справа № 642/2985/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_3 ,

представник потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка, Краснокутського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

06.04.2017 року приблизно о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_5 з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення дорожніх плит, заздалегідь замовив послуги перевезення вантажу у ФОП ОСОБА_7 та разом з водієм автомобіля «ДАФ 95» державний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 прибув до теплової магістралі НОМЕР_2 на дільниці НОМЕР_3 /5-МК7601 А/9, розташованої по вул. Кутепова у м. Харкові, праворуч від «Харківських воріт», де, продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно демонтував за допомогою обладнання автомобіля «ДАФ 95» державний знак НОМЕР_1 чотири дорожні плити, які були частиною дорожнього покриття для обслуговування теплової магістралі та належать КП «Харківським тепловим мережам». Після чого завантаживши вказані дорожні плити на автомобіль «ДАФ 95» державний знак НОМЕР_1 намагався покинути місце вчинення злочину.

Проте не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину місцевим мешканцем ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_9 було викликано працівників поліції, а ОСОБА_5 , бажаючи уникнути відповідальності за скоєний ним злочин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою обладнання автомобіля «ДАФ 95» відвантажив та поклав на місце одну з дорожніх плит, до приїзду на місце скоєння злочину працівників поліції.

Вартість трьох дорожніх плит, які намагався викрасти ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 5900 від 21.04.2017 склала 6480 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

25.07.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була досягнута угода про примирення.

Так, згідно умов угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та домовилися, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодує спричинені ним матеріальні збитки представнику потерпілого ОСОБА_4 на суму 6096 грн. у вигляді відновлення залізобетонних плит автодороги на тепловій магістралі ТМ 7601А на дільниці МК-7061А/5-МК7601 А/9 у попереднє становище до моменту здійснення злочинного діяння протягом 10 днів з дня затвердження угоди, а представник потерпілого ОСОБА_4 не матиме жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.15- ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1190 грн. 00 коп.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовано, в результаті затвердження угоди про примирення.

Потерпілий наполягав на затвердженні угоди, наслідки затвердження угоди, передбачені законом йому зрозумілі.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом достовірно встановлено, що умови угоди не суперечать ч. 7 ст. 474 КПК України.

За таких обставин, суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, скоєний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості злочину та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий досягли угоди про примирення, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення йому покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд , -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення від 25.07.2017 року у кримінальному провадженні № 0000958, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК Укураїни та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1190 (одна тисяча сто дев"яносто) грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта при проведенні експертизи у розмірі 792 грн. 00 коп.
Арешт на майно, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року після набрання вироком законної сили - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту проголошення обвинуваченим, його захисником та законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя: