Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ЛВП ГУНП у Волинській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кадище, Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .. Обрано відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці. Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю

-цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду

-носити електронний засіб контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, який вказаний у клопотанні, та встановив, що прокурором не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому відсутні обґрунтовані ризики щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просять змінити ухвалу слідчого судді. Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: - прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю, - не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. щоденно строком на два місяці. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді від 29.11.2016 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та основні доводи апеляційних скарг, підозрюваного та його захисника, які просили їх апеляційну скаргу задовольнити і змінити ухвалу слідчого судді, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, прокурора, який просив задовольнити його апеляцію і скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, і заперечив апеляційну скаргу захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчий та прокурор не довели наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність обґрунтованих ризиків щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_11 17.11.2016 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296,ч.2 ст.186 КК України (а.п.26).

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_8 не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.24), враховуючи вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, молодий вік, задовільний стан здоров`я, відсутність сім`ї та утриманців, не задовільний майновий стан, а тому слідчий суддя вірно встановив, що прокурором не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема, що в даному випадку є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Жодних доказів про те, що в ОСОБА_8 є на утриманні вагітна дружина та обрання щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості працювати та матеріально забезпечувати сім`ю, сторона захисту на момент розгляду в апеляційній інстанції не надала.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею до підозрюваного обґрунтовано та вмотивовано застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги підозрюваного та його захисника ОСОБА_7 , прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: