Справа № 463/4867/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/412/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рава-Руська, Жовківського р-ну., Львівської обл., жителя АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст. 296 КК України на три роки позбавлення волі.

Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 липня 2016 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України постановлено зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 липня 2016 року по день ухвалення вироку 07 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, 27 липня 2016 року ОСОБА_6 близько 21:30 год. знаходячись біля входу в під`їзд №1 будинку за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав чіплятися до неповнолітньої ОСОБА_10 , висловлюючись в її сторону ненормативною лексикою, чим викликав обурення в ОСОБА_9 , який зробив зауваження з приводу його некоректних висловлювань в сторону неповнолітньої ОСОБА_11 . На дані зауваження ОСОБА_6 відреагував агресивно, почав висловлюватися грубою ненормативною лайкою в бік ОСОБА_9 , та в подальшому, наніс йому удар кулаком в область лівої скроні голови. Після чого, нацькував свою дворову собаку на ОСОБА_9 , яка за командою обвинуваченого вкусила останнього у зовнішньо-задню поверхню лівої гомілки, в результаті чого, ОСОБА_9 заподіяно синець овальної форми і шість саден у середній третині, два садна у нижній частині даної гомілки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку, усвідомлюючи, що порушує загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, знаходячись біля входу в під`їзд №1 вище вказаного будинку, незважаючи на зауваження та законні вимоги громадян, що проходили неподалік, припинити порушувати громадський порядок продовжував безпричинно та голосно нецензурно звертатися та лаятися до мешканців будинку та громадян, що проходили неподалік, після чого, зайшов в під`їзд будинку за вище вказаною адресою.

Близько 21:30 год., відповідно до п.5 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», на місце події прибули працівники Управління патрульної поліції м. Львова ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Після чого, на вулицю біля входу в під`їзд будинку за вище вказаною адресою, вийшов з сокирою в руках ОСОБА_6 , який погрожував працівникам поліції та іншим громадянам, що за допомогою сокири заподіє шкоду їх життю і здоров`ю, яке поєднувалось з гучними висловлюваннями грубою нецензурною лайкою в бік працівників поліції та інших громадян, що перебували неподалік.

В подальшому ОСОБА_6 , повернувся в приміщення своєї квартири, однак хуліганської поведінки не припинив. Натомість, перебуваючи в приміщені квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 вступив в словесну перепалку із дружиною ОСОБА_14 , в ході якої взяв в руки кухонний ніж та почав погрожувати заподіянням шкоди її життю та здоров`ю, що поєднувалось з гучною ненормативною лайкою.

Після того, як ОСОБА_14 покинула приміщення своєї квартири, вслід за нею з кухонним ножем в руках вибіг ОСОБА_6 , який почав наближатися до працівників поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , розмахуючи при цьому ножем та погрожував їм заподіяти тілесні ушкодження, що супроводжувалось ненормативною лайкою, в результаті чого, до ОСОБА_6 , було застосовано спеціальний засіб Терен 4-М, в порядку передбаченому ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію». Однак, незважаючи на застосовані заходи, ОСОБА_6 своєї протиправної поведінки не припинив та повернувся до приміщення своєї квартири, де продовжував голосно та грубо лаятись.

З метою припинення хуліганський дій ОСОБА_6 , близько 22:25 год., відповідно до п.5 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», прибули додаткові сили працівників Управління патрульної поліції м. Львова у складі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Після чого, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 , з метою забезпечення життя та здоров`я людей та майна, а також безпосереднього переслідування ОСОБА_6 та затримання його за проханням власниці квартири ОСОБА_14 , увійшли до квартири АДРЕСА_3 , де перебував обвинувачений. Однак, ОСОБА_6 чинив активний фізичний опір працівникам Управління патрульної поліції м. Львова ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , які намагалися його затримати, що полягав у шарпанині працівників за формений одяг та у намаганні зірвати їх нагрудні відеореєстратори. Вищевказані хуліганські дії ОСОБА_6 були припинені лише після того, як працівники поліції застосували спеціальні засоби Терен 4-М та кайданки, в порядку передбаченому ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію» по відношенню до ОСОБА_6 і таким чином, затримали останнього.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що вирок суду надто суворий, а призначена міра покарання не відповідає виправленню особи.

Зазначає, що суд призначаючи покарання не взяв до уваги його щире каяття, сприяння розслідуванню кримінального провадження, примирення з потерпілим, відсутність завданої шкоди, характеристики з місця проживання та праці, відсутність порушення режиму у СІЗО, а також те, що він перебуває на обліку у Львівському обласному державному клінічному наркологічному диспансері та потребує лікування, крім цього, до моменту затримання він мав постійне місце праці, забезпечений житлом і те, що на даний час, його рідні залишились без матеріальної підтримки.

Просить скасувати вирок Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року у частині призначення покарання, призначивши йому один рік іспитового строку.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу аналогічного змісту, в якій додатково зазначила, що ОСОБА_6 усвідомив свої дії та примирився з потерпілим, цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній, раніше не судимий і вважає, що наведене є доказом того, що останній не потребує для виправлення ізоляції від суспільства.

Просить скасувати вирок Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року у частині призначення покарання, застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком один рік.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_9 та думку прокурора про заперечення апеляційних скарг та залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України.
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та призначив таке, на думку колегії суддів, в межах санкції інкримінованої статті, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликаються у своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , місцевим судом теж враховані.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_6 без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 липня 2016 року по 11 квітня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4