УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/126/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар с/з ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2017 року,
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .
Змінено раніше застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, а саме - заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду, не відлучатися з с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначено дату закінчення дії ухвали - 10.04.2017р.
Суд мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_8 не має негативної репутації, має заслуги перед Батьківщиною, його мати в силу віку та стану здоров`я потребує допомоги, яку підозрюваний ОСОБА_8 має намір надавати, на даний час проведено майже усі слідчі дії, у слідчих діях за участю підозрюваного ОСОБА_8 останній приймав активну участь, тобто співпрацював з органами досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_8 вину у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, визнає.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя дійшов висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, а тому застосував більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме - домашній арешт, тобто заборона залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою продовжити ОСОБА_8 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном до 10.04.2017р. без визначення застави.
Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам провадження.
Зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, пов`язаного з позбавленням життя людини. Санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Підозрюваний до затримання ніде не працював, зазначив що проживав за рахунок пенсії батька.
Слідчий суддя, змінюючи запобіжний захід ОСОБА_8 , обґрунтував своє рішення тим, що останній має заслуги перед Батьківщиною, а саме є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначені факти сторона захисту підтвердила посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.12 2008р., нагороджений нагрудним знаком «Чорнобиль 25 років пам`яті», має подяку депутата Житомирської обласної ради. Також в ухвалі зазначено, що мати ОСОБА_8 в силу свого віку та стану здоров`я потребує стороннього догляду. Однак, судом не були взяті до уваги покази ОСОБА_10 в якості свідка, де вона вказує на те, що після спричинення тяжких тілесних ушкоджень своєму батькові ОСОБА_8 виказав і їй таку ж погрозу. Також, маючи власне житло в м. Бердичеві ОСОБА_8 , будучи працездатною особою, постійно проживав з похилого віку батьками за їх рахунок, і суд, не з`ясувавши думку потерпілої ОСОБА_10 , зобов`язав його перебувати під домашнім арештом за місцем проживання матері цілодобово. Таким чином своїм рішенням суд поставив у більш скрутне і небезпечне становище потерпілу ОСОБА_10 , зобов`язавши підозрюваного проживати разом з нею.
Крім того, зазначає, що відповідно до п.3 ч.2 ст.201 КПК України стороною захисту не були надані копії матеріалів, якими обґрунтовуються клопотання підозрюваного (навіть усне) про зміну запобіжного заходу. Такі матеріалі не були відкриті стороні обвинувачення а відтак суд не мав (у відповідності до п.12 ст.290 КПК України) брати до уваги відомості, що містяться в них. У наданій стороною захисту медичній довідці щодо стану здоров`я ОСОБА_10 не міститься інформації про те, що остання потребує стороннього догляду за станом здоров`я. Суд у своїй ухвалі не вмотивував які саме ризики на момент розгляду клопотання відпали і чому саме домашній арешт є достатнім та необхідним у даному випадку запобіжним заходом.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При апеляційному розгляді даної апеляційної скарги встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.177, 178, 181, 183, 199 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст.199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 не має негативної репутації, має заслуги перед Батьківщиною, його мати в силу віку та стану здоров`я потребує допомоги, яку підозрюваний ОСОБА_8 має намір надавати, на даний час проведено майже усі слідчі дії, у слідчих діях за участю підозрюваного ОСОБА_8 останній приймав активну участь, тобто співпрацював з органами досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_8 вину у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, визнає, а тому подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, крім того, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Суд першої інстанції врахував, що за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_8 на останнього письмових скарг та заяв з боку сусідів не надходило, що підтверджується характеристикою від 02.03.2017р. № 58 Приватного підприємства "Житлоремекс 2".
Підозрюваний ОСОБА_8 раніше несудимий та має постійне місце проживання.
ОСОБА_8 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.12.2008 р. нагороджений нагрудним знаком "Чорнобиль 25 років пам`яті", має подяку депутата Житомирської обласної ради за проявлену мужність і героїзм при ліквідації аварії на ЧАЕС та за врятовані людство.
До обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_8 проживав з матір`ю - ОСОБА_10 , 1938 р.н., яка на даний час допитана, що підтверджується протоколом від 28.01.2017р. допиту свідка та протоколом від 11.01.2017р. допиту потерпілого, яка має хвороби, що підтверджується висновком від 03.03.2017р. №25 лікарсько-консультативної комісії.
Крім того судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється визнає та щиро кається, що підтверджується протоколом від 11.01.2017р. допиту підозрюваного, а також його поясненнями, наданими під час розгляду клопотання.
Судом також враховано, що на даний час проведено майже усі слідчі дії, залишилось лише витребувати висновки судово-медичної та судово-імунулогічної експертиз, що підтверджується клопотанням від 02.03.2017р. про продовження строку досудового розслідування слідчого та постанови від 07.03.2017 р. в.о. керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_11 .
Апеляційний суд вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено існування на даному етапі досудового розслідування ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , а тому вважає, що обраний під час продовження запобіжного заходу, більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та виконання останнім покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного Апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована і підстав для її скасування не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 404, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: