24.04.2017 №363/447/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000208 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Попелюхи Піщанського району Вінницької області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, раніше не судимого, неодруженого, обіймаючого посаду заступника командира 2 кінологічного взводу старшого інструктора кінологічної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України-,

в с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України надійшов до суду 2 лютого 2017 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до обвинувального акту, 14.04.2015 молодший сержант ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2015 №91 молодший сержант ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової строкової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2015 №43 молодший сержант ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом.

Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 14.04.2015, тобто з моменту зарахування молодшого сержанта ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

30.09.2016 молодшому сержанту ОСОБА_4 командиром військової частини НОМЕР_1 була надана щорічна основна відпустка на строк з 30.09.2016 по 30.10.2016 включно, та вручено відпускний квиток №1694 від 30.09.2016 згідно якого молодший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний був прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступити до виконання своїх службових обов`язків 31.10.2016.

Відповідно до Указу Президента України "Питання органу військового управління Національної гвардії України" №346/2014 командувач Національної гвардії України користується щодо військовослужбовців Національної гвардії України правами Міністра оборони України, які передбачені «Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», що поширює свою дію на військовослужбовців НГУ.

Відповідно до Закону України «Про національну гвардію» №876-7 від 13.03.2014, головний орган військового управління Національної гвардії України, органи військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади Національної гвардії України є правонаступниками відповідних органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин, органів і підрозділів забезпечення, установ внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Проходячи військову службу, молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Проте, молодший сержант ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм законодавства України 31.10.2016 вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився вчасно до місця служби.

26.12.2016 о 20 годині 00 хвилин молодший сержант ОСОБА_4 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 у період з 31.10.2016 по 25.12.2016, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в особливий період, без поважних на те причин та без дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби не з`явився вчасно в умовах особливого періоду з щорічної основної відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він підтримує угоду про визнання винуватості, розуміє права та наслідки укладання угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнає свою вину та надає згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого суд встановив, що укладання угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст..472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст..476 КПК України.

В угоді зазначена дата її укладання та вона скріплена підписами сторін.

При перевірці судом угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.

Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, а саме передбачений ст..407 ч.4 КК України відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином, в провадженні якого немає потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст..65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності вперше, в скоєному чистосердечно розкаявся, сприяв розкриттю злочину, що є пом`якшуючими покарання обставинами, які дають суду можливість застосувати до призначення покарання ст..69 КК України, призначити покарання нижче від найнижчої межі , встановленої в санкції ч.4 ст.407 КК України, у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного , керуючись ст..314,368,370,374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 квітня 2017 року в кримінальному провадженні №0000208 між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст..407 ч.4 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст..69 КК України у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 строком 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1