Справа № 344/389/17
Провадження № 1-кс/344/117/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 29.11.2016 року та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася з скаргою, в якій просить зобовязати прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_6 , заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою від 29.11.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заявниця, адвокат вимоги скарги підтримали з мотивів наведених в ній, просили задоволити.

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 , в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки, слідчим клопотання ОСОБА_3 розглянуто в повному обсязі, про що повідомлено скаржницю, а отже, підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.

Заслухавши пояснення скаржниці, адвоката, прокурора, дослідивши матеріали скарги, ознайомившись із матеріалами наглядового провадження №17-933-16 вважаю за необхідне зазначити наступне.

Враховуючи, що скаржниця порушує питання про поновлення строку подання скарги і наведені нею для цього підстави знайшли своє підтвердження в матеріалах скарги, вважаю, що такий строк слід поновити.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.2.1. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із матеріалів скарги, заява про вчинення кримінального правопорушення від 29.11.2016 року містить твердження про те, що начальником СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 та слідчою СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 не виконуються ухвали слідчих суддів Івано-Франківського міського суду від 16.09.2016 року, 10.11.2016 року та 18.11.2016 року, а тому в їхніх діях вбачаються ознаки злочинів, передбачених ч.2 ст. 382 КК України: умисне невиконання службовими особами ухвал суду, що набрало законної сили.

Вказана заява була надіслана до прокуратури Івано-Франківської області, яка розглянута та 07.12.2016 року в.о. начальника слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області радником юстиції ОСОБА_10 за №17-933-16 було надіслано т.в.о. заступника начальника т.в.о. начальника слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 та керівнику Івано-Франківської місцевої прокуратури старшому раднику юстиції ОСОБА_12 листа згідно якого, у відповідності до ст. 7 ЗУ Про звернення громадян направлено за належністю, для розгляду в межах компетенції та перевірки (проведення службового розслідування), ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з приводу неправомірних, на їхню думку, дій слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 та начальника СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000059 від 04.01.2013 року, процесуальне керівництво в якому здійснюється працівниками Івано-Франківської місцевої прокуратури.

Крім цього, 07.12.2016 року за №17-933-16 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було повідомлено про прийняте рішення.

Листом т.в.о. заступника начальника начальника слідчого управління підполковника поліції ОСОБА_11 від 29.12.2016 року за №14166/108/24/02-2016 начальника слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області старшого радника юстиції ОСОБА_13 було повідомлено, що в Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області розглянуто, у межах, визначених законодавством компетенцій та повноважень, лист прокуратури Івано-Франківської області від 07.12.2016 року №17-933-16, за зверненням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з приводу можливих неправомірних дій працівників СВ Івано-Франківського ВП під час рослідування кримінального провадження №0000059. Установлено, що з приводу неналежного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000059 ГУНП 18.08.2016 року проведено відповідну перевірку (лист прокуратури Івано-Франківської області від 02.08.2016 року за №17-933-16). За результатами вказаної перевірки зясовано, що СВ Івано-Франківського МВ (на даний час СВ Івано-Франківського ВП) здійснювалося розслідування кримінального провадження №0000059 від 04.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за фактом шахрайства. 10.05.2014 року СВ Івано-Франківського МВ винесено постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 184 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення. Про прийняте рішення 10.06.2014 року за №7845 заявника поінформовано СВ Івано-Франківського МВ та направлено постанову про закриття кримінального провадження. 30.06.2016 року СВ Івано-Франківського МВ за №6402/108/46/02/2016 адвокатові ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 направлено лист про те, що його клопотання розглянуто та задоволено, про результати розгляду звернення поінформовано ОСОБА_3 за вих. №8481/108/24/02/2016 від 18.08.2016 року. Станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059 відновлено та доручено іншому слідчому ОСОБА_14 28.09.2016 року за вих. №Ф-38 гр. ОСОБА_3 та 07.11.2016 року за вих. №16085/108/46/01-2016 адвокатові ОСОБА_4 , який діє в її інтересах, Івано-Франківським ВП направлено листи про результати розгляду їхніх клопотань від 23.09.2016 року та від 28.10.2016 року. Про результати розгляду звернення поінформовано гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_3 за вих. №14165/108/24/02/2016 від 29.12.2016 року.

Крім цього, згідно наданих в судовому засіданні копій листів слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 від 28.09.2016 року та 27.11.2016 року було повідомлено скаржницю, про те, що на даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000059 відновлене. З метою надання статусу потерпілого в рамках вищевказаного кримінального провадження запропоновано ОСОБА_3 прибути до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 12.10.2016 року на 10.00 год. та 22.12.2016 року на 15.00 год. відповідно, для участі в слідчих діях.

В судовому засіданні було встановлено, що скаржниця отримала листа від 27.11.2016 року, а отже, їй було відомо про виконання слідчим ухвал слідчих суддів Івано-Франківського міського суду.

А тому, слідчий суддя вважає обґрунтованим та правомірним висновок заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 07.12.2016 року №17-933-16.

Слідчий суддя вважає, що факти, викладені в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_3 строк подання скарги.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 29.11.2016 року та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1