Вирок

Іменем України

Справа № 712/13435/16-к

Провадження № 1кп/712/130/17

29 травня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000331 відносно

ОСОБА_8 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Порккала Удд, Фінляндія, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого на посаді директора Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

ОСОБА_9 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаїв, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого на посаді заступника директора Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

ОСОБА_10 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бране Поле Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, вдівця, працюючого на посаді головного інженера Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, працюючи згідно з наказом №131-к від 07.12.1999 на посаді директора Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради (далі по тексту - Драмтеатр), являючись службовою особою, був наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями з розпорядження майном і коштами театру, уповноваженим самостійно вирішувати питання діяльності театру, видавати накази, обов`язкові для виконання всіма працівниками трудового колективу, являючись службовою особою, був наділеним організаційно-розпорядчими функціями з керівництва всією виробничою діяльністю колективу.

Так, він, будучи упродовж 25.03.2013-01.07.2015, згідно з п. 6.3.3. Статуту Драмтеатру, затвердженого розпорядженням Голови Черкаської обласної Ради №232-р від 21.12.2010, персонально відповідальним за виконання покладених на театр завдань, дотримання вимог чинного законодавства України, та згідно з п. 6.3.15. Статуту відповідальним за збереження матеріально-технічної бази театру, раціональне використання його фінансових ресурсів, та відповідно до п.п.6.3.1., 6.3.2., 8.5. Статуту, будучи уповноваженим самостійно вирішувати питання використання позабюджетних коштів, отриманих театром від надання платних послуг, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, не вжив заходів по усуненню порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, які виявлені перевіркою, проведеною Черкаським міським відділом Управління Держтехногенбезпеки у Черкаській області, та зазначені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту №250 від 25.03.2013, та заходів по забезпеченню працездатності системи внутрішнього пожежогасіння, не виділяв на це кошти, отримані від реалізації платних послуг, внаслідок чого охоронюваним законом державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він, працюючи згідно з наказом №54 від 07.10.1998 на посаді заступника директора Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради (далі по тексту - Драмтеатр), являючись службовою особою, був наділеним організаційно-розпорядчими функціями з керівництва всією виробничою діяльністю трудового колективу, а також художньо-постановочною частиною і контролю за роботою монтувального, бутафорського, костюмерного, реквізиторського, гримерного, пошивочного , декораційного, електроосвітлювального та столярного цеху.

Так, він, будучи упродовж 25.03.2013-01.07.2015, згідно з наказом директора Черкаського обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської області від 02.03.2011 року за №17, відповідальним за протипожежну безпеку та утримання і експлуатацію технічних засобів протипожежного захисту, неналежно виконуючі свої службові обов`язки, передбачені п. п. 2.6. (забезпечує неухильне дотримання правил протипожежної безпеки), п. 2.13 (виконує вимоги протипожежного захисту, дбає про особисту безпеку та безпеку оточуючих), п. 3.2. (має право вносити на розгляд директора театру пропозиції по вдосконаленню роботи, пов`язаної з обов`язками, що передбачені цією інструкцією), 3.5. (має право вимагати від директора театру сприяння у виконанні своїх посадових обов`язків) Посадової інструкції заступника директора з загальних питань №8, затвердженої 31.05.2012 директором Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, не вжив заходів по усуненню порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, які виявлено перевіркою, проведеною Черкаським міським відділом Управління Держтехногенбезпеки у Черкаській області, та зазначені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту №250 від 25.03.2013, та заходів по забезпеченню працездатності системи внутрішнього пожежогасіння, внаслідок чого охоронюваним законом державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що він, працюючи згідно з наказом №28 від 25.02.1986 на посаді головного інженера Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, являючись службовою особою, був наділеним організаційно-розпорядчими функціями з керівництва діяльністю технічних служб підприємства та контролю за результатами їх роботи, стану трудової і виробничої дисципліни в підпорядкованих підрозділах.

Так, він, упродовж 25.03.2013-01.07.2015, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені п.п.2.7. (здійснює контроль за додержанням правил пожежної безпеки), 2.17. (виконує правила протипожежного захисту, дбає про особисту безпеку та безпеку оточуючих), 3.2. (має право вносити на розгляд директора театру пропозиції по вдосконаленню роботи, пов`язаної з обов`язками, що передбачені цією інструкцією), 3.5. (має право вимагати від директора театру сприяння у виконанні своїх посадових обов`язків) Посадової інструкції головного інженера №6, затвердженої 31.05.2012 директором Драмтеатру, не вжив заходів по забезпеченню працездатності системи внутрішнього пожежогасіння, та таким чином не проконтролював належним чином додержання правил пожежної безпеки, внаслідок чого охоронюваним законом державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК Україна, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого їм правопорушення не визнали та пояснили, що виконували свої службові обов`язки належним чином; пожежа сталася внаслідок підпалу; ними було усунуті порушення, виявлені Черкаським міським відділом Управління Держтехногенбезпеки згідно акту №250 від 25.03.2013; про аварійний стан протипожежного водогону повідомлялося керівництво області в листах та на спільних нарадах із керівництвом області; протипожежний водогін підлягав заміні, однак власними силами театр не мав можливості виконати подібні роботи, оскільки вони носять капітальний характер та потребують значного фінансування, яке повинно було здійснюватися з бюджету області, оскільки Черкаська обласна рада є власником будівлі та майна драмтеатру; незважаючи на аварійний стан протипожежного водогону він був у робочому стані, що підтверджується тим, що в 2014 році Першою Державною пожежно-рятувальною частиною було проведено випробування пожежних гідрантів та пожежних рукавів шляхом пуску води та зроблено висновок про їх робочий стан; ОСОБА_8 неодноразово в період з 2013 по 2015 рік звертався із листами до керівництва Черкаської обласної ради, Черкаської обласної державної адміністрації, в яких повідомляв про необхідність проведення ремонту будівлі театру, в тому числі заміни протипожежного водогону; позабюджетних коштів, отриманих від господарської діяльності театру не вистачило б на капітальні роботи із заміни протипожежного водогону, кошти надходили протягом року, а не одноразово, з них виділялися кошти на заходи з протипожежної безпеки.

На підтвердження висунутого обвинувачення орган досудового розслідування посилається на наступні обставини, які він вважає встановленими в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002410 від 01.07.2015.

Так, в період з 20.03.2013 по 25.03.2013 співробітниками Черкаського міського відділу Управління Держтехногенбезпеки у Черкаській області проведено планову перевірку території та приміщень Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, що розташований по бульвару Шевченка, 234, м. Черкаси, щодо додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту відповідно до Законів України «Про правові засади цивільного захисту», «Про пожежну безпеку».

За результатами проведеної перевірки 25.03.2013 складено акт перевірки №250 щодо додержання в Черкаському академічному обласному українському музично-драматичному театрі ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, відповідно до якого перевіркою виявлено 36 порушень, в тому числі щодо проведення технічного обслуговування пожежних кранів та перевірки на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування, щодо укомплектування пожежних кранів пожежними стволами, рукавами та важелем для полегшеного відкривання крана, щодо забезпечення під`їзду до пожежної водойми твердим покриттям, і рукава пожежних кранів не виконано в подвійну скатку або «гармошку», елементи з`єднання пожежних кранів не виконано однотиповими, усі горючі декорації, сценічне оформлення, дерев`яні конструкції сценічної коробки оброблено вогнегасними засобами.

25.03.2013 року директору Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради ОСОБА_8 та його заступнику ОСОБА_9 внесено припис №250 про усунення порушення вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту. Примірник акту та припису 26.03.2013 вручено ОСОБА_9 під підпис.

Однак, ОСОБА_8 будучи відповідальним за збереження матеріально технічної бази театру, отримані приписи ігнорував та не вживав заходів по організації усунення виявлених недоліків протипожежної безпеки, грошові кошти, отримані театром від надання платних послуг у 2013 році у розмірі 1560600 грн. та у 2014 році у розмірі 1417200 грн., для усунення порушень протипожежної безпеки не виділяв, а скеровував на інші потреби.

У подальшому, 01.07.2015, близько 14 години 30 хвилин, у приміщенні Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 234, у місці розташування крісел, встановлених у ложі третього поверху глядацького залу, поруч з вхідними дверима, з лівого боку від сцени виникла пожежа, в результаті якої будівля та матеріальні цінності зазнали значних пошкоджень на загальну суму 5 273 422 гривні.

Згідно з висновком експерта від 30.08.2016 №1001/16-47/13036/16-47, стан приміщення Черкаського академічного обласного українського музично- драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради не відповідав вимогам Правил пожежної безпеки, станом на 01.07.2016.

Встановлений факт перебування у непрацездатному стані системи внутрішнього пожежогасіння, на думку державного обвинувачення, перебуває у причинному зв`язку із поширенням пожежі та настанням тяжких наслідків.

На поширення пожежі і настання тяжких наслідків вплинув незадовільний стан протипожежного захисту будівлі Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, що полягало у неможливості подання достатнього об`єму вогнегасних речовин у місце початкового горіння (осередок пожежі) з причини непрацездатного стану протипожежного водогону, що і знаходиться в причинно - наслідковому зв`язку з настанням наявних наслідків від пожежі.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК Україна, згідно обвинувального акту, сторона обвинувачення посилається на наступні докази:

- протокол огляду місця події від 01.07.2015 (т. 1 а. с. 15-21);

- акт про пожежу від 01.07.2015 ( т. 1 а. с. 27);

- протокол огляду місця події від 02.07.2015 (т. 1 а. с. 30-37);

- висновок судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів №10-98 від 07.08.2015 ( т. 1 а. с. 47-52);

- звіт про технічне обстеження будівлі «Черкаський академічний облмуздрамтеатр імені Т.Г. Шевченка» Черкаської обласної ради по бул. Шевченка, 234 в м. Черкаси 26-13-ОБ ( т. 1 а. с. 76-86);

- технічний висновок №24/В/ 10.07.2015 щодо ймовірної причини виникнення пожежі ( т. 1 а. с. 96-102);

- акт перевірки №250 від 25.03.2013 щодо додержання в Черкаському академічному обласному українському музично-драматичному театрі ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту ( т. 1 а. с. 107-116);

- припис №250 від 25.03.2013 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту ( т. 1 а. с. 103-106);

- відомості про майно, що знищено станом на 06.07.2015 ( т. 1 а. с. 128);

- висновок судової пожежотехнічної експертизи №5/137 від 05.10.15 (т.1 а.с. 135-146);

- висновок судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №1001/16-4713036/16-47 від 30.08.2016 (т. 1 а. с. 153-176);

- постанова №132 від 27.03.2013 про накладення адміністративного стягнення ( т. 1 а. с. 233);

- довідка про затверджені та отримані кошти по Черкаському академічному обласному українському музично-драматичному театрі ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради у 2012-2016 роках (т. 2 а. с. 74-80);

- наказ про призначення на посаду ОСОБА_8 №131-к від 07.12.1999 ( т. 2 а. с. 136);

- статут Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради (т. 2 а. с. 138-141);

- наказ про призначення на посаду ОСОБА_9 (а.с. 142);

- посадова інструкція заступника директора з загальних питань (т. 2 а.с. 143-144);

- наказ №17 від 02.03.2011 про призначення відповідального за пожежну безпеку (т. 2 а.с. 161);

- наказ про призначення на посаду ОСОБА_10 №28 від 25.02.1986 (т. 2 а.с. 147);

- посадова інструкція головного інженера (т. 2 а.с. 148-150).

- покази свідків ОСОБА_11 від 08.07.2015 (т. 1 а. с. 43-44); ОСОБА_12 від 01.07.2015 ( т. 1 а. с. 28-29); ОСОБА_13 від 13.07.2015 (т. 1 а. с. 68-69); ОСОБА_14 від 13.07.2015 ( т. 1 а. с. 70-71); ОСОБА_15 від 14.07.2015 ( т. 1 а. с. 72-73); ОСОБА_16 від 19.11.2015 ( т. 1 а. с. 146-147); ОСОБА_17 від 26.12.2015 (т. 1 а.с. 178-180); ОСОБА_18 від 28.12.2015 (т. 1 а.с. 181-183); ОСОБА_19 від 03.02.2016 (т. 1 а. с. 218-219).

Під час судового слідства були досліджені перелічені вище документи, а також документи долучені стороною захисту, допитані свідки обвинувачення ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_19 , допитані свідки захисту ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Суд, вислухавши показання обвинувачених, свідків, дослідивши матеріали справи, з огляду встановлення їх очевидної допустимості, належності, достовірності та можливості використання, дійшов висновку, що обґрунтованість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, підтвердження в ході судового розгляду не знайшла.

Так, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 1.2 ч. 1ст. 284 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Відповідно ч. 2 ст. 367 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з формульованого органом досудового розслідування обвинувачення встановлений факт перебування у непрацездатному стані системи внутрішнього пожежогасіння перебуває у причинному зв`язку із поширенням пожежі та настанням тяжких наслідків. Такий висновок обвинувачення ґрунтується на висновку судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №1001/16-4713036/16-47 від 30.08.2016.

Суд, надаючи оцінку зазначеному доказу, погоджується із доводами сторони захисту щодо сумнівності висновків експерта, викладених у даному експертному висновку, з огляду на наступне. Згідно п. 5 - 9 вказаного висновку експерт зазначив, що «під час перевірки вимог дотримання законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки у Черкаському академічному обласному українському музично-драматичному театрі ім. Т.Г. Шевченка, яка відбувалася в період з 20 по 25 березня 2013 року було виявлено низку недотримань Правил пожежної безпеки, зафіксованих в акті і приписі №250 від 25.03.2013р. Документи, які б підтверджували усунення зазначених невідповідностей на момент виникнення пожежі 01.07.2015 у наданих на дослідженнях матеріалах кримінального провадження, відсутні.»

Згідно п. 8 висновків вказаної експертизи «при вирішенні питань 5 та 9 встановлено, що на поширення пожежі і настання тяжких наслідків вплинув незадовільний стан протипожежного захисту будівлі Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка, що полягало у неможливості подання достатнього об`єму вогнегасних речовин у місце початкового горіння (осередок пожежі) з причини непрацездатного стану протипожежного водогіну. Саме це і знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням наявних наслідків від пожежі, яка сталася 01.07.2015 року в приміщеннях театру».

Стороною захисту надано копію договору №120 від 02.07.2014 року із Першою Державною пожежно-рятувальною частиною щодо випробувань пожежних гідрантів та пожежних рукавів, а також копію акту виконаних робіт, платіжного доручення про оплату послуг, на підтвердження укладеного договору, копію витягу зі звіту ДП «КПНУ-427» про результати випробувань електромережі, копію акту щодо пуску двигунів насосу від 09.07.2014 року, що свідчать про часткове виконання припису №250 від 25.03.2013 р.. В матеріалах справи містяться договір на обслуговування пожежної сигналізації, договори на проведення робіт з технічного обслуговування вогнегасників, акти виконаних робіт та платіжні доручення на оплату наданих послуг, видаткові накладні на придбання вогнегасників, довідки про доходи і витрати драмтеатру (в частині витрат на пожежну охорону а.с. 74-82 кримінального провадження). Вказані документи підтверджують часткове виконання керівництвом Драмтеатру припису Держтехногенбезпеки №250 від 25.03.2013 р..

Враховуючи те, що на поширення пожежі і настання тяжких наслідків вплинув, на думку експерта, непрацездатний стан протипожежного водогону, суд не бере до уваги наявність порушень, встановлених в приписі №250 від 25.03.2013 р., як таких, що не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із поширенням пожежі і настанням тяжких наслідків, враховуюче те, що у вказаному акті не вказано на незадовільний стан протипожежного водогону, як виду порушення встановлених правил протипожежної безпеки. Водночас, суд враховує часткове виконання припису Держтехногенбезпеки №250 від 25.03.2013р., та приходить до висновку щодо не підтвердження наведених в обвинувальному акті обставин невиконання зазначеного припису, оскільки висновок експерта ґрунтується на відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів усунення порушень, зазначених в приписі Держтехногенбезпеки №250 від 25.03.2013 р., суд оцінює висновки експерта в цій частині, як неповні та сумнівні.

Суд також приходить до висновку про невідповідність висновків експерта, зазначених в комплексній пожежно-технічній та електротехнічній експертизі №1001/16-4713036/16-47 від 30.08.2016, іншим обставинам справи, а саме п.3 «Методика обстеження будівлі» звіту про технічне обстеження будівлі «Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради» за 2013 рік підготовлений ПрАТ «Черкасицивільпромпроект», з якого вбачається, що обстеження відбувалося візуально, без пуску води по пожежному водогону. У цьому зв`язку наведений документ відповідає також і поясненням обвинувачених щодо того, що під час даного обстеження пуск води не здійснювався. Такий висновок узгоджується і фактом здійснення Першою Державною пожежно-рятувальною частиною щодо випробувань пожежних гідрантів та пожежних рукавів, згідно договору №120 від 02.07.2014 року. Водночас, клопотання прокурора про необхідність допиту спеціалістів ПрАТ «Черкасицивільпромпроект», які склали зазначений звіт, не підлягає задоволенню, оскільки в справі наявні письмові докази відсутності пуску води (пункт 3 вказаного звіту), стороною обвинувачення даному звіту надано оцінку в ході досудового розслідування, даний звіт досліджувався експертами, що склали висновок №1001/16-4713036/16-47 від 30.08.2016р, клопотання прокурора не було заявлено в ході судового засідання, хоча з показів обвинуваченого ОСОБА_8 , наданих під час досудового розслідування, вбачається, що він вказував слідству на дану обставину.

Крім того, з показів ОСОБА_10 , проектного завдання від 1960 року, розробленого «ГІПРОГРАЖДАНПРОМСТРОЙ», вбачається, що існуюча система протипожежного водогону працює за допомогою електричних насосів, що створюють відповідний тиск в системі водогону, необхідний для подання достатнього об`єму вогнегасних речовин до найвищого рівня будівлі.

В ході допиту свідків в судовому засіданні встановлено, що після виявлення пожежі, у відповідності до правил протипожежного захисту ОСОБА_9 було надано вказівку відключити електроенергію.

Відсутність електроенергії, за допомогою якої здійснюється належне використання системи внутрішнього пожежогасіння, виключає можливість її використання та свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між станом системи пожежогасіння та наслідками пожежі. У цьому зв`язку заслуговують на увагу доводи захисту щодо необхідності відключення електроенергії через вимоги до гасіння пожеж, що затвердженими наказом МНС України № 575 від 13.03.2012 року «Про затвердження Статуту дій у надзвичайних ситуаціях органів управління та підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту», відповідно до п 5.3.2. якого під час гасіння пожежі на новобудовах та об`єктах, що реконструюються, керівник гасіння пожежі зобов`язаний відключити електроенергію та встановити місця зберігання небезпечних речовин та матеріалів.

Крім того, заслуговують на увагу доводи захисту відносно того, що в системі протипожежного водогону передбачено наявність зовнішнього патрубку в будівлі Драмтеатру біля підземного протипожежного водосховища, який є складовою системою протипожежного водогону, та який призначено для подачі необхідного обсягу води для гасіння пожежі в існуючу систему протипожежного водогону на випадок відключення електронасосів, шляхом застосування замість електронасосів помпи. У цьому зв`язку клопотання прокурора про допит пожежників в якості свідків з приводу зазначених обставин не підлягає задоволенню, оскільки встановлення дій пожежників щодо причин не застосування даної помпи не стосується предмета доказування у даній справі службовій недбалості посадових осіб драмтеатру.

У відповідності до п. 6 постанови пленуму ВСУ № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», із наступними змінами та доповненнями, «при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам».

Суд дійшов висновку про відсутність кваліфікуючої ознаки складу злочину за ч.2 ст. 367 КК України тяжких наслідків. Так, обвинуваченням в обвинувальному акті зазначено, що тяжкі наслідки виявилися у формі матеріальної шкоди будівлі та майну драмтеатру на суму 5273422,00 грн., що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі є збитками, у розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України. Таким чином, під час доведення наявності тяжких наслідків у формі збитків стороною обвинувачення в порядку п. 6 ч.2. ст 242 КПК України слід було призначити судово-економічну експертизу, яка була б належним та допустим доказом. Поза тим, обвинувачення визначає розмір збитків на підставі довідки Драмтеатру від 06.07.2015 року, яка з урахуванням викладеного вище, не може бути допустимим доказом для встановлення наявності тяжких наслідків. Водночас, суд бере до уваги ту обставину, що захистом заявлялося клопотання про призначення судово-економічної експертизи для визначення розміру збитків до пред`явлення обвинувального акту в суд, проте таке клопотання було не задоволено стороною обвинувачення.

Суд також погоджується із доводами захисту про відсутність належних та допустимих доказів вартості майна, якому завдано збитків (в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), а сама довідка не є первинним бухгалтерським документом у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Жоден із допитаних свідків ( як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту ) в судовому засіданні не вказав на обвинувачених як на осіб, внаслідок дій чи бездіяльності яких відбулося поширення пожежі, тому їх показання не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_18 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився. Судом у відповідності до положень ст. 327 КПК України було вжито максимальних заходів сприяння стороні обвинувачення у забезпеченні явки зазначеного свідка. Незважаючи на всі вжиті заходи вказаний свідок до суду не з`явився, а тому в силу положень ч. 4 ст. 95 КПК України суд не може взяти до уваги його покази, дані під час досудового розслідування та враховувати їх під час прийняття рішення по справі і вважати доказом вини обвинуваченого.

Окремо слід зазначити, що для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки. Визначення можливості (чи неможливості) виконання нею своїх обов`язків здійснюється за допомогою відповідних об`єктивних та суб`єктивних факторів. До об`єктивних факторів належать зовнішні умови, в які поставлена службова особа (забезпечення охорони матеріальних цінностей, наявність транспорту чи людських ресурсів), а до суб`єктивних - особливості цієї особи (її фізичні дані, ступінь інтелектуального розвитку, наявність спеціальних знань, досвіду роботи тощо).

В ході судового розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що в силу специфіки здійснення господарської діяльності Черкаського академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради, обвинувачені в силу об`єктивних можливостей не могли профінансувати виконання протипожежних заходів, оскільки дане питання відносить до компетенції обласної ради та обласної державної адміністрації.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача, про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини підсудних за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»- кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається не винуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі « Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії » встановлено, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про необхідність постановлення відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виправдувального вироку, за відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Речові докази в провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Виправдати ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Поновити ОСОБА_8 в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Визнати ОСОБА_9 невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Виправдати ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Поновити ОСОБА_9 в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Визнати ОСОБА_10 невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Виправдати ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Поновити ОСОБА_10 в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вигляді особистого зобов`язання скасувати по набуттю вироком законної сили.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1