УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/245/17
Провадження № 1-кп/486/44/2017

06 липня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої-судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
слідчого - ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілих - ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Зеленодольська Апостілівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 119 КК України у кримінальному провадженні №0000723 від 06.09.2016 року,
В С Т А Н О В И В:
01 березня 2017 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у порядку ст. 291 КПК України по кримінальному провадженню №0000723 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01 березня 2017 року обвинувальний акт розподілено у провадження судді ОСОБА_1

02 березня 2017 року реєстром передачі справ кримінальне провадження №486/245/17 передано судді ОСОБА_1 яке було призначено до підготовчого судового засідання на 06 березня 2017 року.

Під час проведення підготовчого судового засідання 17 березня 2017 року захисником обвинуваченого скеровано через секретаріат суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання мотивує тим, що обвинувальний акт не містить однієї з його обов`язкових складових частин визначеної п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення. В порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України не зазначено мотивів вчинення кримінального правопорушення, мети та форми вини, відсутнє розкриття останньої відповідно до положень ст.. 25 КК України, не зазначення цих обставин робить обвинувачення не конкретизованим, а тому є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що порушує право обвинуваченого на захист. Окрім того обвинувальний акт не затверджений печаткою Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури, що викликає сумніви у його затвердженні 28.02.2017 року.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 підтримав клопотання від 17.03.2017 року та просив його задовольнити.

Представником потерпілої ОСОБА_10 17 березня 2017 року скеровано до секретаріату суду скаргу на бездіяльність слідчого, клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, клопотання про визнання цивільним позивачем та арешт майна та заявлено цивільний позов. У всіх вищезазначених документах захисником зазначено, що ні потерпілій ОСОБА_6 ні йому органи досудового розслідування не повідомили про закінчення досудового розслідування, та не відкрили матеріали кримінального провадження, не надали можливості для ознайомлення з ними, що є грубим порушенням норм КПК України.

Захисник потерпілих ОСОБА_7 05 липня 2017 року в підготовчому судовому засіданні підтримала скероване до секретаріату суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України а саме, не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, розгляд кримінального провадження без формулювання обвинувачення є не можливим.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисників про повернення обвинувального акту прокурору, просила в його задоволенні відмовити, зазначивши, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено без порушень, відповідно до ст. 291 КПК України.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні 05 липня 2017 року підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання представників ОСОБА_10 та ОСОБА_7

13 червня 2017 року у підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 та підтримала клопотання її представника ОСОБА_10 05 липня 2017 року у підготовче судове засідання не з`явилася, але скерувала до секретаріату суду заяву в якій просила продовжити підготовче судове засідання без її участі з урахуванням її думку та думки її представника ОСОБА_7 .

Під час підготовчого судового засідання допитувався слідчий Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 який суду 13 червня 2017 року та 05 липня 2017 року пояснив, що ним 28 лютого 2017 року після отримання доручення прокурора відповідно до ст. 290 КПК України він підготовив листи в письмовій формі та в телефонному режимі, як це передбачено законом було повідомлено потерпілу ОСОБА_12 та її представника ОСОБА_10 про відкриття матеріалів кримінального провадження, та роз`яснено право ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. Після чого того ж дня представник потерпілої надав йому клопотання, але досудове розслідування було вже завершено. Стверджував, що потерпіла ОСОБА_12 та її представник ОСОБА_13 у його службовому кабінеті були повідомлені про завершення досудового розслідування та про те, що матеріали кримінального провадження зібрані та досудове розслідування закінчено. Від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження вони відмовилися та відмовилися підписати рапорт про відмову, так як вони вважають, що досудове розслідування не повинно було завершуватися. Повідомлення про завершення досудового розслідування він виготовив у письмовій формі, але вони не мають підписів потерпілих та представника ОСОБА_10 , так як вони відмовилися знайомитися. з матеріалами кримінального провадження На клопотанні представника потерпілої ОСОБА_10 28.02.2017 року він поставив свій підпис. Стверджував, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування не фіксується та не зазначається про вступ захисника та представника потерпілих у кримінальному провадженні. Крім того на його думку у потерпілих було достатньо часу з вересня 2016 року для подання цивільного позову. Відповідь на клопотання представника потерпілої він не надав, оскільки він його не розглядав, так як воно було подано після завершення досудового слідства про що ним рапортом було проінформовано начальника поліції. Також він повідомив прокурора, про те, що виник такий інцидент, що потерпіла та її представник відмовилися від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Зазначив, що вранці 28.02.2017 року прокурором ОСОБА_4 було винесено доручення про закінчення досудового слідства. Письмові вказівки прокурора для нього є обов`язковими для виконання. Прокурору він письмово повідомив про закінчення досудового розслідування. На час затвердження прокурором обвинувального акту він вважав, що всі докази зібрані та підлягає завершенню досудове розслідування. Він також вважає правильним факт закінчення досудового розслідування Пояснив, що він до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів не звертався, а звертався інший слідчий, який входе до групи слідчих в даному кримінальному провадженні. Разом з тим пояснив, що ухвала слідчого судді від 20.12.2016 року в реєстр матеріалів досудового розслідування ним не внесена Також повідомив, що першого він повідомив підозрюваного ОСОБА_8 28.02.2017 року про відкриття матеріалів кримінального провадження, який 28 лютого 2017 року ознайомився з матеріалами кримінального провадження та про це ним прийнято процесуальне рішення, яке він засвідчив. Слідчий не зміг суду повідомити час ознайомлення підозрюваного з матеріалами кримінального провадження. Того ж дня 28.02.2017 року він повідомив прокурора ОСОБА_4 про те, що представником потерпілої надано клопотання, після завершення досудового розслідування. На клопотання представника потерпілої ОСОБА_10 він не відповів, так як воно подано не в рамках досудового розслідування. Якщо він навіть розглянув би клопотання то повинен був винести постанову про відмову чи задоволення клопотання за межами досудового розслідування і це було б порушення норм КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні 05 липня 2017 року пояснив, що ним було затверджено обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 28.02.2017 року та підписаний супровідний лист про направлення обвинувального акту до суду 01.03.2017 року. Він ознайомлювався з обвинувальним актом при його затвердженні так як він відповідав вимоги КПК України. Вважає клопотання представника потерпілої ОСОБА_10 , що вони не є предметом розгляду підготовчого судового засідання. В підготовчому судовому засіданні не міг пояснити чи бачив він клопотання представника потерпілої та чи повідомляв його про це слідчий. Стверджує, що слідчим дотримані норми КПК України. Прокурор пояснив, що дійсно ним було винесено 28.02.2017 року письмове доручення слідчому про завершення досудового слідства та йому було відомо про те, що представник ОСОБА_10 та потерпілі відмовилися від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на що вказував рапорт слідчого. Про наявність повідомлень сторонам про завершення досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження на час затвердження обвинувального акту то прокурор міняв свої покази.

Розгляд кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні відбувався протягом тривалого часу із-за неналежної поведінки старшого групи прокурорів прокурора ОСОБА_14 , яка приймала участь з 10 підготовчих судових засідань 8 раз та прокурора ОСОБА_4 , який входе до групи прокурорів та яким затверджено обвинувальний акт, який тривалий час не з`являвся до суду під різними причинами при цьому ігнорував принцип безпосередності та через неодноразову неявку потерпілих, одна з яких поважного віку.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що в межах строку досудового розслідування прокурором із групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 28.02.2017 року винесено доручення слідчому про закінчення досудового розслідування. Слідчий того ж дня 28.02.2017 року використовуючи сліпо розпорядження прокурора ОСОБА_4 розпочав процесуальну дію, повідомив про це підозрюваного ОСОБА_8 та відкрив йому матеріали кримінального провадження, В підготовчому судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 28.02.2017 року перебувала за кордоном та у телефонному спілкуванні зі слідчим прохала його зачекати її повернення в України так як строк досудового розслідування це дозволяв.

Представник потерпілої ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_12 того ж дня 28.02.2017 року передали слідчому клопотання, які він залишив без уваги, передавши їх до наряду переписок відділу поліції. Потерпіла та представник не зрозуміли, що досудове розслідування завершено, оскільки у них був ряд клопотань і нарікань до слідчого.

Слідчий є процесуально незалежний від прокурора, крім того слідчий ОСОБА_5 мав право оскаржити неправомірні дії прокурора, який вимагав від нього завершення досудового розслідування до слідчого судді, чого не зробив. Прокурор ОСОБА_4 , який входе до групи прокурорів та слідчий ОСОБА_5 свідомо порушили вимоги КПК України, а саме ст. 109, 290, 291 КПК України та проігнорували конституційні права потерпілих та ст. 55 КПК України. Наявність представника у потерпілої, який є фахівцем у галузі права не зупинили свавільні дії органів досудового розслідування. Про неймовірне бажання як найшвидше завершити досудове розслідування свідчать дій слідчого і прокурора та реєстр матеріалів досудового розслідування, який складено з грубим порушенням вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Терміновість таких дій слідчого і прокурора вказує на їх узгодженість.

Є слушними посилання представника потерпілої на наявність в матеріалах кримінального провадження ухвали слідчого судді, яка свідомо проігнорована органами досудового розслідування та не внесена до реєстру матеріалів досудового розслідування, а його клопотання проігноровано, яке було пов`язано напряму з даною ухвалою слідчого судді вказує на зацікавленість слідчого та прокурора в завершенні досудового розслідування.

Наявність в групі 5 прокурорів у кримінальному провадженні зневільовує відповідальність кожного з прокурорів так як процесуальна відповідальність перекладається одним на одного, а встановити винного прокурора практично не можливо. Старша групи прокурорів прокурор ОСОБА_14 повинна була б контролювати досудове розслідування даного кримінального провадження. А не свідомо блокувати розгляд кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні після направлення обвинувального акту до суду.

Наявність у кримінальному провадженні декількох прокурорів та декількох слідчих, дії яких між собою не узгоджуються не координуються, а кожен з них хто входе у групу, діє на власний розсуд, що підтверджується наявністю ухвали слідчого судді, яка залишена ними без виконання і за межами даного кримінального провадження на що нарікав представник потерпілої ОСОБА_10 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали частково клопотання представника потерпілих ОСОБА_7 , про повернення обвинувального акту, але заперечували в частині зміни кваліфікації, яка тягне за собою зміну тяжкості правопорушення, а також заперечували проти клопотань представника потерпілих ОСОБА_10 щодо дій слідчих та прокурора, який на час завершення розгляду в підготовчому судовому засіданні кримінального провадження був замінений.. А клопотання представника потерпілої ОСОБА_10 на їхню думку взагалі не підлягали розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору по наступним підставам.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акта. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, не зазначено всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, та не відображено всі процесуальні дії та процесуальні рішення, види заходів забезпечення кримінального провадження взагалі слідчим ігноровані.

Зокрема, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування взагалі не вбачається, чи залучався представник потерпілої та захисник у ході досудового розслідування, відсутні будь-які данні про реалізацію обвинуваченим права на захист, що також свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України.

Окрім того в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено слідчим, що 28.02.2017 року потерпілій ОСОБА_12 та захиснику потерпілої ОСОБА_6 повідомлено про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, що спростовується фактами встановленими в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів однак, як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування вказані вимоги закону дотримані не були.

В частині ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» зазначено що запобіжні заходи не застосовувалися.

Спрямований органами досудового слідства обвинувальний акт до суду затверджений прокурором, але належним чином не засвідчений печаткою прокуратури. Так як відповідно до ст. 54 Закону України "Про прокуратуру" генеральна прокуратура України і підпорядковані їй прокуратури є юридичними особами і мають свою печатку з зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до постанови про визначення групи прокурорів від 06.09.2016 року до групи прокурорів входять: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , а старшим групи прокурорів є ОСОБА_14 , наявність п`яти прокурорів в даному кримінальному провадженні вказують на бездіяльність кожного із них.

Відповідно до пункту 3 частини 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись ст.ст. 290,291,314-316 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000723 від 06.09.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України - повернути керівнику Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області для приведення у відповідність до вимог КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1