Справа № 599/141/17
н.п.1-кп/599/22/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2017 р. року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000324 про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий,

обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2016 року близько 13 години у обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння на вулиці села Годів Зборівського району Тернопільської області спільно з своєю співмешканкою ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на незаконне проникнення у приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне проникнення до житла особи, ОСОБА_4 , 22 грудня 2016 року близько 13 години, перебуваючи неподалік господарства належного на праві приватної власності ОСОБА_7 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи в присутності ОСОБА_6 , умисно проник на територію даного господарства, після чого шляхом розбиття віконного скла проник до приміщення житлового будинку ОСОБА_7 і своїми діями порушив конституційне право потерпілого на недоторканість житла. Під час цього ОСОБА_4 був виявлений мешканцем с. Годів ОСОБА_8 та втік з місця події.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 надав показання про те, що наприкінці грудня 2016 року, близько обіду, він та його співмешканка ОСОБА_6 знаходилися на вулиці села Годів Зборівського району Тернопільської області, поверталися з магазину. Проходячи поблизу житлового будинку ОСОБА_7 , він вирішив проникнути у будинок. Для чого він це вирішив зробити він пояснити не може, так як перебував у стані сп`яніння. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, він розбив віконне скло, проник до будинку, але був виявлений сусідом і втік з подвір`я.
Обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечував фактичних обставин справи, розкаявся у вчиненому.

Прокурор та інші особи не оспорювали фактичних обставини провадження.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.

Підходячи до кваліфікації дій ОСОБА_4 , суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи.
Потерпілий цивільного позову не заявляв, справ просить розглянути без його участі.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, його особу, а саме: раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 13 від 24.01.2017 року, в період, який відноситься до інкримінованого злочину ОСОБА_4 міг давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час ОСОБА_4 може давати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує

Суд враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілого. Суд враховує також обтяжуючу обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази уламок скла з нашаруванням речовини бурого кольору після вступу вироку в законну силу знищити.

Взуття у якому був взутий обвинувачений 22 грудня 2016 року під час проникнення у будинок після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1