Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4417/15-к
Провадження №: 1-кп/332/102/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ;

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 та 2012 р.н., офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,

ВСТАНОВИВ:

9 серпня 2015 року, приблизно о 21 годині ОСОБА_6 , знаходився на зупинці громадського транспорту "Дачі" по вул. Скворцова в м. Запоріжжі, де до нього, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та тримаючи в руках дерев`яний брус, підійшов ОСОБА_7 , і наніс брусом удар в область голови обвинуваченому, але обвинувачений прикрився від удару рукою в якій була скляна пляшка, удар потерпілого прийшовся по руці обвинуваченого, в результаті чого пляшка розбилася і в руках обвинуваченого залишився фрагмент пляшки.

Сприймаючи дії ОСОБА_7 , як такі, що є небезпечними для його здоров`я, ОСОБА_6 , діючи умисно, с перевищенням меж необхідної оборони, усвідомлюючи можливість свого захисту в цей час у інший, більш безпечний спосіб, наніс потерпілому фрагментом скляної пляшки, яку тримав в лівій руці, не менш чотирьох ударів в область грудної клітки зліва та не менш чотирьох ударів в область тулуба і сідниць, спричинивши, згідно висновку експерта з судово-медичної експертизи № 3614 від 25.9.2015 року: "проникающее ранение грудной клетки слева с повреждением верхней доли левого легкого (язычкового сегмента) и скоплением крови в левой плевральной полости", яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та "ранение левой поясничной области с повреждением забрюшинного пространства и множественные раны (4шт) правой ягодичной области", що в сукупності кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що потерпілий працював у нього на дачі і, в цей час зникли інструменти. Обвинувачений запідозрив в крадіжці потерпілого з-за того, що зник лише будівельний інструмент, а на дачі були і другі ціні речі, зокрема посуд, але він залишився. Про свою підозру обвинувачений розповів потерпілому. Того ж дня, стоячи з друзями на автобусній зупинці, до нього підійшов потерпілий, який був п`яний з дерев`яною палкою і наніс нею удар в область голови обвинуваченому. Обвинувачений прикрився рукою, в якій була плішка, від удару по руці пляшка розбилася, обвинуваченому поранило руку. Для припинення агресії з боку потерпілого він почав махали перед собою рукою з розбитою пляшкою, декілька разів "попавши" в потерпілого. Конфлікт припинили приятелі обвинуваченого, розвівши його з потерпілим в сторони, після чого потерпілий пішов, а обвинувачений поїхав додому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши заяву про проведення розгляду за його відсутністю, претензій до обвинуваченого немає, на суворому покаранні не наполягає.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого оголошенням висновків експерта з судово-медичних експертизи потерпілого і обвинуваченого та матеріалів, що характеризують останнього.
Згідно висновку експерта з судово-медичної експертизи № 3614 від 25.9.2015 року: "проникающее ранение грудной клетки слева с повреждением верхней доли левого легкого (язычкового сегмента) и скоплением крови в левой плевральной полости у ОСОБА_7 кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, "ранение левой поясничной области с повреждением забрюшинного пространства и множественные раны (4шт) правой ягодичной области", що в сукупності кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта з судово-медичної експертизи № 3201 від 11.8.2015 року: "рана и кровоподтек на тыльной поверхности левой кисти у основания 2-го пальца, рана на тыльной поверхности левой кисти у основания 3-го пальца, ссадины на левых плече и предплечье, на ладонной поверхности левой кисти у ОСОБА_6 ", кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинені у разі перевищення меж необхідної оборони.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, визнання вини, розкаяння, щире каяття, відсутність судимостей, не наполягання потерпілого на суворому покаранні, наявність у обвинуваченого сім`ї, на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинення злочину під впливом неправомірних діянь потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд визнає дані обставини виключними, які суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і, вважає за можливе із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України у вигляді штрафу, в розмірі, встановленому ст.53 КК України.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді ШТРАФУ, в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВМ Дніпровського ВП УНП в Запорізькій області: змиви, фрагменти скляної пляшки, дерев`яний брус - знищити; шорти, футболку ОСОБА_6 , та футболку ОСОБА_7 - повернути власникам.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1