У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 161 000 000 007 45 від 05 серпня 2016 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
кожного, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - повернуто прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 161 000 000 007 45 від 05 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України,
Цією ж ухвалою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 і відсторонено від посад інспекторів батальйону № 3 роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_6 і капрала поліції ОСОБА_7 на строк не більше двох місяців, кожного, а саме до 17 січня 2017 року.
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про покладення на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язків, регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України у рамках дії застосованого до кожного з них запобіжного заходу у виді застави - відмовлено.
Ухвала про повернення прокурору обвинувального акта мотивована тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

А саме, як указано в ухвалі суду першої інстанції, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яка регламентує кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, проте не вказана редакція вказаного закону, яка неодноразово змінювалася, що є неприйнятним у світлі загальних засад кримінального провадження, регламентованих ст. 7 КПК України.

Також, з обвинувального акта неможливо встановити місце (адресу) розташування терміналів Айбокс № 8743069 та № 8743762, хоча цей факт є основоположним, адже згідно структури акта, саме шляхом зарахування на карту ПАТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 грошових коштів, відбулося перерахування неправомірної вигоди, а відсутність адресів розташування терміналів позбавляє суд можливості однозначно переконатися у підсудності цього провадження саме Дніпровському районному суду м. Києва.

Крім того, в обвинувальному акті прокурор виклав фактичні обставини кримінального правопорушення в формулювання обвинувачення, що не відповідає вимогам закону, зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в якому не тільки відокремлені відповідні поняття, а й зазначена послідовність їх викладення.

Тобто, цей обвинувальний акт, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, не відповідає вимогам КПК України, оскільки формулювання обвинувачення в ньому, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону та кореспондувалося з позицією Європейського суду з прав людини з цього питання - відсутнє.

За таких умов, як наголошено в ухвалі, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, підлягають поверненню прокурору, як такі, що не відповідають вимогам закону.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, вважаючи зазначену ухвалу суду в частині повернення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та направити обвинувальний акт з додатками до місцевого суду на новий розгляд зі стадії підготовчого засідання.

На обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, а також дату та місце його складення та затвердження.

Висування ж обвинувачення, як указує аналіз положень КПК України, в тому числі і ч. 6 ст. 22 КПК України, - є виключною компетенцією прокурора, і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначення висунутого прокурором обвинувачення, як неконкретного, вийшов за межі наданих повноважень у підготовчому судовому засіданні. При цьому, рішення Європейського суду з прав людини, на яке в ухвалі послався суд, стосується виключно проведення судового розгляду та зміни обсягу обвинувачення.

Крім того прокурор стверджує, що місцем вчинення даного кримінального правопорушення є Дніпровський район м. Києва, оскільки неправомірну вигоду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали від співмешканця по квартирі ОСОБА_7 ОСОБА_10 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_4 , про що зазначено у обвинувальному акті, а зі змісту ухвали суду вбачається, що суд вдався до оцінки правильності викладу обвинувачення та його суті, що є неприпустимим під час підготовчого судового засідання, і може бути уточненим за результатами судового розгляду провадження.

Як вказує прокурор, не є ґрунтовним повернення обвинувального акта з підстав не зазначення редакції статті Кримінального кодексу України, за якою обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки ці відомості не передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України.

Отже, на переконання прокурора, при вирішенні питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, оскільки повинен був лише визначитись, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, не вдаючись до аналізу правильності викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, а тому обвинувальний акт повернуто прокурору безпідставно.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь головуючого судді ОСОБА_1 , пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі щодо безпідставності повернення обвинувального акта прокурору, пояснення захисника ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта законним і обґрунтованим, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, пояснення захисника ОСОБА_8 , який покладався на розсуд суду, та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав позицію свого захисника ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Процедура складення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування регламентована ст. 291 КПК України.

Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, п. 5 вказаного закону вказує, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків обвинувального акта та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд послався на те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не вказана редакція ч. 3 ст. 368 КК України, обвинувачення в чому за прийняття пропозиції обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою пред`явлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Проте, з таким висновком погодитися не можна, оскільки це не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам кримінального процесуального закону, зокрема приписам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Висування ж обвинувачення, є виключною компетенцією прокурора, і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначення висунутого прокурором обвинувачення, як неконкретного, чи такого, що повторює виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, вийшов за межі наданих повноважень у підготовчому судовому засіданні та оцінки правильності викладу обвинувачення щодо його суті, що є неприпустимим.

Не погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта прокурору з підстави не зазначення у ньому місця (адресу) розташування терміналів Айбокс № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , з яких, згідно обвинувальному акту, зроблено перерахування ОСОБА_11 грошових коштів на карту ПАТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , оскільки саме останній, який проживає в одній квартирі з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва, передав обвинуваченим грошові кошти.

При установлені під час судового провадження інших фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор не позбавлений можливості їх уточнити в порядку ст. 338 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга прокурора в частині безґрунтовного повернення обвинувального акта підлягає задоволенню, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року - скасуванню, з призначенням нового розгляду обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року в частині повернення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 161 000 000 007 45 від 05 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта в даному кримінальному провадженні в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3