КП№ 278/2592/15-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
18 липня 2017 року Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючий, не одружений , -
за частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України (далі КК),
ВСТАНОВИЛА:
01.02.2015 року близько 22-ої год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вирішив заволодіти грошовими коштами сусідки ОСОБА_6 , шляхом розбійного нападу, із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я, поєднаним із проникненням у її двохповерховий будинок АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбійний напад, задля заволодіння грошима, обвинувачений цього ж дня об 22-ій год. 30 хв. прийшов до будинку ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що остання перебуває в ньому разом із неповнолітньої онукою ОСОБА_9 . З метою непомітного, безперешкодного проникнення до будинку, обвинувачений по водопровідному крану, через навіс, добрався до металопластикового вікна на другому поверсі будинку, відчинивши його за допомогою заздалегідь приготованого металевого прута, проник до однієї з кімнат та заховався за ліжком. Після виявлення ОСОБА_7 потерпілою та її неповнолітньою онукою, обвинувачений для подолання волі потерпілої ОСОБА_6 до опору, застосував щодо неї насильство, небезпечне для її життя і здоров`я, а саме навмисно наніс потерпілій один удар металевим прутом в область голови, яка встигла прикрити голову руками. Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілій завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кісті, а також легкі тілесні ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійних ран на голові справа і нижньої третини правого передпліччя.
Прокурор пред`явила позов в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_7 1825 грн. 02 коп. за стаціонарне лікування потерпілої (а.с. 31-34).
Колегія суддів дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у висунутому обвинуваченні, що підтверджується дослідженими у справі належними, допустимими і достовірними доказами, а їх сукупність у логічному взаємозв`язку - є достатніми для прийняття судового рішення.
Так потерпіла ОСОБА_6 , яка безпосередньо зазнала нападу обвинуваченого, показала що 01.02.2015 ввечері вони з неповнолітньою ОСОБА_10 знаходилися кожна у своїй кімнаті на першому поверсі будинку та готувались до сну. Близько 23-ої год. онука почула шум, покликала потерпілу і вони вдвох піднялася на 2- ий поверх. Увімкнувши світло,онука помітила обвинуваченого, який ховався під ліжком. Після цього ОСОБА_7 вскочив та одразу раптово напав на неї, вдаривши її металевим прутом по голові, яку остання прикрила руками та вимагав гроші. Онука, побачивши скривавлену потерпілу, почала кричати, але обвинувачений наказав їй мовчати, вимкнути світло, спуститися їм на перший поверх та віддати йому всі гроші, оскільки він обізнаний про наявність у них значної суми грошових коштів. Побоюючись обвинуваченого, ОСОБА_11 віддавала ОСОБА_7 золоту каблучку, мобільний телефон, ноутбук та планшет, проте останній вимагав лише гроші та погрожував зґвалтувати її неповнолітню онуку у разі невиконання його вимоги. Сприймаючи, погрози обвинуваченого реально, злякавшись за життя та здоров`я онуки та своє життя, потерпіла пішла до своєї кімнати, де з шафи вийняла паперовий конверт та віддала ОСОБА_7 грошові кошти, в всього: 500 доларів США, 200 євро та 2 000000 білоруських рублів, отримавши їх, обвинувачений наказав відчинити вхідні двері та втік у напрямку саду.
Послідовні показання потерпілої узгоджуються із свідченнями іншого очевидця цієї події - неповнолітньої ОСОБА_12 . Допитана за правилами статті 354 КПК, свідок прямо у суді показала на обвинуваченого, який 01.02.2015 близько 23-ої год. напав на бабусю, погрожував застосування насильства щодо свідка та пограбував їх. Свідок пояснила, що у той вечір, перебуваючи у своєї кімнаті, вона почула шум наверху, про що одразу повідомила бабусю. Разом вони піднялись на 2- ий поверх і коли бабуся увімкнула світло, свідок побачила ОСОБА_7 , який лежав на підлозі за ліжком. Обвинувачений різко підвівся, а свідок, злякавшись, втекла до іншої кімнати і почала кричати. Обвинувачений підійшов до свідка, наказав їй мовчати, якщо хоче жити та повів до кімнати, де на підлозі у крові лежала ОСОБА_6 . Обвинувачений заборонив свідку вмикати світло, наказав їм спуститися на перший поверх будинку та вимагав віддати йому всі грошові кошти і погрожував зґвалтувати неповнолітню ОСОБА_12 . Їм було дуже страшно і бабуся принесла зі своєї кімнати гроші у конверті та віддала обвинуваченому. Після цього, за наказом останнього, йому відчинили вхідні двері і він втік з будинку, а свідок викликала для бабусі швидку допомогу. Обвинувачений розмовляв російською мовою, одягнутий був у темну куртку з капюшоном, але іноді капюшон спадав з голови. Свідок наполегливо твердила, що впізнає обвинуваченого за зростом, рисами обличчя, темним волоссям.
Будь - яких даних про обмову обвинуваченого зі сторони неповнолітнього свідка та потерпілої по справі не встановлено.
Показання неповнолітнього свідка та потерпілої в частині заподіяння останній тілесних ушкоджень із застосуванням металевого прута під час заволодіння грошовими коштами об`єктивно підтверджується висновком судово-медичної експертизи №711 від 07.03.2015 згідно якої у ОСОБА_6 були виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани на голові справа, забійної рани нижньої третини правого передпліччя, та ушкодження середнього ступеня тяжкості як травматична ампутація нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів у строк та за обставин зазначених у постанові про призначення судової експертизи (а.с. 158-160).
ОСОБА_7 у суді заперечував свою причетність до даного злочину, мотивуючи тим, що 01.02.2015 протягом часу з 12-ої год. до 16 ої год. він разом із мамою, ОСОБА_13 та друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та хлопцем на ім`я ОСОБА_16 , на кладовищі в м. Житомирі на могилі вітчима встановлювали надгробну плиту. А близько 20-ої год. усі друзі із дружинами зібралися вдома у ОСОБА_7 , поминали річницю смерті вітчима. Обвинувачений знаходився за місцем свого проживання разом з останніми до самого ранку і нікуди не відлучався. Твердив, що на слідчому експерименті понятих не було, а свій підпис у протоколі він поставив під тиском слідчого. Непослідовно вказував про неодноразово пошкодження ним долонь при роботі на будівництві, що унеможливлює ідентифікацію його відбитків, а також твердив, що відбитки пальців його рук слідчий зняв з його мобільного телефону та переніс на плівку. Просив його виправдати. Захисник ОСОБА_8 зайняла аналогічну процесуальну позицію, з посиланням на показання свідків захисту, вказувала про алібі обвинуваченого; відсутність доказів його винуватості, що, є підставою для виправдання останнього із закриттям кримінального провадження.
Разом з тим, 23.06.2015, під час слідчого експерименту, обвинувачений у присутності його захисника, понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 добровільно у деталях відтворив спосіб, у який він проник до будинку потерпілої ОСОБА_6 , вчинив напад на останню та заволодів грошовими коштами. Ці обставини повністю збігаються із наведеними показаннями ОСОБА_6 , неповнолітнього свідка та з іншими доказами. Так, обвинувачений вказував на двоповерховий будинок потерпілої ОСОБА_6 , де остання проживає із неповнолітньою онукою, що розташований на відстані 400 м. від його місця проживання. Він знав, що вони завжди лягають спати близько 23-ої год. та у дворі немає собаки. 01.02.2015 він спочатку переліз через паркан і став шукати твердий предмет задля пошкодження металопластикового вікна на 2-ому поверсі, аби проникнути всередину будинку. З дому ОСОБА_7 нічого не брав, щоб по дорозі не викликати підозру. Металевий прут знайшов на подвір`ї будинку ОСОБА_6 неподалік від підвалу. Щоб долізти до вікна будинку на 2-ому поверсі, обвинувачений став на водонапірний кран, відштовхнувся від нього та зачепися за грати, які захищали вікно. І в цей час відчув, що кран зламався, але ОСОБА_7 встиг залізти на грати. Тримаючись рукою за грати, іншою рукою він зачепився за навіс, заліз на нього, заглянув у вікно, та впевнився, що у кімнаті нікого немає. Потім обвинувачений просунув між вікном і рамою заготовлений металевий прут й вікно відчинилося і він проник всередину та заховався за ліжком. Через декілька хвилин обвинувачений почув кроки і хтось вимкнув світло, піднявшись, обвинувачений побачив ОСОБА_6 з онукою і одразу наніс удар металевим прутом ОСОБА_6 по голові. Остання встигла прикритися руками. Від удару у ОСОБА_6 пішла кров, онука стала втікати і кричати. Наздогнавши останню, обвинувачений наказав їй мовчати, вимкнути світло, спуститися всім на перший поверх та віддати йому усі грошові кошти. ОСОБА_6 говорила йому забрати планшет, ноутбук, обручку. Щоб налякати останню, обвинувачений сказав, що зґвалтує онуку, якщо вона не віддасть грошей, але ніяких дій для цього не вчиняв. ОСОБА_6 спочатку принесла з іншої кімнати 200 доларів США, а потім на його вимогу винесла ще 200 доларів США, а згодом з шухляди серванту принесла конверт з грошима. По дорозі він оглянув цей конверт та виявив 100 доларів США, 200 євро і 2 мільйони білоруських рублів. Показати на місці злочину ці обставини обвинувачений відмовився, соромлячись свого вчинку. При цьому будь-яких заяв щодо застосування відносно нього недозволених методів впливу обвинувачений та його захисник не робили. Жодних зауважень щодо неправомірності проведення цього слідчого експерименту від обвинуваченого і учасників не надходило (а.с. 177-179). У судовому засіданні 22.10.2015 після допиту потерпілої ОСОБА_19 також підтвердив, що відтворення подій він здійснював у кабінеті слідчого, показати на місці вчинення злочину відмовився, про тиск з боку слідчого не згадував. Після цього до суду не з`являвся та тривалий час перебував у розшуку (а.с.49-62).
Згідно із протоколом огляду місця події від 02.02.2015 року (з фототаблицями), проведеного за дозволом ОСОБА_6 , було встановлено, що будинок має 2 поверхи, у
дворі собака відсутня. Будинок облаштований парканом. На відстані 0,5 м. від вхідних дверей був виявлений саме пошкоджений кран із залишками ґрунту, який був вилучений до спец пакету №2588183 та сліди низу взуття біля нього, а також мазки низу взуття на стінці будинку під металевим навісом (козирьком), що розташований саме під металопластиковим вікном на 2-ому поверху. На металевому навісі (козирку) на лівому краю були виявлені 2 фрагменти слідів пальців рук, які вилучені на дактилоскопічну плівку і упаковані у спец пакт за № 232894. Саме на метало пластиковому вікні на 2-ому поверсі, через яке здійснено проникнення в середину кімнати, виявлені сліди віджиму, а також виявлені та вилучені на прозорі дактилоскопічні плівки «СТ» папілярні узори руки на плівки СТ №1: 48*47 мм., СТ №2: 48*49 мм., СТ№3: 48*42 мм., СТ№4: 48*84 мм, з упакуванням у спец пакет № 2325890 із дотриманням усіх законодавчо встановлених у частині 5 статті 237 КПК вимог. У кімнаті виявлена речовина бурого кольору, схожа на кров (а.с. 120-152). Поряд зі слідами рук виявлені упаковані слід низу взуття. Вилучений недопалок цигарки марки «Столичні», за огляду на висновок молекулярно-генетичної експертизи від 10.04.2015, хоча і належить особі чоловічої генетичної статі, але до обвинуваченого відношення не має (а.с. 152-154).
Відповідно до судової дактилоскопічної експертизи від 20.05.2015№1/650 представлена на дослідження упаковка із вилученими під час ОМП від 02.02.2015 у помешканні потерпілої об`єктами не порушена, забезпечує зберігання цих об`єктів та запобіганню несанкціонованого доступу до них. Всередині упаковки знаходяться, у тому числі, дві первинні упаковки спец пакети із індивідуальними №№ 2325890, 2325894. Висновком експерта встановлено, що вилучені сліди залишені саме великим пальцем правої руки ОСОБА_7 та долонею його лівою руки (а.с. 162-176).
Змістовний аналіз наведених доказів доводить, що ОСОБА_20 вказував такі деталі подій та конкретні обставини, а також послідовність своїх злочинних діянь, суму грошових коштів, якими він заволодів під час нападу, про які він не міг дізнатися, якщо б не був безпосереднім виконавцем розбою. А тому колегія розцінює позицію обвинуваченого про його непричетність до інкримінованого злочину, як безпідставну і спрямовану на уникнення кримінальної відповідальності.
Детально допитані свідки сторони захисту, які були відкриті прокурору, надавали непослідовні показання.
Так, свідок ОСОБА_13 вказувала, що 01.02.2015 десь з 13-ої до 15 год. 30 хв. вона перебувала на могилі вітчима обвинуваченого, де зустріла ОСОБА_7 і знайомих ОСОБА_16 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які ставили надгробну плиту, їх одяг та день неділі не пам`ятає. Інших осіб на кладовищі не було. У подальшому ОСОБА_7 цього дня не бачила.
За свідченнями ОСОБА_14 01.02.2015 близько 12-ої год. дня він з ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та обвинуваченим поїхали на кладовище (м. Житомир), де ставили надгробну плиту на могилі вітчима ОСОБА_7 . Близько 14-ої год. на кладовище приїхала ОСОБА_13 , поклала квіти на могилу і одразу уїхала. Десь об 16-ої год. свідок з обвинуваченим на таксі поїхали додому ОСОБА_14 , де вони помилися та свідок переодягнувся у чистий одяг. Потім поїхали до будинку останнього, де вже перебувала його дружина та інші. Свідок з дружиною залишився ночувати у обвинуваченого, останній нікуди з дому не відлучався.
Свідок ОСОБА_23 (дружина ОСОБА_14 ) пояснила, що 01.02.2015 на прохання обвинуваченого її чоловік на кладовищі допомагав встановлювати надгробну плиту. Повернулися вони вдвох близько 17-ої год., коли вона була дома. ОСОБА_24 переодягнулися і вони поїхали до ОСОБА_7 на таксі, а свідку ОСОБА_14 наказав, щоб вона приїздила пізніше.
Свідок ОСОБА_25 показав, що він також допомагав обвинуваченому з надгробною плитою на могилі його вітчима. 01.02.2015 в обідню пору він зустрівся із ОСОБА_7 , ОСОБА_14 і вони разом поїхали на кладовище в м. Житомирі. А потім викликали ОСОБА_16 з необхідними для робіт інструментами. Мати ОСОБА_7 разом із ОСОБА_26 дружиною ОСОБА_16 , привозили їм обід. Потім на білому «бусі» приїхав ОСОБА_16 . Десь об 17 ої год. вони закінчили роботи та всі разом поїхали в м. Житомир на цьому «бусі». Потім зустрілися у ОСОБА_7 , поминали його вітчима. ОСОБА_7 був весь час дома.
Порівняний аналіз наведених показаній свідків захисту доводить, що вони є суперечливими та взаємовиключними в подробицях. Зокрема, за свідченням ОСОБА_27 близько 13 ої год. на кладовище приїздили його дружина з мамою ОСОБА_7 із обідом для них, однак свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які в цей час також перебували на кладовище, їх не бачили. Або свідок ОСОБА_14 наполягав, що він особисто викликав таксі, на якому вони з обвинуваченим об 16 ої год. з кладовища поїхали до нього, а ОСОБА_27 категорично твердив, що з кладовища, вони виїхали всі разом на «бусі» ОСОБА_16 ; або ОСОБА_14 твердив, що об 16 год. 30 хв. його дружина свідок ОСОБА_23 з дитиною, рік народження якого пригадати не зміг, вже перебували у ОСОБА_7 в с. Зарічани, коли вони разом з останнім приїхали до його помешкання в м. Житомирі, а ОСОБА_23 зазначала, що саме за проханням чоловіка вона приїхала до будинку обвинуваченого пізніше нього, десь об 19-ій год. Різними є часи тривалості поминальної вечері. Так, ОСОБА_28 вказувала, що всі сілі за стіл на початку 21-ої год., а ОСОБА_14 - близько 19-ої год., а полягали спати десь об 2-ої год. ночі; а ОСОБА_27 зазначав що він з дружиною та подружжя ОСОБА_29 полягали спати майже об 03-ої год. ночі. За таких обставин суд вважає, що показання цих свідків не доводять алібі ОСОБА_7 .
Колегія судів вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_8 про порушення судом процесуального закону, з причин відмови у допиті частини свідків, які не були відкриті прокурору. Згідно зі статтею 290 КПК сторони зобов`язані письмово підтвердити факт такого відкриття. У разі не відкриття стороною кримінального провадження у передбачений законом спосіб, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Отже у статті 290 КПК фактично передбачена процесуальна санкція стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується у разі невиконання ними обов`язку щодо відкриття матеріалів, у тому числі і свідків. Адже суд надавав захиснику час та можливість вчинити усі необхідні процесуальні дії для підготовки допиту свідків, які не були допитані на досудовому розслідуванні. Однак захисник таким правом у повному обсязі не скористалася, не надала суду належні докази про відкриття свідків прокурору, що за законом виключає можливість їх допиту в суді та урахування їх показаній як докази.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за частиною 3 статті 187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та поєднаний з проникненням у житло потерпілої.
Згідно зі статтею 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. При призначенні покарання, колегія судді ураховує, що вчинений ОСОБА_7 злочин відноситься до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів та за статтею 12 КК класифікується як особливо тяжкий злочин. Обвинувачений характеризуються посередньо і хоча на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має маму, але не працевлаштований, суспільно-корисною працею зайнятий не був. Обставин, що в силу статті 66 КК пом`якшує покарання, судом не встановлено. Обставиною, що за статтею 67 КК обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Відсутність усвідомлення обвинуваченим небезпечності своїх діянь, вчинених у присутності неповнолітньої дитини із погрозами стосовно останньої, думку потерпілої та міркування прокурора про необхідність суворо покарати ОСОБА_7 , а також те, що обвинувачений не висловлював жалю з приводу своїх неправомірних дій, не намагався відшкодувати заподіяну злочином шкоду, виключає призначення йому покарання без ізоляції його від суспільства та за мінімальною межею санкції частини 3 статті 187 КК. Одночасно колегія суддів дійшла висновку, що надмірна жорстокість покарання переконує винного у його несправедливості, робить самого засудженого більш жорстоким, породжує в його свідомості почуття образи і не поваги до суспільства, держави і її законів.
Цивільний позов прокурора, заявлений в інтересах держави в особі лікувальної установи про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування потерпілої, підлягає задоволенню на підставі статей 127-129 КПК. Згідно із частиною 1 статі 126 КПК, суд у вироку вирішує питання щодо процесуальних витрат, до яких належать також витрати на залучення експерта.
Ураховуючи перебування обвинуваченого у розшуку, суд вважає за доцільне залишити йому попередньо обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись статтями 126, 128, 368, 373-376, 532 КПК, колегія суддів , -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК (з урахуванням змін до вказаної статті, що набрали чинності 21.06.2017) зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня затримання 08.04.2017 до 20.06.2017 (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 до дня набрання вироком законної сили - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, згідно із Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення». Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 4243 грн. 38 коп. витрат на залучення експерта та на користь виконавчого комітету Житомирської міської ради Управління охорони здоров`я міської ради КУ Центральної міської лікарні №2 кошти на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої у сумі 1825 грн. 02 коп.
Речові докази: сліди відбитків пальців рук, сліди низу взуття, грунт, недопалок цигарок «Столичні», змив речовини бурого кольору, конверт з нашаруванням речовини бурого кольору, сліди тканини - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому залишити попередній тримання під вартою.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_7 - протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: