Справа № 343/1210/17
Провадження № 11-кп/779/394/2017
Категорія ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 с.121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду від 21 липня 2017 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 с.121 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, не одруженого, громадянина України, раніше судимого, -

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

На дану ухвалу ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_8 вказує на те, що всі 7 (сім) дисциплінарних стягнень які на нього покладались, давно погашені, а тому відповідно до положень ст. 88 КПК України не повинні враховуватись при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що перебуваючи в Долинському ДВЦ-118, починаючи із 19.09.2016 року тільки один раз допустив порушення режиму, за що на нього було накладено стягнення, водночас йому також оголошувалось заохочення.

Що стосується несплати позову, то виконавчі листи на адресу Долинського ДВЦ №118 не надходили, а тому на думку ОСОБА_8 , вказане питання є безпідставним, та не повинно братись судом до уваги.

З цих підстав, ухвалу суду першої інстанції, ОСОБА_8 просив скасувати, та постановити нову, якою його клопотання задовольнити.

В засіданні Апеляційного суду ОСОБА_8 будучи повідомленим належним чином не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечив, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати. Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наразі засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання, призначене вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 24.06.2017 року, у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі, а ухвалою Густинського районного суду Тернопільської області від 13.04.2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання за правилами ч.5 ст. 72 КК України, час попереднього ув`язнення з 14.04.2014 року по 25.07.2014 року, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.

Ухвалою Густинського районного суду Тернопільської області від 04.08.2016 року засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на 2 роки 6 місяців 13 днів.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.10.2016 року засудженому ОСОБА_8 , зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, час слідування його під вартою до Долинського ВЦ № 118 з 04 серпня 2016 року по 19 вересня 2016 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Таким чином, з урахуванням перерахунків проведених на підставі вищевказаних ухвал суду, початок відбуття покарання засудженому рахується з 28.11.2013 року; кінець терміну 02.01.2019 року.

На підставі наявної в матеріалах провадження характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Долинський ВЦ № 118», судом першої інстанції встановлено, що за весь час відбування покарання неодноразово допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за, що на засудженого накладались дисциплінарні стягнення.

На даний час працевлаштований днювальним відділення СПС, однак допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення правами начальника установи, яке на даний час достроково зняте у встановленому законом порядку. Оголошувалось одне заохочення правами начальника установи.

Судом також встановлено, що згідно вироку в засудженого наявна заборгованість по цивільному позову, на суму 3640,87 гривень, однак виконавчі листи про сплату позовів та аліментів в бухгалтерію установи на виконання не поступали.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Аналізуючи наведене, наявність протягом часу відбування покарання тільки одного заохочення до засудженого та неодноразового порушення режиму відбування покарання, беручи до уваги тяжкість вчинених засудженим злочинів колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано вважав, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

При прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 суду першої інстанції були відомі і в повній мірі враховані дані, які характеризують його особу, в тому числі ті, на які посилається засуджений в апеляційній скарзі, а тому послання апелянта про неврахування судом позитивних даних про його особу, є безпідставними, та спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, ухвала суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с та н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення .

Ухвалу Долинського районного суду від 21 липня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5