Справа№487/4986/15-к
Провадження №1-в/487/264/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2016 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві подання начальника Заводського районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, українця, за базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання не відомо, раніше судимого:
- 29.08.2000 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 140 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 2 роки; умовний термін замінено на покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
- 09.12.2002 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.03.2006 року;
- 10.04.2008 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням 1 рік;
- 21.07.2008 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 19.07.2013 року з Казанківської ВК № 93 у зв`язку з відбуттям покарання;
- 15.09.2015 року Заводським районним суду міста Миколаєва від 15.09.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням 2 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.09.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Начальник Заводського районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (далі за текстом Заводський РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС України в Миколаївській області) звернувся до суду із вищезазначеним поданням, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.09.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а саме: змінив місце проживання не повідомивши про це КВІ; ігнорує виклики до КВІ; на момент звернення з поданням перебуває у розшуку.

В судове засідання представник органу виконання покарань не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав подання і підтвердив викладені в ньому обставини.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої просила залишити подання без задоволення у зв`язку із не встановленням місцезнаходження засудженого та перебування його в розшуку.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засіданні не з`явився, причин неявки суду не повідомив, вжитими судом заходами, в тому числі і шляхом здійснення приводу, забезпечити явку засудженого у судове засіданні не виявилось можливим.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як встановлено у судовому засіданні, вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.09.2015 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 було звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, та зобов`язано його на підставі ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копія вироку із зазначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, була отримана ОСОБА_4 одразу після проголошення вироку 15.09.2015 року.

Вирок суду набрав чинності 16.10.2015 року.

Згідно підписки ОСОБА_4 , наданої ним співробітнику Заводський РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС України в Миколаївській області 21.10.2015 року засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, роз`яснені покладені на нього обов`язки та попереджено про наслідки їх невиконання.

22.04.2016 року ОСОБА_4 був попереджений у вигляді письмового застереження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його в місця позбавлення волі, в разі подальшого невиконання ним обов`язків покладених на нього вироком суду.

11.07.2016 року інспектором КВІ був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за якою раніше мешкав засуджений ОСОБА_4 , опитавши сусідку ОСОБА_5 стало відомо, що він там не з`являється та його місце мешкання їй невідомо.

Відповідно до п.6.1 розділу IV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 №270/1560 (із змінами та доповненнями), співробітниками КВІ з 14.07.2016 року були проведені початкові розшукові дії, за наслідками яких встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , не виявилося можливим.

Відповідно повідомлення Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, в провадженні Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться ОРС «Розшук» №0316057 від 01.09.2016 року відносно ОСОБА_4 , місцезнаходження якого на теперішній час невідомо.

Згідно ч. 3 ст. 164 КВК України (в редакції, чинній на момент внесення подання), звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

За змістом ч. 5 ст. 539 КПК України, розгляд подання може бути проведений без участі засудженого лише у разі його належного повідомлення про місце та час розгляду подання.
Враховуючи вищевикладене, подання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням підлягає залишенню без задоволення у зв`язку із не встановленням місцезнаходження засудженого та перебування його в розшуку, що унеможливлює перевірку судом наявності або відсутності обставин, щодо наявності у засудженого фактичної можливості виконати покладені на нього обв`язки.

Керуючись ст. ст. 164, 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Заводського районного відділу міста Миколаєва кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області про скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.09.2015 року, стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ст. 185 ч. 2 КК України, та направлення для відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
СУДДЯ: ОСОБА_6