Ухвала
іменем україни
22 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився в с. Олександрівка, Слов`янського району Донецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 .

засуджено за ч.1 ст. 258-3 КК України на 8 років позбавлення волі.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , являючись працівником правоохоронного органу та представником влади, будучи зобов`язаним запобігати правопорушенням, припиняти їх, охороняти та забезпечувати громадський порядок, перебуваючи на посаді інспектора патрульної служби взводу № 4 роти патрульної служби Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області 12 квітня 2014 року, після захоплення адміністративної будівлі Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області представниками терористичної організації «ДНР», діючи умисно, усвідомлюючи, що терористична організація «ДНР» діє на території України незаконно, та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконання службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, надав згоду на участь у зазначеній організації.

В подальшому ОСОБА_7 відповідно до відведеної йому ролі у плані спільних злочинних дій та на виконання функцій, покладених на нього, у період часу з травня 2014 року по червень 2014 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, використовуючи свої службові повноваження, діючи умисно, за попередньою змовою з двома невстановленими працівниками міліції та з іншими невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», здійснював затримання громадян з метою подальшої їх доставки на блок пости терористичної організації «ДНР», де їх незаконно утримували та залучали до праці.
Так, 28.05.2014 року приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись у форменому одязі, виконуючи функції представника правоохоронного органу, приїхав разом з невстановленим працівником міліції на службовому автомобілі ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 на автобусну зупинку, розташовану по вул. Горького м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, де діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, за попередньою змовою групою осіб-з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», за відсутності будь-яких законних підстав, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою позбавлення волі, затримав ОСОБА_8 та незаконно доставив його до блок посту терористичної організації «ДНР», розташованому біля старої будівлі вагової на виїзді з м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області у сторону с. Рай-Олександрівка Слов`янського району Донецької області, після чого передав учасникам терористичної організації «ДНР». На вказаному блок посту ОСОБА_8 . Утримували 4 доби та примусово залучали до праці.
Окрім того, в червні 2014 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 за аналогічних обставин разом із двома невстановленими працівниками міліції, діючи за попередньою змовою групою осіб - з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР» на службовому автомобілі прибули до будинку, розташованому в м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, де на той час знаходився ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_7 , використовуючи службове становище незаконно затримав останнього і доставив його до блок посту терористичної організації «ДНР», розташованому на території цегляного заводу по вул. Вокзальна, 1А м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, та передав ОСОБА_9 учасникам терористичної організації «ДНР». На вказаному блок пості ОСОБА_9 утримували 17 діб та примусово залучали до праці.
Також, у червні 2014 року, вдень, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 за аналогічних обставин, спільно з двома невстановленими працівниками міліції, на службовому автомобілі прибули до магазину «МТС» по вул. Горького у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області. В подальшому ОСОБА_7 , використовуючи службове становище та авторитет працівника правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою групою осіб - з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», незаконно затримав ОСОБА_10 та доставив його до вищезазначеного блок посту терористичної організації «ДНР» і в подальшому передав останнього учасникам терористичної організації. На вказаному блок посту ОСОБА_10 знаходився близько 10 хвилин, після чого його відпустили.
Крім того, наприкінці червня 2014 року, приблизно о 16.00 годині, більш точно дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 . За аналогічних обставин, спільно з двома невстановленими працівниками міліції прибув на службовому автомобілі до приміщення автовокзалу, розташованому по вул. Щорса у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області. В подальшому, діючи за попередньою змовою групою осіб - з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», затримав ОСОБА_11 та доставив його до вищезазначеного блок посту терористичної організації «ДНР» де передав останнього учасникам терористичної організації. На вказаному блок посту ОСОБА_11 утримувався близько 3 годин, після чого його відпустили.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник просить судові рішення скасувати. Вказує на допущене неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення кримінального процесуального закону. Зазначає про те, що матеріали справи не містять достатніх підстав для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 258-3 КК України, як учасника терористичної організації. Ставить питання про необхідність кваліфікації дій засудженого за ст. 260 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника який підтримав подану касаційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Розглядаючи справу щодо ОСОБА_7 касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин справи, встановлених судом.

Оцінюючи правильність постановлених щодо ОСОБА_7 судових рішень з огляду на правильність застосування кримінального закону та дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій підтверджується зібраними по справі, дослідженими під час судового засідання і наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Поняття терористичної організації визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом», а також ст. 28 КК України - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснюється розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Достатнім для визнання організації терористичною є те, що якщо хоча б один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», а також ст. 28 КК України терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів, підбурювання: до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях, організацію незаконних збройних формувань, злочинних угрупувань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів; так само як і участь у таких актах, вербування, озброєння, підготовку та використання терористів, пропаганду і поширення ідеології тероризму, фінансування та інше сприяння тероризму.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_7 , судом були перевірені та оцінені показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які вказували на причетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину.
Крім того висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України також підтверджуються відомостями, які зафіксовані в протоколах про проведення слідчих експериментів, пред`явлення особи до впізнання, а також даними, які підтверджують, що ОСОБА_7 на час вчинення злочину перебував на службі у правоохоронному органі.

Таким чином, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 , свідомо затримуючи та доставляючи людей на блокпости «ДНР» до озброєних людей, де останні примусово залучалися до праці та утримувались проти своєї волі, брав участь у терористичній організації, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 258-3 КК України є правильними.

З урахуванням наведеного, доводи касаційної скарги про те, що судом до ОСОБА_7 було неправильно застосовано кримінальний закон є безпідставними.
Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає положенням ст. 65 КК України і необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Апеляційний розгляд справи відбувся у відповідності до вимог закону, а ухвала апеляційного суду відповідає положенням ст. 419 КПК України.
Таким чином істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судових рішень, судом касаційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 434-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3