УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву-скаргу, що по суті є касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Як вбачається з долученої до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду, вироком Томашпільського районного суду Вінницької області, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 185 КК на строк 3 роки,

за ч. 2 ст. 186 КК на строк 4 роки 6 місяців, за ч. 2 ст. 190 КК на строк 2 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі

ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за попереднім вироком більш суворим покаранням призначеним за цим вироком остаточно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня

2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК, зараховано ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в строк покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі тобто з 10 січня 2016 року до 29 вересня 2016 року. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі, як можливо зрозуміти з її змісту, засуджений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить перекваліфікувати його дії з

ч. 2 ст. 186 КК на ст. 190 КК.
06 грудня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
Засуджений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) повторно звернувся до касаційного суду.
Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, засуджений знову не дотримався вимог ст. 427 КПК, недоліків, вказаних в ухвалі

від 06 грудня 2016 року не усунув.
Слід зазначити, що невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (на що посилається в своїй скарзі засуджений) відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК не підлягають перегляду в касаційному порядку, оскільки самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку згідно зі ст. 409 КПК.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції наведених положень процесуального закону засуджений ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) знову не дотримався, оскільки, в поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування як вироку місцевого суду так і ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413, 419 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_4

( ОСОБА_5 ) не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, його скарга підлягає поверненню, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3