г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1088/16-к
Номер провадження 1-кп/213/250/17
В И Р О К
Іменем України
28 липня 2017 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0001174 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на момент постановлення цього вироку засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2016 року за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, знаходиться в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора Криворізької місцевої

прокуратури № 1 - ОСОБА_7 ,

сторони захисту:
обвинувачених - ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників, адвокатів - ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2015 року, у вечірній час доби, обвинувачений ОСОБА_8 разом з обвинуваченим ОСОБА_9 знаходились біля будинку культури ПАТ «Південний ГЗК», розташованому по проспекту Південний в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де в ході розмови про автомобіль «Alfa Romeo 164» з державним номером НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку №12 по вул. Ярославській в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу і належить їх знайомому ОСОБА_12 , 1991 року народження, вступили в попередню змову, направлену на таємне викрадення чужого майна. Так, обвинувачені, 29 липня 2015 року, в нічний час доби, реалізуючі свій єдиний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою, прибули до будинку АДРЕСА_5 , де умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що за їх діями ніхто не слідкує, за допомогою невстановленого слідством предмета, таємно демонтували та таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрали 4 легко-сплавних диска марки «Stillauto» 7.5jxl7 Н2 5x98, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №577 від 25.03.2016 року складає 6364 грн. 80 коп. у зборі з 4 покришками фірми «Ling Long» 215/45 ZR17 91W, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №577 від 25.03.2016 року складає 1886 грн.48 коп. та 13 хромованих колісних болтів, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №577 від 25.03.2016 року складає 303 грн.94 коп., які були встановлені на вищевказаному автомобілі і належали потерпілому ОСОБА_12 . Після чого, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 8555 гривень 22 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів та пояснив, що у кінці липня 2015 року, під час відпочинку в районі ДК ПГЗК разом з ОСОБА_9 , вони домовились зняти колеса з автомобілю, марка якого, належність та місцезнаходження вірно вказані в обвинувальному акті. У час, який вказаний в обвинувальному акті, вони зняли колеса, при цьому собі він забрав болти, а ОСОБА_9 взяв собі колеса. Матеріальну та моральну шкоду потерпілому він відшкодував в добровільному порядку і ніяких претензій до нього з боку потерпілого нема. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_10 , в судовому засіданні просила суд кримінальне провадження слухати в скороченому порядку за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, а також пояснила, що матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодовано в добровільному порядку, претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 з боку потерпілого не має. Просить суд суворо обвинуваченого не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів та пояснив, що у кінці липня 2015 року, під час відпочинку в районі ДК ПГЗК разом з ОСОБА_8 , вони домовились зняти колеса з автомобілю, марка якого, належність та місцезнаходження вірно вказані в обвинувальному акті. В подальшому вони зустрілись 28.07.2015 року, зняли з цього автомобіля колеса, які він забрав собі, а ОСОБА_8 забрав собі болти. На цей час колеса знаходяться в поліції, ніяких претензій до нього з боку потерпілого нема. Він повністю усвідомив протиправність своєї поведінки, у вчиненому щиро розкаюється, зазначає, що більше не допустить порушення закону, просить суд суворо його не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_11 , в судовому засіданні просив суд кримінальне провадження слухати в скороченому порядку за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, а також пояснив, що ОСОБА_9 активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий на цей час не має претензій до нього ні матеріального, ні морального характеру, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, знаходиться в цивільному шлюбі та виховує малолітнього сина, отже на його думку наявні всі підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж просить прокурор.

Потерпілий ОСОБА_12 , належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду до суду не з`явився та надав письмову заяву, за якою просив кримінальне провадження слухати у його відсутність, щодо призначення покарання кожному з обвинувачених покладається на думку суду, претензій матеріального або морального характеру до обвинувачених він не має.

Обвинувачений ОСОБА_13 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_14 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є не одруженим, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо - скарг на нього з боку сусідів не надходило (а.с. 59), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває (а.с. 58, 59), на момент постановлення цього вироком є засудженим вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 20.12.2016 року за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік, на момент постановлення цього вироку судимість не знята та не погашена. При цьому, суд, при призначенні покарання ОСОБА_8 , враховує, що злочин, за який ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності за цим вироком, був за часом вчинений ним раніше, ніж злочин, за який він засуджений вищевказаним вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу і на момент його вчинення, він був не судимий. Також, суд враховує, що ОСОБА_8 добровільно погасив матеріальну та моральну шкоду потерпілому, вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не знайдено.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_8 , обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі. Так як злочин, за який засуджується ОСОБА_8 за цим вироком, було вчинено ним до постановлення вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.12.2016 року, суд, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вважає необхідним призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Дзержинського районного суду від 20.12.2016 року і остаточно необхідно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі. Підстав для призначення більш суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не знайдено, як і не знайдено підстав для застосування статті 69 КК України.

При цьому, суд, із врахуванням тяжкості злочину, особи винного ОСОБА_8 та пом`якшуючих обставин справи, на підставі ст. 75 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку. Разом з цим, в силу вимог п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного, який знаходиться в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 65а), офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо - скарг на нього з боку сусідів не надходило (а.с. 65), знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1995 року з приводу: легка розумова відсталість в ст. легкої дебільності (а.с. 64) під наглядом у лікаря нарколога не перебував і не перебуває (а.с. 63), кримінальне правопорушення допустив вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, під час розгляду кримінального провадження і на момент постановлення вироку з боку потерпілого претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_9 не поступило, згідно письмової заяви потерпілого він не має таких претензій до обвинувачених, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно вимог ст.66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, знаходження на його утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не знайдено.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_9 , обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді обмеження волі, при цьому судом встановлена відсутність обставин, визначених частиною 3 статті 61 КК України. Підстав для призначення більш суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не знайдено, як і не знайдено підстав для застосування статті 69 КК України.

Із врахуванням тяжкості злочину, особи винного ОСОБА_9 та пом`якшуючих обставин справи, суд, на підставі ст. 75 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку. Разом з цим, в силу вимог п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Дзержинського районного суду від 20.12.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_16 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:
- 4 легко-сплавних диска марки «Stillauto» 7.5jxl7 Н2 5x98, покришки «Ling Long» 215/45 ZR17 91W (залишок протектора 0,4мм.), 13 хромованих колісних болтів, які належать потерпілому ОСОБА_12 та передані на зберігання до камери схову Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 10.03.2016 року на а.с. 46) - повернути власнику - потерпілому ОСОБА_12 ;
- Домкрат та колісний ключ, які застосовувалися під час скоєння злочину, як знаряддя злочину і які передані на зберігання до камери схову Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.04.2016 року на а.с. 103) - конфіскувати в дохід держави.
Матеріали кримінального провадження № 0001174 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі № 213/1088/16-к, пр. № 1-кп/213/250/17.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .