Провадження № 11-сс/782/6/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року колегія суддів апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.12.2016 року про повернення його скарги на бездіяльність та протиправні дії прокуратури Луганської області,

в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною ухвалою адвокату ОСОБА_6 повернуто його скаргу на бездіяльність прокуратури Луганської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя послався на те, що відповідно до ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності, а якщо рішення оформлюється постановою, то протягом 10 днів з дня отримання особою її копії. Скаржник ОСОБА_6 отримав відповідь прокуратури Луганської області 15.11.2016 року, а до суду звернувся лише 23.12.2016 року, тобто після спливу встановленого законом строку на оскарження, питання про поновлення строку не порушував, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що строк звернення до суду пропущено, підстав для його поновлення немає, отже, скаргу слід повернути.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, а його скаргу направити до Сєвєродонецького міського суду для вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Посилається на те, що 29.09.2016 року Голова Комітету захисту прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності НААУ ОСОБА_7 звернувся в його інтересах до прокуратури Луганської області із заявою про вчинення слідчим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.397 КК України.
Всупереч вимогам ст.214 КПК України прокуратурою Луганської області за цією заявою не внесено відповідних відомостей до ЄРДР.
15.11.2016 року він отримав листа за №04/4-405-16 від 03.11.2016 року за підписом заступника прокурора Луганської області ОСОБА_9 , в якому повідомлялося, що під час службового розслідування порушень вимог діючого законодавства з боку слідчого ОСОБА_8 не встановлено.
Оскільки вимога про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення була проігнорована, він звернувся з відповідною скаргою до Сєвєродонецького міського суду.
Ухвалою слідчого судді від 16.11.2016 року, яку він в подальшому оскаржив в апеляційному порядку, йому було повернуто скаргу.
Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 07.12.2016 року дану ухвалу слідчого судді було скасовано, а скаргу направлено до Сєвєродонецького міського суду для вирішення питання щодо відкриття по ній провадження.
Скарга була призначена до розгляду на 23.12.2016 року на 16-00 годину, про що його повідомили по телефону, проте фактично була розглянута об 11-00 годині без його участі, при цьому у задоволенні скарги було відмовлено з причин його неявки у судове засідання.
Повернення скарги вважає безпідставним, оскільки строк на звернення до суду не пропустив.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до змісту статей 55 та 60 КПК України звернутися із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, має право потерпілий або заявник.
Матеріали справи свідчать про те, що 29.09.2016 року Голова Комітету захисту прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності НААУ ОСОБА_7 звернувся в інтересах адвоката ОСОБА_6 до прокуратури Луганської області із заявою про вчинення слідчим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.397 КК України, проте, прокуратурою Луганської області за його заявою не внесено відповідних відомостей до ЄРДР, натомість направлена відповідь як заявнику ОСОБА_7 , так і адвокату ОСОБА_6 про відсутність порушень вимог діючого законодавства з боку слідчого ОСОБА_8 .
Звертаючись до Сєвєродонецького міського суду зі скаргою на бездіяльність прокуратури Луганської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань після отримання заяви або повідомлення про кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 реалізував своє право заявника, передбачене п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
При цьому, матеріали справи №428/1216/16к свідчать про те, що ОСОБА_6 звернувся із зазначеною скаргою до суду в передбачений законом строк, а саме 16.11.2016 року.
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду від 23.12.2016 року, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні скарги, проте єдиною підставою для відмови заявнику у задоволенні скарги стала його неявка у судове засідання.

Жодний з доводів скарги заявника щодо бездіяльності прокуратури, яка на його думку, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, слідчим суддею не досліджувався.

Колегія суддів доходить висновку, що судовий розгляд за скаргою заявника у суді першої інстанції фактично не відбувся, оскільки слідчий суддя не розглядав по суті скаргу заявника, про що зазначив в ухвалі.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Перес де Рада Каванільєс проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування, не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Відмовляючи заявнику ОСОБА_6 у задоволенні його скарги на бездіяльність прокуратури з підстав, які не передбачені законом, без аналізу жодного з доводів його скарги, а потім повертаючи його аналогічну скаргу з підстави формального пропуску строків на оскарження, слідчий суддя позбавив заявника доступу до правосуддя, що є безумовним порушенням прав заявника, передбачених ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких умов колегія суддів вважає за необхідне строк на оскарження бездіяльності прокуратури заявнику слід поновити, скасувати ухвалу суду і направити скаргу до Сєвєродонецького міського суду для вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Керуючись статтями 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.12.2016 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокуратури Луганської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати, а матеріали скарги ОСОБА_6 направити до Сєвєродонецького міського суду Луганської області для вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3