Справа № 461/942/17
Провадження № 1-кс/461/882/17

УХВАЛА

про арешт майна

07.02.2017 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000006 від 26.01.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_6 , а саме: автомобіль марки «Mitsubishi Space Star» сірого кольору, без номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 та ключ до нього чорного кольору, яким за даним диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску 03.09.2014 р. в`їхав ОСОБА_7 .

Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою запобігти подальшого знищення, приховання речей, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Прокурор клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як видно з матеріалів клопотання, речі, на які слідчий просить накласти арешт, були вилучені під час проведення обшуку та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, з метою забезпечення збереження доказів, таке обмеження права власності є розумним та виправданим, а тому приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

постановив :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_6 , а саме: автомобіль марки «Mitsubishi Space Star» сірого кольору, без номерного знаку, VIN код НОМЕР_1 та ключ до нього чорного кольору, яким за даним диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску 03.09.2014 р. в`їхав ОСОБА_7 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в порядку, передбаченому ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1