Справа № 132/2338/16-к
Провадження №11-кп/772/323/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого

ОСОБА_7 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколовка, району ім. Лазо, Хабаровського краю Російської Федерації, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.10.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області по ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 06.07.2016 року Калинівським районним судом Вінницької області по ст.ст.185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі,

Визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.Відповідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за останнім і попереднім вироком Калинівського районного суду від 06.07.2016 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_7 рахується з 19.08.2016 року, тобто з моменту приведення до виконання вироку Калинівського районного суду від 06.07.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення (перебування особи, яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження) засудженому ОСОБА_7 з 06.07.2016 року по день набрання вироком законної сили проведено з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 20.03.2016 біля 15:00 години, перебуваючи у с. Хомутинці Калинівського району Вінницької області біля будинку свого вітчима, який знаходиться у АДРЕСА_2 , вирішив скоїти крадіжку металобрухту, що знаходився біля старого складського приміщення, яке перебуває в оренді ОСОБА_8 , жит. АДРЕСА_2 .

У зв`язку із цим ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій, маючи єдиний злочинний умисел на крадіжку чужого майна, запевнив присутніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що вказаний металобрухт належить його вітчиму ОСОБА_11 та він надав дозвіл на його реалізацію.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи повторно, з метою незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав 900 кілограмів чорного металобрухту, які спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким не було відомо про злочинні дії ОСОБА_7 , переносив до городу та згодом завантажив до автомобіля і поїхав до м.Калинівка, де здав на метало прийомні пункти по вулиці Чапаєва та Коцюбинського, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2340 гривень.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку суду першої інстанції та винесення нового вироку, яким просить призначити йому менш суворе покарання.

Апеляційна скарга ОСОБА_7 мотивована тим, що суд першої інстанції при винесенні вироку не врахував те, що він повністю визнав вину, є круглою сиротою і на його утриманні є цивільна дружина, яка на даний час перебуває у декретній відпустці та неповнолітній син. Також ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що він має постійне місце роботи начальником коптильного цеху Калинівського молокозаводу , хоча і не офіційне, а тому у зв`язку з його позбавленням волі сім`я втратила єдиного годувальника.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Кримінальне провадження розглядалось відповідно до вимог ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій і роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) , по кваліфікуючій ознаці вчинена повторно, є правильним і ніким на оскаржується.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі стверджує, що судом першої інстанції не було враховано те, що останній повністю визнав вину, є круглою сиротою і на його утриманні є цивільна дружина, яка на даний час перебуває у декретній відпустці та неповнолітній син. Також ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що він має постійне місце роботи начальником коптильного цеху Калинівського молокозаводу , хоча і не офіційне, а тому у зв`язку з його позбавленням волі сім`я втратила єдиного годувальника не відповідає дійсності, оскільки судом першої інстанції при винесенні вироку було враховано обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, в ході досудового розслідування встановлено не було.

Крім того при обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував, що він раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, негативно характеризується по місцю проживання, завдану майнову шкоду потерпілому не відшкодував.

Будь-яких письмових доказів на підтвердження доводів, що обвинувачений ОСОБА_7 проживає у цивільному шлюбі , має на утриманні неповнолітнього сина, а також має постійне місце роботи суду не надано.

Враховуючи викладене Калинівський районний суд Вінницької області прийшов до вірного висновку , про недоцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст.ст.69, 75 КК України, а його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо виду та міри обраного покарання для ОСОБА_7 і вважає його достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року є законним та обґрунтованим і зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,419 КПК України, апеляційний суд , -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_12 оригіналом вірно: