Справа № 296/6028/17
УХВАЛА
Іменем України
31 липня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великі Коровинці, Чуднівського району, Житомирської області, громадянина Російської Федерації, офіційно не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000091, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України.
В клопотанні посилається на те, що у провадженні СУ ГУ НП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000091, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2017 р..
Досудовим розслідуванням встановлено, що в достовірно невстановлений час, день та місці ОСОБА_6 маючи умисел на незаконне придбання боєприпасу, незаконно придбав оборонну ручну гранату РГД-5.
Не припиняючи свої злочинні дії ОСОБА_6 переніс вказану гранату до свого автомобіля «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 та залишив її там на зберіганні до 02.03.2017 р..
Також ОСОБА_6 маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину та звинуваченні особи у вчиненні особливо тяжкого злочину в достовірно невстановлений час та день, перебуваючи в своєму автомобілі «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 , який на той час знаходився поблизу будинку №19 по вул. Сакко і Ванцетті в м. Бердичів, Житомирської області власноруч встановив вибуховий пристрій - гранату РГД-5, яку за допомогою пластикової стяжки прикріпив до важеля перемикання передач та з`єднавши ниткою бойову чеку гранати з ручкою водійських дверцят свого автомобіля. Тим самим ОСОБА_6 штучно створив докази обвинувачення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_6 02.03.2017 о 12 годині 40 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №19 по вул. Сакко і Ванцетті в м. Бердичів, Житомирської області, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст. 383 Кримінального кодексу України, умисно повідомив уповноважену особу, а саме: слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 про вчинення відносно нього особливо тяжкого злочину.
ОСОБА_6 повідомив вищевказану уповноважену особу про те, що в період часу з 18 години 01.03.2016 до 10 години 36 хвилин 02.03.2017 невідома особа маючи умисел на його умисне вбивство, у м. Бердичіві по вул. Сакко і Ванцетті, 19 на не охоронюваній стоянці у автомобілі останнього, а саме «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 , встановила гранату «РГД-5», закріпивши її полімерною кабельною стяжкою до важеля перемикання передач з виведенням шнура до водійських дверцят, яку він виявив перед посадкою у вказаний автомобіль, що не відповідає дійсності.
02.03.2017 р. під час проведення огляду автомобіля «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 , в його салоні біля ручки перемикання передач, виявлено та вилучено гранату РГД-5 з підривачем УЗРГМ, яка відповідно до висновку експерта №4/18 від 30.03.2017 являє собою боєприпас оборонну ручну гранату РГД-5, яку ОСОБА_6 зберігав без передбаченого законом дозволу.
На підставі завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_6 02.03.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Продовжуючи свої злочинні дії, направленні на дачу завідомо неправдивих показань, ОСОБА_6 12.04.2017 в період часу з 10 години 32 хвилини до 11 години 30 хвилин перебуваючи в приміщенні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області по вул. Старий Бульвар 5/37, м. Житомир, будучи визнаним потерпілим та письмово попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання за ст. 384 Кримінального кодексу України, під час досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000034 від 02.03.2017, за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, в ході допиту його в якості потерпілого, умисно, надав уповноваженій особі, а саме слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітану поліції ОСОБА_8 покази про вчинення відносно нього особливо тяжкого злочину.
ОСОБА_6 повідомив вищевказану уповноважену особу про те, що в період часу з 18 години 01.03.2016 до 10 години 45 хвилин 02.03.2017 невідома особа маючи умисел на його умисне вбивство, у м. Бердичіві по вул. Сакко і Ванцетті, 19 на не охоронюваній стоянці у автомобілі останнього, а саме «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 , встановила гранату «РГД-5», закріпивши її полімерною кабельною стяжкою до важеля перемикання передач з виведенням шнура до водійських дверцят, яку він виявив перед посадкою у вказаний автомобіль, що не відповідає дійсності.
24 червня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.
На підтвердження вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим наведено наступні докази: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.03.2017 в якому ОСОБА_6 повідомляє про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (проведеного в рамках кримінального провадження №0000034, матеріали якого виділені в окреме провадження); протокол огляду місця події від 02.03.2017, згідно якого оглянуто місце події, де виявлено та вилучено гранату РГД-5, пластикову стяжку якою вона кріпилась до ручки перемикання передач та полімерну нитку якою кріпилась бойова чека гранати до водійської дверки автомобіля (проведеного в рамках кримінального провадження №0000034, матеріали якого виділені в окреме провадження); протокол опиту свідка ОСОБА_9 (проведеного в рамках кримінального провадження № 0000034, матеріали якого виділені в окреме провадження); висновок судово-вибухотехнічної експертизи №4/18 від 30.03.2017, згідно якої, наданий на експертизу предмет, схожий на корпус гранати РГД-5, являється корпусом ручної наступальної гранати РГД-5, наданий на експертизу предмет схожий на підривач УЗРГМ, згідно довідника являється засобом підриву уніфікованим підшивачем типу УЗРГМ, дані об`єкти виготовленні промисловим способом, а наданий на експертизу корпус ручної гранати РГД-5 та підривач типу УЗРГМ конструктивно поєднанні між собою являють собою боєприпаси оборонну ручну гранату РГД-5, яка придатна до вибуху, (проведеного в рамках кримінального провадження №0000034, матеріали якого виділені в окреме провадження); висновок судово-молекулярно-генетичної експертизи №19/10-3/222-СЕ/17 від 11.05.2017, згідно якої при проведені експертизи полімерної нитки чорного кольору, якою була з`єднана бойова чека гранати та водійська дверка автомобіля встановлено, що на кінці нитки «1», кінці нитки «2» та вузлі нитки виявленні клітини з ядрами без домішку крові та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки клітин, виявлених на кінці нитки «2» є змішаними, і придатні для порівняльного аналізу лише по домінуючому ДНК-профілю, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 . Генетичні ознаки клітин, виявлених на вузлі нитки збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 (проведеного в рамках кримінального провадження № 0000034, матеріали якого виділені в окреме провадження); протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 12.04.2017 (проведеного в рамках кримінального провадження №0000034, матеріали якого виділені в окреме провадження); протокол огляду місця події від 19.04.2017 під час якого було проведено огляд автомобіля «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 та вилучено пластикові стяжки якими кріпились декоративні ковпаки на колесах; протокол огляду предметів від 24.05.2017 р. (проведеного в рамках кримінального провадження №0000034, матеріали якого виділені в окреме провадження).
24.06.2017 в м. Бердичів, Житомирської області ОСОБА_9 (дружина підозрюваного) вручена повістку про виклик ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Житомирській області на 10.00 год. 27.06.2017 для проведення його допиту в якості підозрюваного. ОСОБА_6 на виклик 27.06.2017 не з`явився.
27.06.2017 на адресу СУ ГУНП в Житомирській області надійшла заява повідомлення від ОСОБА_6 , в якій останній повідомляє, що дійсно йому вручена повістка про його виклик 27.06.2017 на допит як підозрюваного, однак у зв`язку з недовірою до слідчого він не прибув на виклик.
Відповідно до заяви ОСОБА_6 про відвід слідчого, поданої 27.06.2017 до Корольовського районного суду м. Житомир, встановлено, що останній ознайомився з наданою йому підозрою у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, про що сам заявляє у вказаній заяві.
03.07.2017 слідчим суддею Корольовського райсуду м. Житомир винесено ухвалу про привід підозрюваного ОСОБА_6 на 10.00 год. 06.07.2017 до СУ ГУНП в Житомирській області для вручення повідомлення про підозру під підпис та допиту в якості підозрюваного. Під час оголошення ОСОБА_6 вказаної ухвали суду останній відмовився її виконувати, при цьому забіг до квартири за місцем свого проживання та до працівників поліції які виконували ухвалу не виходив.
Слідчий у клопотанні вказує, що в органу досудового розслідування є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, підозрюваний ОСОБА_6 на даний час за місцем свого проживання відсутній, ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих (розшукових) дій і прийняттю законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.
У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 . 11.07.2017 органом досудового розслідування винесено постанову про оголошення його в державний розшук.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир №296/5465/17 від 12.07.2017 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З посиланням на викладене, слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні серед іншого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів. Метою застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку слідчого є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування, керуючись, п.1 ч.1 ст. 177 КПК України має підстави вважати, що ОСОБА_6 будучи громадянином Російської Федерації, з метою уникнення покарання може виїхати за межі території України. При цьому підозрюваний ОСОБА_6 ухилявся від явки до слідчого, на підставі чого до нього було застосовано привід, однак останній відмовився його виконувати, що свідчить про те що він переховується від органів досудового розслідування. Орган досудового розслідування керуючись п.4 ч.1 ст. 177 КПК України не виключає можливості того, що ОСОБА_6 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: шляхом створення штучних доказів своєї невинуватості, про що свідчить вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 383, 384 КК України, а також те, що ОСОБА_6 без поважних причин не з`являється на виклики до слідчого, на підставі чого до останнього було застосовано привід. Також керуючись п.5 ч.1 ст. 177 КПК України є підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі буде вчиняти умисні кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що він неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів.
Прокурор і слідчий заявлене клопотання у судовому засіданні підтримали із зазначених у ньому підстав.
Підозрюваний і захисник просили обрати менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, свідків, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не має, а доводи, викладені у клопотанні в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи у клопотанні щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, має постійне місце проживання в м. Житомирі, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, у нього на утриманні знаходяться неповнолітні діти, що вказує на наявність соціальних зв`язків, позитивно характеризується з показів свідків, а також приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 години по 07 годину наступного дня;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 ..
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1