ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальні провадження № 0000130 від 17.01.2016 року та № 0001004 від 30.04.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 02.08.2013 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст.186, ч.4 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково 19.08.2015 року;
- 12.04.2016 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочинів , передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України
в с т а н о в и в:
17 січня 2016 року, приблизно о 13:10 годині ОСОБА_5 , проходив біля торгівельного кіоску ТОВ Хліб Коровай, розташованого по вул. Бердянській, 1 в м. Дніпрі, де у нього виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я реалізатора зазначеного кіоску ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи як знаряддя нападу заготовлений завчасно розкладний ніж, ОСОБА_5 зупинився біля вхідної двері кіоску та почав чекати, доки двері відчиняться. Після того, як гр. ОСОБА_6 вийшла з вказаного кіоску, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливої зацікавленості, заблокував прохід та пригнічуючи своїми умисними діями волю потерпілої почав демонструвати перед нею розкладний ніж та з погрозою його застосування наказав останній видати йому грошові кошти, які у неї були, після чого ОСОБА_6 , сприймаючи злочинні дії ОСОБА_5 як реальну загрозу для свого життя і здоров`я, передала йому грошові кошти в сумі 600 гривень.
ОСОБА_5 з викраденим майном з місця злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 600 гривень.
29 квітня 2016 року, близько 19 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні магазину А-Маркет, що розташований за адресою м. Дніпро, вул. Тверська, 2, у касовій зоні побачив малолітнього ОСОБА_7 , у кишені джинсів якого знаходився мобільний телефон Iphone 6-S, що належить його матері ОСОБА_8 . Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону Iphone 6-S ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливої зацікавленості, підійшов до малолітнього ОСОБА_7 та з кишені джинсів останнього викрав вказаний телефон. В цей час, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені касиром магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , яка почала кричати з вимогою припинити злочинне діяння та звернулась до охоронця вищевказаного магазину ОСОБА_10 з проханням затримати правопорушника. Тоді, усвідомлюючи, що його дії були помічені сторонніми особами та злочин набув відкритого характеру, ОСОБА_5 , незважаючи на це продовжив свої злочинні дії та діючи умисно, повторно, відкрито, утримуючи при собі мобільний телефон, при цьому ігноруючи зауваження касира та охоронця, перестрибнув через металевий парапет, вибіг на вулицю та зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2660 від 31.10.2016 року, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 17731,77 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що скоїв злочини за обставин, викладених у обвинувальному акті у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю роботи.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, у письмових заявах просили розглянути справу у їхню відсутність.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за:
- напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій);
- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 187 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 187 КК України віднесені до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визначає рецидив злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, характер та обставини вчинених діянь, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 150,00 грн.
Питання щодо речових доказів суд вирішив на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
У х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання:
За ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;
За ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначити покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Строк відбування покарання рахувати з 28.12.2016 року.(з часу обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку ).
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.
Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.12.2016 р. по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази металевий розкладний ніж, який зберігається в камері речових доказів Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 150,00 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1