь ОСОБА_19 . На їх пропозицію забрати заяву з міліції, потерпілий пояснив, що він консультувався з юристами і йому повідомили, що за законом забрати заяву він не має права, але може подати іншу заяву, що немає до них будь-яких претензій матеріального та морального характеру, у випадку відшкодування ними йому моральної шкоди. При цьому ними було погоджено суму, яку ці особи зобов`язалися відшкодувати, однак ніхто потерпілому моральну шкоду не відшкодував.

Свідок ОСОБА_13 , допитаний у судовому засіданні, пояснив що ввечері 15 квітня 2015 року він, разом з усіма обвинуваченими, були у спільного знайомого в гостях, під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_19 став погано себе почувати та пішов до машини ОСОБА_9 , де і ліг спати. Прокинувся він від зупинки машини, роздивившись, побачив, що в автомобілі знаходяться ОСОБА_20 і ОСОБА_21 і зрозумів, що вони приїхали в с.Трихатки Татарбунарського району. За ними під`їхав інший автомобіль, в якому були два ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_23 . Всі, крім ОСОБА_24 , вийшли з вказаних автомобілів на околиці села та почали обговорювати де можна викрасти металобрухт. Хтось з присутніх сказав, що можна оглянути територію вказаного села, але неподалік від них проїхав мопед, водій якого щось вигукнув у їх бік, і вони злякавшись, побігли до своїх автомобілів, де ОСОБА_17 запропонував їм поїхати до с.Рибальське, з метою викрадення металевих виробів. До вказаного населеного пункту вони рухалися через с.Вишневе, на окраїні якого, знову зібравшись разом, за пропозицією ОСОБА_17 , який пояснив, що знає де в селі можна скоїти крадіжку, проїхали через центральну вулицю села у вказаному ОСОБА_17 напрямку, далі зупинили автомобілі, в одному з яких залишився спати неповнолітній ОСОБА_23 , а всі інші пройшли до неогородженої території господарського двору одного із будинків, де побачили запчастину до трактора, однак підняти та винести її не змогли, так як вона була дуже важкою. Відчепивши причіп від автомобіля ОСОБА_21 , вони підкотили його якомога ближче до запчастини та сумісними зусиллями закинули запчастину на причіп. Після чого, всі разом поїхали до м.Татарбунари на пункт приймання металобрухту, де здали дану запчастину. Запорожан отримав від ОСОБА_20 гроші за зданий металобрухт в розмірі 50 грн.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що в 2013 році він продав трактор Т-40 та деталь до нього, а саме задній міст з коробкою передач у зборі за 25 000 грн. жителю с.Вишневе. Даний трактор він придбав для заняття сільськогосподарською діяльністю та керував ним за довіреністю. Технічний паспорт на трактор від віддав покупцю, документів на деталь у нього не було. Використовувати її було можливо як в розібраному вигляді, відібравши з неї необхідні деталі, так в зборі.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що її син ОСОБА_27 придбав в с.Білолісся задній міст з коробкою передач до трактора, який зберігав на території господарського подвір`я їх будинку. 15 квітня 2015 року вона поралася на подвір`ї і бачила, що дана запчастина була на місці, а вранці чоловік повідомив, що запчастина пропала, коли перевірили господарський двір, то пересвідчились, що дійсно запчастини немає, від того місця де вона знаходилась, вели сліди коліс від автомобіля, після чого було повідомлено в міліцію.

Так, свідок ОСОБА_28 пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_27 придбав у с.Білолісся у якогось чоловіка трактор Т40 та запчастину до нього задній міст з коробкою передач. Даний предмет ОСОБА_29 зберігав у себе на господарському подвір`ї, 16 квітня 2015 року повідомив свідка, що невідомі особи викрали цю запчастину, хоча напередодні свідок бачив цей предмет на його постійному місці зберігання.

Поясненнями свідка ОСОБА_30 який пояснив, що в ніч с 15 на 16 квітня 2015 року до нього приїхали ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які запропонували купити запчастину на трактор, як лом металу. Так як у ОСОБА_30 відсутні ваги, які б могли зважити вказану запчастину, вони зійшлися на вазі 450 кг, всього останній заплатив вказаним особам 1200 грн. Задній міст з коробкою передач знаходився у ОСОБА_30 близько двох тижнів. Потім його запросили до відділу міліції, де він зустрів цих молодих людей, які привозили та здавали йому запчастину і співробітники міліції повідомили, що запчастина була вкрадена.

Малолітній свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що в квітні місяці 2015 року, в вечірній час, він разом з обвинуваченими, на його прохання, катався на їх автомобілі, та в якийсь час заснув, тому не пам`ятає куди вони приїздили, прокинувся він вже пізно вночі, коли його підвезли додому. Через деякий час до нього приїхали працівники міліції та опитували його в присутності мами, від них він узнав, що в ту ніч було викрадено якийсь металевий предмет, але як це відбувалося йому невідомо.

Законний представник малолітнього свідка ОСОБА_32 пояснила, що дійсно пам`ятає як її син приїхав додому пізно вночі, на її запитання він не розповідав де був так пізно, пояснив лише, що катався з обвинуваченими та спав у їх машині. Приблизно через тиждень після цього, її разом із сином викликали у міліцію, де в її присутності у сина відбирали пояснення про вказану подію, але син пояснював, що нічого не бачив, так як проспав весь час в машині і не знає де вони були. Більше з пояснень сина в міліції вона нічого не пам`ятає, оскільки пройшов з тих пір великий проміжок часу.

В підтвердження вини обвинувачених в скоєнні вищезазначеного злочину, стороною обвинувачення надано також письмові докази, досліджені в судовому засіданні, а саме:

- заява про вчинене кримінальне правопорушення, згідно з якою потерпілий ОСОБА_5 повідомив про викрадення в ніч з 15 на 16 квітня 2015 року з території його домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 його майна, а саме: коробки та заднього моста від трактора Т-40 (а.с.127 т.1);

- протокол огляду речей та документів з фототаблицями до нього від 25.04.2015 року, предметом його є задній міст з коробкою передач у зборі до трактора Т-40М (а.с.130-134 т.1);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.04.2015 року (а.с.135 т.1), згідно якої задній міст з коробкою передач у зборі до трактора марки Т-40М, який належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом;

- розписка про отримання потерпілим заднього мосту з коробкою передач в зборі до трактора Т-40М (а.с.136 т.1);

- заява ОСОБА_30 про долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження запчастини від трактора Т-40, а саме мосту з коробкою зміни швидкості в зборі, яку він придбав 16.04.2015 року (а.с.137 т.1);

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2015 року (а.с.154-165 т.1), з яких вбачається, що свідок ОСОБА_30 впізнав чотирьох осіб, які вночі 16 квітня 2015 року привезли до нього додому габаритну частину від невідомого йому транспортного засобу;

- висновок експерта №48 від 20.03.2017 року за результатами автотоварознавчої експертизи (а.с.132-139 т.2), згідно якого загальна ринкова вартість об`єкта дослідження, а саме коробки передач до трактора Т40 у зборі із головною муфтою зчеплення із муфтою ВОМ (задній міст), станом на 16.04.2015 року становила 6202 (шість тисяч двісті дві) грн.

Надані стороною обвинувачення інші докази є належними, допустимими та такими, що мають значення для кримінального провадження, проте суд вважає, що вони не підтверджують винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», згідно з яким доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Застосування зазначеного критерію при оцінці доказів узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленій у п.78 рішення ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, який підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, обвинуваченим ОСОБА_6 повторно, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 винні у вчиненні цього злочину і тому підлягають покаранню за його вчинення.

Доводи обвинувачених щодо недоведеності скоєння ними даного злочину та незгода їх з вартістю викраденого майна спростовуються як показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_33 , які прямо вказують на обвинувачених як на осіб, що перебували на місці злочину та скоїли викрадення майна потерпілого, а потім реалізували його як металобрухт, так і дослідженими судом письмовими доказами. Вартість викраденого у потерпілого майна підтверджується експертним висновком автотоварознавчої експертизи від 20.03.2017 року, яка є належним та допустимим доказом, отриманим в порядку, встановленому КПК України та який суд також вважає необхідним покласти в основу вироку.

Зазначеними доказами спростовуються доводи обвинувачених щодо недоведеності скоєння ними вказаного злочину і невизнання ними вартості майна та підтверджується версія сторони обвинувачення про вчинення викрадення саме ними майна потерпілого ОСОБА_5 .

При призначенні покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , суд виходить з такого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до вимог ч.1 ст.66 КК України, суд визнає відшкодування обвинуваченими шкоди потерпілому ОСОБА_5 . Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, під час судового розгляду, не встановлені.

При призначенні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особи винних, які посередньо характеризуються за місцем проживання (а.с.176,184,190,200 т.1), також обвинувачені на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають (а.с.177, 185, 191,201, 207 т.1), на утриманні ОСОБА_6 перебуває неповнолітня дитина, бере до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, враховує думку потерпілого, який не мав будь-яких претензій матеріального характеру до обвинувачених і просив призначити їм покарання на розсуд суду, та доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 й попередження вчинення ними нових злочинів буде призначення їм покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільств в умовах відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обов`язки у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів складає 1184,40 грн. Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 124,369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши термін випробування строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши термін випробування строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши термін випробування строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши термін випробування строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши термін випробування строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , обчислювати з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1184,40 грн. по 236,88 грн. з кожного.

Речові докази у справі, передані на зберігання під розписку потерпілому вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Суддя Сивоконь