Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________копія:____
У Х В А Л А
Іменем України
09 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням старшого слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі - слідчий) про затосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою прокурора (процесуального керівника у кримінальному провадженні №0007957, внесеного до ЄРДР від 14 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.146; ч.2 ст.185; ч.2 ст.186; ч.3 ст.289; ч.1 ст.357 КК України) ОСОБА_9 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року;

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_10 ,

прокурора ОСОБА_11 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_12 ;

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про затосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати житло в період часу з 19-ї год. 00 хв. до 08-ої год. 00 хв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також покладено на на нього наступні обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого проживання. здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Встановлено строк дії ухвали та строк дії вищевказаних процесульних обов`язків з 23 лютого 2017 року до 24 квітня 2017 року.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування найсуворішого запобіжного заходу підозрюваному, в ухвалі зазначила, що з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є недоцільним. До такого висновку слідчий суддя прийшла на підставі переконання, що ОСОБА_5 перебуваючи під домашнім арештом, не намагатиметься порушити умови, встановлені ст.181 КПК України, для забезпечення такого заходу кримінального провадження. До того ж, як вказано в ухвалі, при розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор зі слідчим не довели обставини, на підставі яких вони вважають про необхідність обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі прокурор вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, зокрема проти власності та експлуатації транспорту, один з яких є особливо тяжким, вчиненим із поєднанням насильства до підозрюваного, за попередньою змовою групою осіб, а тому слідчий обгрунтовано подав клопотання, яке було погоджене прокурором, з наявністю даних про проведені слідчі дії у кримінальному провадженні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_11 , який повністю підтримав подану апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_12 про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , дослідивши ухвалу слідчого судді та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146; ч.2 ст.185; ч.2 ст.186; ч.3 ст.289; ч.1 ст.357 КК України, і 22 лютого 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні цих злочинів.

Злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України, згідно ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до особливо тяжких.

В ухвалі слідчим суддею зазначено, що судом не встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що можуть мати місце в діях ОСОБА_5 під час досудового розслідування, а саме: незаконний вплив з боку підозрюваного на потерпілого, інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні; переховування підозрюваного від слідства та/або суду тощо, а прокурор при розгляді клопотання не довів обставин щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, в якій Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримуються суди при вирішенні питань щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначено, що застосування такого запобіжного заходу, до вирішення питання про винуватість особи, не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, і дана презумпція діє на користь звільнення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею було обґрунтовано враховано те, що ОСОБА_5 не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не має міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання та обґрунтовано застосувала відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч.2 ст.177 КПК України.

Так, колегія суддів погоджується з тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 статті 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Однак, як убачається з матеріалів провадження, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких, наявних у справі фактичних даних, можна стверджувати, що інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 ..

Разом з тим, застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишщати житло в період часу з 19 год.00 хв. до 08- ої год. 00 хв., надасть йому можливість спілкуватись з іншими підорюваними, потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні тощо.

У віповідності до вимог ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт може застосовуватись до підозрюваного із забороною підозрюваному (обвинуваченому) залишати місце проживання і цілодобово.

Тому колегія суддів вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням відповідниїх процесуальгних обов"язків.

Оскільки п.п. 1, 2 ч.3 ст.407 КПК України суду апеляційної інстанції надано право скасувати ухвалу слідчого судді або залишити її без змін, то у даному випадку ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленним нової ухвали судом апеляційної інстанції аз застосуванням до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з одночасним покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та, якою застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати житло в період часу з 19-ї год. 00 хв. до 08-ої год. 00 хв. скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому цілодобово залишати житло за місцем проживання, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду; утримуватись від спілкуванням із іншими підозрюваними, потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні без згоди слідчого, прокурора; носити електронний засіб контролю;

Строк дії ухвали визначити до 24 квітня 2017 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: апідписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1