Справа № 456/3701/16-к
Провадження № 1-кп/456/115/2017
ВИРОК

іменем України

"13" лютого 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АРК, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стрий Львівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
-
в с т а н о в и в:

26.11.2016, близько 11:05 годин, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через привідкриту віконну раму першого поверху разом проникли у кухонну кімнату вищевказаного будинку, звідки через міжкімнатні двері потрапили до однієї із житлових кімнат та у п`ять поліетиленових пакетів, які принесли із собою поскладали 241 книгу у твердих обкладинках, що належали потерпілій ОСОБА_4 , загальною вартістю 195 гривень та для доведення злочину до кінця разом з викраденим вийшли із вказаного будинку, після чого направилися до промислового ринку м. Стрия, де збули викрадені речі невстановленій особі, чим завдали потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 195 гривень.

Крім цього, 26.11.2016, близько 11:30 годин, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 , повторно проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , домовились спільно проникнути у вказаний будинок з метою таємного викрадення чужого майна. і 26.11.2016, близько 11:35 годин, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , реалізовуючи повторно виниклий спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через привідкриту віконну раму першого поверху проникли у кухонну кімнату вищевказаного будинку звідки через міжкімнатні двері потрапили до однієї із житлових кімнат та з метою повторного викрадення чужого майна у чотири поліетиленові пакети, які принесли із собою поскладали 298 книг у твердих обкладинках, що належали потерпілій ОСОБА_4 , загальною вартістю 162,5 гривень однак з причин, що не залежали від їхньої волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не змогли винести вищевказані предмети з будинку, оскільки разом були затримані на місці вчинення злочину працівниками Національної поліції.

26.11.2016, близько 11:05 годин, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через привідкриту віконну раму першого поверху проникли у кухонну кімнату вищевказаного будинку, звідки через міжкімнатні двері потрапили до однієї із житлових кімнат та у п`ять поліетиленових пакетів, які принесли із собою поскладали 241 книгу у твердих обкладинках, що належали потерпілій ОСОБА_4 , загальною вартістю 195 гривень та для доведення злочину до кінця разом з викраденим вийшли із вказаного будинок, після чого направилися до промислового ринку м. Стрия, де збули викрадені речі невстановленій особі, чим завдали потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 195 гривень.

Крім цього, 26.11.2016, близько 11:30 годин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 повторно проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , домовились спільно проникнути у вказаний будинок з метою таємного викрадення чужого майна. Так, 26.11.2016, близько 11:35 годин, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , реалізовуючи повторно виниклий спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через привідкриту віконну раму першого поверху проникли у кухонну кімнату вищевказаного будинку звідки через міжкімнатні двері потрапили до однієї із житлових кімнат та з метою повторного викрадення чужого майна у чотири поліетиленові макети, які принесли із собою поскладали 298 книг у твердих обкладинках, що належали потерпілій ОСОБА_4 , загальною вартістю 162грн.50 коп. гривень однак з причин, що не залежали від їхньої волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не змогли винести вищевказані предмети з будинку, оскільки разом були затримані на місці вчинення злочину працівниками Національної поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати, не позбавляти його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати, не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пробачила обвинувачених та попросила їх не проникати в чужі квартири, бо це не їхнє.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло та факт незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_5 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_5 , слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, його особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що підсудний щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробовуванням у відповідності до ст.ст. 75-78 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло та факт незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_6 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, його особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що підсудний щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробовуванням у відповідності до ст.ст. 75-78 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Керуючись ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомити органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_5 не обирати.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Керуючись ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомити органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази:

-макулатуру в кількості 241 книги, які передані на зберігання ОСОБА_4 , залишити у її власності;
-одну пару чоловічого взуття чорного кольору, яке упаковане в пакет експертної служби №0743940 та передане на зберігання в камеру схову Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_6 ;
-слід низу взуття, який упакований в пакет експертної служби №1856612, три сліди папілярного узору, які упаковані в пакет експертної служби №0647533, які передані на зберігання в камеру схову Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1