Провадження № 1-кп/760/848/17
Справа № 760/5620/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
В складі: головуючого- судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулажинці, Гребінківського району, Полтавської області, освіта середня-технічна, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.03.2008 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 13.06.2008 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 05.06.2013 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 395 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 16.09.2013 року Яготинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 10.03.2015 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Ясинувата, Донецької області, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без визначеного місця проживання та без реєстрації в Україні, раніше судимого: 27.01.2003 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі; 21.01.2004 року Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі; 01.08.2007 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 14.09.2011 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 121 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 11.04.2012 року; Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю прокурора : ОСОБА_5
потерпілих : ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8
ОСОБА_9
захисників: ОСОБА_10
ОСОБА_11
обвинувачених : ОСОБА_3
ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються в тому, що вони 01.02.2017 приблизно о 10 год. 20 хв., знаходячись у підсобному приміщенні, яке розташоване на третьому поверсі недобудованого будинку АДРЕСА_2 , вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи спільно та узгоджено між собою знаходячись у підсобному приміщенні, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та працівників даного будівництва, та в тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, з одягу, який висів на вішалках підсобного приміщення таємно викрали майно: гроші в сумі 300 гривень та пачку сигарок «Київ», що матеріальної цінності не мають, які належать ОСОБА_6 , гроші в сумі 65 гривень та пачку сигарок «Раll Mall» з запальничкою, що матеріальної цінності не мають, які належать ОСОБА_8 , гроші в сумі 20 гривень, які належать ОСОБА_7 , гроші в сумі 70 гривень, які належать ОСОБА_9 , а всього на загальну суму 455 гривень.Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагалися таємно викрасти вказане вище чуже майно, але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками будівництва на місці вчинення кримінального правопорушення.
Такі дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, т.я. вони своїми умисними діями вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежалим від їх волі, а ОСОБА_3 - вчинені повторно.
16.08.2017 року між обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з однієї сторони, та потерпілим ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 з іншої сторони укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони визнають, обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, що викладенні в обвинувальному акті.
Також, відповідно до умов угоди за примиренням сторони узгодили покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 6 (шість)місяців кожному.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 підтримали угоду про примирення та просять суд її затвердити, при цьому пояснили, що укладення угоди з боку обвинувачених та потерпілих є цілком добровільним і вони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч.1 ст.473, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинувачених у разі затвердження угоди судом.
Вислухавши думку прокурора та захисників, які не заперечують проти затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підлягає затвердженню з наступних підстав.
П. 1 ч.1 ст. 468 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілими та обвинуваченими.
Відповідно до ч.1 і ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; істотних для даного кримінального провадження обставин; розміру завданої шкоди, яка відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання даної угоди.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до них у разі затвердження угоди судом.
Потерпілі ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи обвинувачених, які раніше судимі, мають не зняті та непогашені судимості, в установленому законом порядку, не перебувають на обліку у лікарів психіатра та нарколога, за останнім місце відбування покарання характеризуються посередньо.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначити обвинуваченим покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 6 (шість)місяців кожному, яке було узгоджене між сторонами.
Керуючись ч. 3 ст. 394, ч. 3 ст. 469, ст.ст. 471, 473 ч. 1, п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 та ст. 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців відраховуючи строк покарання з 01.02.2017 року і вважати призначене покарання повністю відбутим.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до моменту набрання вироком чинності змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання звільнивши його з під варти в залі суду.
Визнати винуватим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців відраховуючи строк покарання з 01.02.2017 року і вважати призначене покарання повністю відбутим.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до моменту набрання вироком чинності змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання звільнивши його з під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: