АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/462/17 Справа № 203/5822/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000256, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_7 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2016 року щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нерудсталь П`ятихатського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зазначивши в мотивувальній частині вироку, що ОСОБА_9 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а саме чотирьох підкладок марки Д-65, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 6/12.1/2200 від 15.11.2016 складає 167 грн. 44 коп., а також виключити з мотивувальної частини судового рішення формулювання «згідно обвинувального акту».

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим за ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_9 витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 167 грн. 44 коп.
У вироку суду першої інстанції зазначено, що згідно обвинувального акту 21.10.2016, близько 12-00 год. ОСОБА_9 знаходячись у східній частині першої платформи залізничного вокзалу ст. Дніпропетровськ-Головний Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», побачив на залізничних коліях № 3г та № 4г підкладки марки Д-65, які не були прикріплені до шпал залізничними костилями, та керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшої реалізації на пункт прийому металобрухту, ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, руками демонтував 2 підкладки марки Д-65 біля залізничної колії № 3г, які поклав у принесений із собою мішок. Далі, перейшов на залізничну колію №4г, руками демонтував ще 2 підкладки марки Д-65, однак був виявлений співробітником ВОХОР СК-2 станції №1, та з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_9 не вчинив усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор ОСОБА_7 зазначає, що вирок суду не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, оскільки не містить опису шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, та її розміру, а також суд нечітко сформулював обвинувачення, визнане судом доведеним, пославшись на відомості, зазначені в обвинувальному акті, та не зазначивши відомості, встановленні в під час судового розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 посилається на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, яке виразилось в тому, що суд у вироку не виклав обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише навів обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 обвинувачується органами досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 та просив її задовольнити в повному обсязі, вирок суду вважав таким, що ухвалений з істотними порушеннями вимог КПК України і просив його скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 підтримав частково; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України суд першої інстанції - районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження;
Відповідно до ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
За змістом ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; 4) чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші питання.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не виконані належним чином.
Так, апеляційним судом встановлено, що оскаржуваний вирок не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Судом першої інстанції зазначено у вироку формулювання «згідно обвинувального акту…», що слід розцінювати, як викладення у вироку лише обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_9 обвинувачувався органом досудового розслідування.
Вищезазначене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПК України, що перешкодило суду ухвалити законне рішення, і є підставою для скасування оскаржуваного вироку.
Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з огляду на положення ч. 3 ст. 404 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості усунути вказані порушення процесуального закону та ухвалити рішення по суті справи.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку про необхідність призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені недоліки та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення,з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 , задовольнити.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2016 року щодо ОСОБА_9 , скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4