Справа № 583/470/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
заявника ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
Встановив :
15.02.2016 року ОСОБА_7 , засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року за ст.ст. 115 ч. 2 п. 13, 296 ч. 3, 122 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі, звернувся до суду з заявою про перегляд вироку апеляційного суду Сумської області №1-17/2004 від 11.10.2004 року за нововиявленими обставинами.
Свої вимоги мотивує тим, що під час обрання йому запобіжного заходу, судом не було встановлено даних, про його особу. Нововиявленими обставинами вважає те, що судом під час обрання йому запобіжного заходу було порушено право на захист. Крім того, в одному документі зазначено, що суду не було відомо про його судимість, тоді як в іншому - судом зазначено про його судимість. Вважає, що довідка Грінченківського фельдшерсько-акушерського пункту вказує на фактичне штучне створення хуліганства, як обвинувачення проти нього, окрім помилкового правового застосування до нього ч. 3 ст. 296 КК України (повторності), оскільки та судимість 1983 року за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року у новому КК 2001 року викладена у ч. 1 ст. 296 КК України і не містить покарання у вигляді позбавлення волі та має бути ще в 2001 році погашеною. Просить суд визнати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2004 року про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців, постанову судді Апеляційного суду Сумської області від 17.09.2004 року про призначення справи № 1-17/2004 року до розгляду неправильними та скасувати вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року з поверненням матеріалів справи № 1-17/2004 року до прокуратури, та постановити щодо нього новий, виправдувальний вирок.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою заяву підтримав в повному обсязі.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_7 , захисника, врахувавши думку прокурора, дослідивши додані до заяви матеріали, дійшов висновку, що заяву ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Згідно ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
3. Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.
4. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року у справі №1-17/2004 ОСОБА_7 визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.13, 296 ч. 3, 122 ч. 1 КК України та засуджений за ст. 115 ч.2 п.13 КК України до довічного позбавлення волі; за ст. 296 ч. 3 КК України до чотирьох років позбавлення волі; за ст. 122 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15.02.2005 року вирок Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін.
Доводи на які посилається засуджений ОСОБА_7 не є нововиявленими обставинами.
Щодо доводів заявника про порушення права на захист на стадії досудового розслідування, то вони не знайшли свого підтвердження, оскільки спочатку кримінальна справа розслідувалась за ч. 1ст. 115 КК України, право на захист ОСОБА_7 роз`яснювалось відповідно до вимог ст. 21 КПК України 1960 року, ним або родичами адвокат не запрошувався, клопотання про призначення захисника за рахунок держави ним теж не заявлялось, а з моменту пред`явлення остаточного обвинувачення за ч. 2 ст. 115 КК України йому було призначено та надано захисника згідно вимог ст. 45 ч.1 п.4 КПК України 1960 року, оскільки санкція статті, за якою кваліфіковано вказаний злочин, передбачала довічне ув`язнення.
Підстави для відводу призначеного йому захисника у відповідності до ст.61 КПК 1960 року були відсутні.
Твердження засудженого про те, що в ході досудового слідства у справі було порушено його право на захист, були викладені в заявах ОСОБА_7 , адресованих під час розгляду справи Апеляційним судом Сумської області.
Документи, надані ОСОБА_7 не доводять неправильність постанов Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та від 25.06.2004 року про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців, постанови судді Апеляційного суду Сумської області від 17.09.2004 року про призначення справи до розгляду та вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року.
Обставини, на які посилається засуджений щодо недоліків досудового слідства, фактично мають характер повторного дослідження процесуальних дій досудового слідства; події злочину; винуватості у вчиненні злочину, оцінки доказів покладених судом в основу вироку, правової кваліфікації.
Судами неодноразово під головуванням суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглядалися справи за заявами ОСОБА_7 з аналогічними вимогами.
По всіх заявах були прийняті рішення про залишення заяви ОСОБА_7 без задоволення та всі судові рішення були затверджені рішеннями Апеляційного суду Сумської області, є чинними, законними і не скасованими.
Так, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд постанови Охтирського міськрайонного суду від 30.04.2004 року та постанови Охтирського міськрайонного суду від 25.06.2004 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 17.03.2015 року ухвалу Охтирського міськрайонного суду від 16.01.2015 року залишено без змін.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 10.02.2016 року заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року по справі 1-17/2004 року залишено без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19.04.2016 року ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2016 року залишено без змін.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.06.2016 року визнано апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою та на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2004 року про продовження тримання під вартою до 4-х місяців, такою, що не підлягає розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 24.01.2017 року постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.06.2016 року залишено без змін.
Відповідно до ст. 7 ч.1 п.1 КПК України, одною із засад кримінального провадження являється верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.
В матеріалах справи є вирок суду, тому не встановивши нововиявлених обставин, самого змісту вироку достатньо для прийняття рішення про відмову засудженому у витребуванні кримінальної справи по його засудженню, яку Вищий Суд України надіслав до Зарічного районного суду м. Суми. Поскільки не встановлення нововиявлених обставин із великою кількістю постановлених останніх судових рішень за період з 2014 року по даний час про відмову в задоволенні заяв за нововиявленими обставинами свідчить про відсутність таких і вперту наполегливість засудженого подавати заяви з аналогічними вимогами, переслідуючи корисливу ціль бути доставленим з місць позбавлення волі до СІЗО на період їх розгляду, де існує полегшений режим відбування покарання і кращі умови утримання.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459-460, 466-467 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Заяву ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 7 днів із дня її проголошення, а для осіб, які брали участь у розгляді справи, однак не були присутні при проголошенні ухвали, - в цей же строк з дня отримання її копії.
Головуючий суддя : ОСОБА_10 Верес
Судді : ОСОБА_2
ОСОБА_3