Ухвала
Іменем України

26 січня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

Копія ухвали була надіслана засудженому та отримана ним 09 січня 2017 року (згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).

Проте, засуджений не усунув недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, оскільки у поданій касаційній скарзі (20 січня 2017 року згідно поштової відмітки (штемпеля) на конверті в межах наданого йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків) не навів обґрунтування необхідності скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду на підставах передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 438 КПК, і призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, зважаючи на положення статей 349, 412-414 (істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого) 415 цього Кодексу, та враховуючи особливості статей 49, 52 КК.

Також, засудженим не наведено відповідно до статей 69, 75 КК обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкість вчиненого злочину чи були б підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений знову (не зважаючи на те, що розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції був проведений відповідно до ст. 349 КПК) вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

До того ж, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК, засуджений не додав до скарги копію вироку місцевого суду, яка повинна бути завірена належним чином (копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована, скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів), як це передбаченоп. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК якщо, особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк то касаційна скарга повертається скаржнику.

Враховуючи викладене та керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 3 ст. 429 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3