печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Київської області та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого прокуратури Київської області та просить скасувати постанову від 9.03.2017р. у кримінальному провадженні про відмову в визнанні потерпілим, зобов"язати слідчого залучити її потерпілою в кримінальному провадженні. В судове засідання повторно не з"явилась , про час розгляду скарги повідомлена , причину неявки не повідомила .

Слідчий в судове засідання не з`явився .

Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника з урахуванням принципу диспозитивності та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України. Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим

Так, відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні прокуратури Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000016 від 10.01.2017р. за ч.2 ст.156 КК України.

ОСОБА_3 6.03.17р. звернулася з заявою про залучення потерпілого.

Постановою слідчого прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 9.03.2017р. відмовлено в визнанні потерпілим , оскільки відсутні підстави будь-якого об"єктивного документального підтвердження завдання кримінальним правопорушенням їй моральної та матеріальної шкоди .

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Встановлено , що в заяві про залучення як потерпілого , в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 вказувала про вчинення розпусних дій щодо малолітніх дітей.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки слідчим винесена постанова відповідно до ст.110,55 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Київської області та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1