№ 336/1659/16-к
провадження № 1кп/336/32/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України,
26.11.2015 р., приблизно о 23.00 год., на сходовому майданчику другого поверху під`їзду № 3 в будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що перебували у стані алкогольного сп`яніння, на грунті неприязних стосунків відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки у скроневу область голови, після чого, використовуючи ніж, спричинив ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження у вигляді поранення на першому пальці кисті лівої руки, якою ОСОБА_7 намагався захиститись від дій ОСОБА_8 .
ОСОБА_7 , відійшовши від ОСОБА_8 на відстань приблизно 1-1,5 м, з метою захисту свого життя вихопив з внутрішньої кишені куртки ніж, який завжди носив з собою та використовував в роботі, помітивши, що ОСОБА_8 розпочав рух з ножем у руці в його напрямку та, маючи мету налякати ОСОБА_8 двічі відмахнувся від того ножем, в результаті чого ОСОБА_8 отримав одиночне, наскрізне, колото-різане поранення лівого плеча з пошкодженням двоголової м`язи та відійшов на невелику відстань, але відразу почав рухатись в напрямку ОСОБА_7 , тримаючи ніж в правій руці. Злякавшись подальших дій ОСОБА_8 та побоюючись за своє життя, з метою відвернення посягання ОСОБА_7 умисно, перевищуючи межі необхідної оборони, наніс ОСОБА_8 один удар ножем, що тримав у правій руці в область грудної клітини, в результаті чого ОСОБА_8 отримав одиночне, проникаюче, сліпе колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця, що ускладнилось гострою крововтратою, яке кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя. Після цього, ОСОБА_8 випустив з руки ніж та побіг в напрямку першого поверху, а ОСОБА_7 , забравши обидва ножі пішов на 7 поверх до квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає. Внаслідок описаного ушкодження сталася смерть потерпілого у вищезазначеному місці.
Вивчивши обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні описаного вище кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав себе винувати у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, та пояснив, що смерть ОСОБА_9 сталася внаслідок його дій, однак умислу на вбивство потерпілого він не мав. Захищаючи життя та здоров`я від посягань ОСОБА_8 , завдав тому тілесних ушкоджень, використавши ніж.
Обвинувачений пояснив, що мешкав разом з ОСОБА_10 в одній із кімнат в чотирьохкімнатній комунальній квартирі АДРЕСА_3 , яка розташована на 7 поверсі. Його сусідами є ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 В 20-х числах листопада 2015 р. ОСОБА_11 звинуватила його та ОСОБА_10 в крадіжці пательні. ОСОБА_7 відповів, що до крадіжки непричетний і повідомив, що у них також раніше зникали кухонне приладдя та продукти харчування. Після спілкування із сусідами та ОСОБА_13 , обвинувачений зробив висновок, що до крадіжок причетний ОСОБА_8 , який багаторазово відвідував одну з квартир, розташованих на 6 поверсі. До 26.11.2015 р. ОСОБА_14 не зустрічав ОСОБА_8 . В цей день, приблизно о 18.30 год., обвинувачений разом з ОСОБА_10 , повертаючись з роботи додому, випадково зустрів ОСОБА_8 . Потерпілий запропонував ОСОБА_10 донести її сумку до квартири. Коли зайшли до квартири, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 повернути сусідці ОСОБА_11 пательню. ОСОБА_8 заперечував причетність до крадіжки, став поводити себе агресивно, між ними виникла штовханина. ОСОБА_8 запросив їх на 5 поверх, де дзвонив до квартир мешканців будинку, які, за версією потерпілого, повинні були підтвердити його невинуватість. Але ніхто із сусідів не відчинив дверей, тому ОСОБА_7 та ОСОБА_13 повернулись додому, а ОСОБА_8 пішов в невідомому напрямку. Приблизно через годину після описаних подій, зателефонував сусід з другого поверху та попрохав підійти до його квартири, пояснивши, що викликав поліцію, оскільки ОСОБА_8 неодноразово дзвонив в двері його квартири, чим порушував спокій. Сусід попросив підтвердити поліцейським, що з квартири, де мешкає ОСОБА_14 , відбувались крадіжки. На 2-й поверх спустились обвинувачений, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , поспілкувались із сусідом з 2-го поверху та «дільничним». Коли «дільничний» пішов, ОСОБА_13 спустився на 1-й поверх, щоб придбати цигарки, а ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , почекавши його приблизно 5 хвилин, почали підніматись сходами додому. В цей час по сходам їм на зустріч спускався ОСОБА_8 , який відразу запропонував обвинуваченому вийти на вулицю для розмови. В процесі спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спустились на 2-й поверх, ОСОБА_10 залишилась між поверхами вище. Обвинувачений почув, що хтось зайшов до під`їзду, зробив висновок, що це була компанія молодих людей. Коли ОСОБА_7 відмовився виходити на вулицю, ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком правої руки в ліву скроневу область голови. Між ними відбулася штовханина, в процесі якої обвинувачений помітив, що ОСОБА_8 заніс руку для удару, в руці потерпілий тримав ніж. Намагаючись захиститись, ОСОБА_7 підняв ліву руку по якій ОСОБА_8 «полоснув» ножем. Обвинувачений відскочив на деяку відстань і в цей час з внутрішньої кишені куртки вихопив ножа, яким двічі махнув перед собою, щоб налякати ОСОБА_8 . В цей час почув звук тканини, що рветься. Допускає, що саме від одного з цих ударів у ОСОБА_8 утворилось поранення лівого плеча. ОСОБА_8 , відскочивши на невелику відстань, практично відразу почав рухатись в напрямку ОСОБА_7 , тримаючи ніж в руці. Обвинувачений також здійснив випад в напрямку потерпілого та вдарив того ножем. Куди прийшовся удар, не знає. Далі ОСОБА_7 випустив ніж, ОСОБА_8 також випустив ніж з руки та швидко побіг по сходах в напрямку першого поверху. В свою чергу обвинувачений підняв обидва ножі і швидко побіг наверх, почувши, як по сходах також хтось рухається слідом за ним. Пробігаючи мимо ОСОБА_10 сказав тій, щоб швидко йшла додому. ОСОБА_14 піднявся на 8-й поверх, звідки через декілька хвилин спустився до квартири, де мешкає, куди вже повернулись ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , помітивши у себе сильну кровотечу з лівої руки, зайшов до ванної кімнати, щоб обробити рану. В ванній кімнаті він помив ніж, який був у ОСОБА_8 , та забинтував руку. Ніж, який був у обвинуваченого, забрала ОСОБА_10 і також вимила його, заховавши до жіночої сумки. В подальшому ножі ОСОБА_14 сховав на балконі. Потім обвинувачений почав збирати речі, вжив разом з ОСОБА_10 горілки. Далі попрохав ОСОБА_10 придбати ще алкоголю. Коли ОСОБА_10 повернулась, то повідомила, що в під`їзді на першому поверсі знаходяться поліцейські та на підлозі лежить людина. Через деякий час його затримали співробітники поліції.
ОСОБА_7 не заперечував, що за викладених в обвинуваченні обставин спричинив ОСОБА_8 ножем тілесні ушкодження, в тому числі ті, від яких настала смерть потерпілого.
Разом з тим, не погоджуючись з кваліфікацією його дій показав, що спричинив тяжке тілесне ушкодження потерпілому, оскільки той перший вдарив його, після чого намагався нанести ушкоджень, використовуючи ніж. Захищаючись, дістав власного ножа, який використовував в роботі та завжди носив з собою, інстинктивно, у відповідь на дії ОСОБА_8 , мав вдарити того в область живота, але через низький зріст потерпілого тілесне ушкодження прийшлося в область грудної клітини. Його умисел не був спрямований на позбавлення життя потерпілого, а лише на захист власного життя та здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_15 в суді пояснив, що ОСОБА_8 був його племінником, з обвинуваченим раніше не був знайомий. Батько ОСОБА_8 , який потерпілому доводився братом, помер, з матір`ю померлого ОСОБА_15 стосунків не підтримував. З племінником потерпілий спілкувався по мобільному телефону, зустрічались приблизно 2-3 рази на місяць. ОСОБА_15 відомо, що його племінник відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення був зареєстрований у тітки в районі АДРЕСА_4 , згодом став проживати в Шевченківському районі у співмешканки. ОСОБА_8 вживав спиртні напої, офіційно не був працевлаштованим, у стані алкогольного сп`яніння не поводив себе агресивно. Потерпілий дав свідчення про те, що 27.11.2015 р. в вечірній час йому зателефонували та повідомили про вбивство ОСОБА_8 , після чого за його участю було проведено впізнання та за власні кошти він поховав племінника. Про обставини вчинення кримінального правопорушення дізнався зі слів співробітників правоохоронних органів.
Допитана судом свідок ОСОБА_11 пояснила, що мешкає в комунальній чотирикімнатні квартирі АДРЕСА_3 . У вказаному житловому приміщенні мешкає вона, її син ОСОБА_12 , сусіди ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , кожен з яких займає окрему кімнату. З ОСОБА_7 проживала співмешканка ОСОБА_16 , останні вживали спиртні напої, як сусіди поводили себе гучно. ОСОБА_8 свідок іноді зустрічала в під`їзді будинку, як їй відомо, той приходив до мешканця однієї з квартир, розташованих на 6 поверсі. Приблизно о 03.00 годині 27.11.2015 р. ОСОБА_11 розбудили співробітники поліції, які повідомили, що в під`їзді будинку сталося вбивство. До даної пригоди з квартири, в якій вона мешкає, зникали кухонні предмети.
Свідок ОСОБА_12 в суді пояснив, що 27 листопада 2015 р. приблизно о 02.30 ночі він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 , його розбудили співробітники поліції, які повідомили, що в під`їзді будинку «порізали» людину. 26 листопада 2015 р., приблизно о 21.00 годині, свідок ліг відпочивати, ніяких конфліктів в квартирі не чув. ОСОБА_12 з ОСОБА_8 не був знайомий, але йому відомо, що померлий спілкувався з ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , який мешкає на 6 поверсі. Охарактеризував ОСОБА_7 як безконфліктну людину.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пояснили, що вони мешкають в квартирі АДРЕСА_5 , яка розташована на 8 поверсі. Наприкінці листопада 2015 р. пізно ввечері, після 23.00 години, вони вийшли з квартири вигуляти собаку. Рухались сходами, оскільки ліфт в той день не працював, на майданчику для сходів 1-го поверху на підлозі лежав ОСОБА_8 . Вони викликали поліцію та швидку допомогу, видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 тоді не помітили.
Свідок ОСОБА_18 також пояснила, що в цей же день ОСОБА_8 приходив до них додому. Коли вона відчинила двері квартири, той попрохав покликати її доньку ОСОБА_20 . Свідок повідомила, що донька на роботі, на що ОСОБА_8 пояснив, що йому потрібна допомога, після чого пішов.
ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , будучи допитаними у якості свідків, пояснили суду, що вони в листопаді 2015 р. були співробітниками Шевченківського ВП. Приблизно опівночі черговий відділення повідомив про те, що до Шевченківського ВП надійшла інформація про виявлення трупу в одному з під`їздів будинку АДРЕСА_2 . Прибувши на місце пригоди, ними в під`їзді було виявлено труп з колото-різаними ранами, та на місці вже перебувала швидка допомога. Далі були виявлені в під`їзді краплі крові, сліди від яких привели свідків до квартири, де мешкали в тому числі, ОСОБА_7 та його співмешканка ОСОБА_23 . Двері квартири відчинила їм жінка, далі по слідам крові вони дістались до кімнати, де мешкав ОСОБА_7 . На постільному вбранні були помітні краплі крові, походження яких ОСОБА_16 , що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, пояснити не змогла, і разом з тим повідомила, що проживає разом з ОСОБА_24 , але той вдома відсутній.
Свідок ОСОБА_21 також пояснив, що з кімнати помітив відчинені двері на балкон, вийшовши на який виявив ОСОБА_7 , одягненого в верхній одяг. ОСОБА_7 поводив себе адекватно, пояснив, що раніше між ним та ОСОБА_8 відбувся конфлікт, пов`язаний зі зникненням кухонного посуду.
Допитаний свідок ОСОБА_13 пояснив, що мешкає в одній з кімнат в квартирі АДРЕСА_3 . 26.11.2015 р. йому зателефонував знайомий сусід, який проживає на 2-му поверсі. Сусід пожалівся, що ОСОБА_8 приходив до нього приблизно 5 разів, набридав, у зв`язку з чим мав намір викликати поліцію. Приблизно о 22.00 год. цього ж дня знову зателефонував сусід з 2-го поверху і попрохав спуститись та підтвердити, що ОСОБА_8 відвідує їх під`їзд. На 2-й поверх спустились ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , там вже був співробітник поліції, сусід на ім`я ОСОБА_25 та його дружина. Вони підтвердили, що ОСОБА_8 приходить до когось в цьому під`їзді, поліцейський склав документи та пішов. Вони із ОСОБА_14 та ОСОБА_10 вирішили покурити, але цигарок ні в кого не було. ОСОБА_13 пішов на перший поверх, щоб придбати тютюн. Там затримався приблизно 5 хвилин, коли почав підніматись сходами додому, на 2 поверсі мимо нього до низу пробіг ОСОБА_8 , штовхнув його та впав. ОСОБА_13 побіг наверх, на 2-му поверсі нікого не було, почув кроки вище, догнав на 4-му поверсі ОСОБА_10 . Піднявшись разом з ОСОБА_10 на 7-й поверх, зайшли до квартири, приблизно через 20 секунд після них до квартири зайшов ОСОБА_7 . Руки ОСОБА_7 були в крові. Зі слів обвинуваченого свідкові відомо, що той когось «підрізав». Потім ОСОБА_13 допоміг ОСОБА_14 забинтувати порізану руку, після чого пішов до своєї кімнати. Через деякий час в квартирі з`явились співробітники поліції і його разом з іншими доставили до Шевченківського ВП.
Свідок також пояснив, що у ОСОБА_14 з ОСОБА_8 раніше був конфлікт з приводу зникнення з квартири речей обвинуваченого та їх сусідки ОСОБА_26 того часу, як ОСОБА_8 став з`являтись в їх під`їзді, у мешканців почали зникати речі, і вони зробили висновок, що крадіжки вчиняв саме ОСОБА_8 .
Допитана судом свідок ОСОБА_10 дала свідчення про те, що деякий час вона мешкала разом з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 в одній із кімнат квартири АДРЕСА_6 . 26.11.2015 р. в вечірній час вони з обвинуваченим поверталась з роботи додому. По дорозі зустріли ОСОБА_13 , а згодом ОСОБА_8 , який запропонував свідкові допомогти донести сумки до квартири. Далі ОСОБА_8 покинув квартиру, куди він направився - свідкові невідомо, ОСОБА_7 залишився в квартирі. Через деякий час ОСОБА_7 вийшов з квартири, щоб придбати цигарки. Почувши в під`їзді голоси та сварку, ОСОБА_10 впізнала голос ОСОБА_7 та спустилась між 2 та 3 поверхом. З ким сварився ОСОБА_7 . ОСОБА_10 не розгледіла, оскільки в під`їзді не було освітлення. Потім мимо неї наверх сходами пробіг обвинувачений, ОСОБА_10 також стала підійматись, коли її наздогнав ОСОБА_13 . Разом із ОСОБА_13 свідок зайшла до квартири, через кілька хвилин з`явився ОСОБА_7 . ОСОБА_7 пішов до ванної кімнати, де помив ніж, який передав їй. Другого ножа, який був у крові, помила ОСОБА_10 . На руці у ОСОБА_7 був поріз, який перебинтували. Далі на прохання обвинуваченого свідок вийшла з квартири, щоб придбати спритне. Коли поверталась, на першому поверсі помітила труп людини, який був накритий простирадлом. На вулиці біля під`їзду стояли співробітники поліції. Через деякий час поліцейські прийшли до них в кімнату та затримали ОСОБА_7 Повідомила, що ОСОБА_7 завжди носив при собі ніж, який використовував в роботі.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.11.2015 р. з ілюстраційними таблицями до нього, під`їзд № 3 житлового будинку АДРЕСА_2 , а також виявлений в цьому ж під`їзді труп ОСОБА_8 , був оглянутий ст.слідчим Шевченківського ВП за участю спеціалістів з криміналістики та біології, в процесі огляду на тілі ОСОБА_8 були виявлені тілесні пошкодження. В ході огляду місця події виявлено та вилучено: два фотознімка; плоскогубці; викрутка; спортивні штани; 5 змивів РБК; полімерний пакет; мікрочастки (а.с.101-110, 111-140 т.1).
27.11.2015 р. ст.слідчим Шевченківського ВП у присутності понятих з письмового дозволу власників житлового приміщення (т.1 а.с.161, 162, 163, 164) було проведено обшук квартири АДРЕСА_3 (т.1 а.с.165-200), в ході якого виявлено та вилучено сліди з нашаруванням РБК, бинт з нашаруванням РБК, сліди папілярних узорів, ножі, підодіяльник та одяг.
27.11.2015 р. слідчим СУ ГУНП за участю понятих, судово-медичного експерта був оглянутий труп ОСОБА_8 , про що складено протокол огляду трупа (а.с.141-145, 146-148 т.1), в якому відображені тілесні ушкодження та вилучені предмети і речовини.
Згідно висновку експерта № 3880 від 28.12.2015 р., смерть ОСОБА_8 настала від одиночного, проникаючого, сліпого, колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця, з подальшою гострою крововтратою, яке перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя. Окрім вказаного ушкодження, при експертизі трупа ОСОБА_8 , було виявлено одиночне наскрізне, колото-різане поранення лівого плеча з пошкодженням двоглавої м`язи, яке не має відношення до причини смерті, має ознаки легкого тілесного пошкодження з короткочасним розладом здоров`я, та невелика різана рана передньої поверхні основної фаланги першого пальця лівої кисті, в причинному зв`язку зі смертю не перебуває, має ознаки легкого тілесного ушкодження (а.с.153-160 т.1).
Відповідно до висновків експерта № 2748 від 16.12.2015 р. (т.1 а.с.209-211) в змиві з лівої руки трупа ОСОБА_8 , що виявлені під час огляду трупа, № 2749 від 16.12.2015 р. (т.1 а.с.217-219) в змиві з кистей рук ОСОБА_7 , № 2755 від 23.12.2015 р. (т.2 а.с.7-10) в марлевих тампонах зі змивами речовини бурого кольору зі стіни на другому поверсі, з підлоги біля металевої огорожі та перил на дев`ятому поверсі, зі сходів на четвертому поверсі, зі сходів між сьомим та восьмим поверхами, з підлоги сьомого поверху біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 від 29.12.2015 р. (т.2 а.с.16-18) в слідах на речах ОСОБА_8 , а саме на куртці, кофті, брюках джинсових та парі туфель, № 2754 від 29.12.2015 р. (т.2 а.с.24-27) в слідах на куртці ОСОБА_7 та його брюках, № 2752 від 25.12.2015 р. (т.2 а.с.33-35) на двох фрагментах еластичного бинту та підодіяльнику, № 2756 від 29.12.2015 р. (т.2 а.с.42-45) в слідах на куртці «з підлоги в кухні» та двох змивах, отриманих в результаті обшуку квартири, № 680 від 24.12.2015 р. (т.2 а.с.58-60) у піднігтьовому вмісту кистей рук ОСОБА_7 , встановлена наявність крові людини, отриманий результат не виключає походження крові у даному об`єкті від ОСОБА_8 та/або ОСОБА_7 , якщо у останнього були тілесні ушкодження із зовнішньою кровотечею на той момент, що стався.
Згідно висновку експерта № 16 від 29.01.2016 р. (т.2 а.с.191-193) при судово-цитологічному дослідженні клинка ножа, вилученого з підлоги балкону квартири АДРЕСА_3 в ході обшуку, знайдена кров людини, отриманий результат дослідження не виключає її походження як від ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_7 , за наявності у останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.
Відповідно до висновку експерта № 144 від 04.02.2016 р. (т.2 а.с.199-201) на рукоятці ножа «з балкона кімнати № 4» з місця події, знайдений піт без домішки крові, отриманий результат не виключає походження поту в даному об`єкті, від ОСОБА_7 та (або) від ОСОБА_8 .
Згідно висновку експерта № 70 від 18.02.2016 р. (т.3 а.с.19-25), рана на клапті шкіри з області грудної клітини від трупа ОСОБА_8 утворилася від дії плаского односторонньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Найбільша ширина частини, що занурилася склала не менше 31 мм. Результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження дають можливість не виключати утворення справжніх ушкоджень на клаптях шкіри від дії клинка № 2, та виключити ніж № 1 у якості знаряддя заподіяння ушкоджень.
Постановами слідчого від 13.01.2016 р. предмети, вилучені з місця події, під час огляду трупа ОСОБА_8 , під час затримання ОСОБА_7 , відібрані біологічні зразки, змиви з кистей рук ОСОБА_8 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (т.3 а.с.26-27, 29-31).

Згідно висновку експерта № 4863 від 27.11.2015 р. (т.3 а.с.46-47) рана на 1-му пальці лівої кисті, садна на 2-му пальці лівої кисті, крововилив в лівій скроневій області в ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Рана на 1-му пальці лівої кисті утворилась від дії предмета, що володіє ріжучими властивостями, інші ушкодження утворились від дії тупих предметів. Давність утворення пошкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи. Виникнення вищезазначених пошкоджень у ОСОБА_7 можливі за будь-якого взаєморозташування потерпілого відносно нападника за умови доступності зон пошкодження.

Згідно висновків експерта № 4865-д від 27.11.2015 р. (т.3 а.с.49) та № 4864-д від 27.11.2015 р. (т.3 а.с.51), враховуючи локалізацію видимих пошкоджень у ОСОБА_7 , експерт вважає, що останньому було нанесено не менш, ніж 3 травмуючих впливи, які були спричинені в короткий проміжок часу. Не виключена можливість утворення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує підекспертний.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2016 р. (т.3 а.с.184-198) з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст.359 КПК України (т.3 а.с.199), судом встановлено, що ОСОБА_7 при проведенні зазначеної слідчої дії давав свідчення аналогічні тим, які дав при допиті в суді. Під час судового розгляду доповнив обставини вчинення злочину, вказавши, що двічі відмахувався ножем від потерпілого. В результаті зазначених дій у ОСОБА_8 могло утворитись колото-різане пошкодження плеча. Вказані обставини при проведенні слідчого експерименту не згадував через хвилювання, пов`язане з великим скупченням при проведенні даної слідчої дії раніше знайомих йому людей.

Згідно висновків експертів № 566 від 24.02.2016 р. (т.3 а.с.60-65) та № 581 від 24.02.2016 р. (т.3 а.с.67-72), не виключається можливість утворення одиночного, проникаючого, сліпого, колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця у ОСОБА_8 за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_7 при проведенні допиту у якості підозрюваного за його участі від 03.12.2015 р. та від 22.12.2015 р. та при проведенні слідчого експерименту 13.01.2016 р. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 було виявлено одиночне, наскрізне, колото-різане поранення лівого плеча з пошкодженням двоглавої м`язи та невелике різане поранення передньої поверхні основної фаланги першого пальця лівої кисті. При проведенні допиту та слідчого експерименту ОСОБА_7 не давав свідчень про причини виникнення цих пошкоджень у ОСОБА_8 .

За висновком акту судово-психіатричної експертизи № 35 від 25.01.2016 р., ОСОБА_7 під час інкримінованого йому правопорушення виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді психічних та поведінкових розладів, внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин (алкоголь, опіоїди), на даний час синдром залежності від алкоголю, епісиндром у анамнезі. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а за матеріалами кримінальної справи знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Психічних розладів, які можуть перешкоджати щодо спілкування з судом та слідством на теперішній час немає (т.3 а.с.76-82).

У порядку ст.358 КПК України, судом були дослідженні письмові документи, які хоча й належні до матеріалів цього провадження, проте не містять інформації про обставини, що підлягають доказуванню в межах судового розгляду, тому не згадуються судом на обґрунтування обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З описаних міркувань суд не згадує на користь обвинувачення висновки експертиз: № 681 від 21.12.2015 р. (т.2 а.с.51-52), № 419-l від 17.12.2015 р. (а.с.67-71 т.2), № 420-д від 18.12.2015 р. (а.с.86-90 т.2), № 416-д від 21.12.2015 р. (а.с.105-109 т.2), № 418-д від 09.12.2015 р. (а.с.125-129 т.2), № 443-д від 17.12.2015 р. (а.с.146-157 т.2), № 425-д від 20.12.2015 р. (а.с.164-169 т.2), № 145 від 03.02.2016 р. (а.с.184-185 т.2), № 15 від 26.01.2016 р. (т.3 а.с.6-7), № 92 від 19.02.2016 р. (т.3 а.с.13-14), № 4882 від 27.11.2015 р. (т.3 а.с.53), № 4883 від 27.11.2015 р. (т.3 а.с.55), № 4881 від 27.11.2015 р. (т.3 а.с.57).
Аналіз перелічених вище доказів, які були безпосередньо досліджені судом, свідчать про те, що факт спричинення ОСОБА_7 смерті ОСОБА_8 підтверджується протоколом огляду місця події від 27.11.2015 р. з ілюстраційними таблицями до нього, протоколом огляду трупу від 27.11.2015 р., висновком судово-медичної експертизи № 3880 від 28.12.2015 р., висновком експерта № 70 від 18.02.2016 р.

На момент смерті ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст в крові етиловий алкоголь у концентрації 2,9 проміле, така концентрація етилового спирту при житті могла відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння згідно висновку експерта № 3880 від 28.12.2015 р. (т.1 а.с. 158 зв.).

Свідчення ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 перший вдарив його в обличчя, після чого, використовуючи ніж, намагався завдати тілесного ушкодження, від якого ОСОБА_7 закрився рукою, не спростовані в процесі судового розгляду та підтверджені показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 .

З показів вказаних свідків встановлено, що ОСОБА_7 зустрів в під`їзді ОСОБА_8 випадково.

ОСОБА_10 пояснила, що ніж, який застосував обвинувачений, той носив з собою для використання в роботі.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 узгоджуються із показаннями, наданими в судовому засіданні обвинуваченим щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також із іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та наведеними вище.

Показання обвинуваченого щодо спричинення йому потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень підтверджуються висновком експерта № 4863 від 27.11.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено рану на 1-му пальці лівої кисті, садна на 2-му пальці лівої кисті, крововилив в лівій скроневій області. Як пояснював ОСОБА_7 при проведенні огляду «26.11.2015 р. біля 20 год., в 3-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , відомий чоловік спричинив пошкодження ножем в області обох кистей рук, наніс удар рукою в область обличчя» (а.с.46-47 т.3).

Про те, що рану на пальці лівої кисті ОСОБА_7 отримав саме на місці вчинення злочину, свідчать протоколи огляду місця події від 27.11.2015 р. та житлового приміщення квартири АДРЕСА_3 , згідно яких в під`їзді та квартирі були виявлені чисельні сліди РБК, а також покази свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які пояснювали, що саме за слідами, схожими на плями крові, з місця виявлення трупу дісталися до квартири, в якій мешкав ОСОБА_7 .

Також встановлені судом дані узгоджується із даними наведених вище висновків судово-медичних цитологічних експертиз, якими визначено, що походження біологічних слідів на одязі обвинуваченого та потерпілого, речових доказах, вилучених під час огляду місця події та житлового приміщення, а також на клинку ножа, не виключено від обвинуваченого та потерпілого.

Викладені в обвинувальному акті обставини щодо умислу ОСОБА_14 на вбивство ОСОБА_8 , в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли.

Як випливає із ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі "Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого».
Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у Рішенні по справі "Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії № 10590/83 від 6 грудня 1988 р. та § 39 Рішення Страсбурзького суду "Капо проти Бельгії" від 13 січня 2005 року.
Згідно з положеннями ч.1, 4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.
Вирішуючи питання про правильність кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

При кваліфікації дій ОСОБА_7 суд враховує позицію Верховного суду України, висловлену в рішеннях у справах № 5-12 кс 14, № 5-27 кс 14, № 5-29 кс 14, № 5-34 кс 14, 5-125кс від 17.12.2015, в яких суд зазначає, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів. Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд враховує на підставі встановлених в судовому засіданні даних, що ініціатором бійки між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в під`їзді будинку був саме потерпілий ОСОБА_8 , який поводив себе агресивно та перший використав ніж, що узгоджується із даними щодо ступеню його алкогольного сп`яніння, відсутністю у обвинуваченого можливості передбачити їх випадкову зустріч, наявністю у ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження - рани на 1-му пальці лівої кисті, що утворилось від дії предмета, що володіє ріжучими властивостями, отже ОСОБА_7 зазнав суспільно-небезпечного посягання з боку потерпілого, що в своїй сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_7 перебував у стані необхідної оборони та визначальним мотивом завдання удару потерпілому у життєво важливий орган - в область грудної клітини, було бажання обвинуваченого захиститись від суспільно небезпечного посягання та зумовлено страхом за своє життя і здоров`я.

Вирішуючи питання щодо співмірності завданої шкоди та реальної небезпеки посягання, суд враховує темний час доби, раптовість нападу, відповідність знаряддя нападу та захисту.

Також судом протягом судового розгляду встановлена явна, очевидна невідповідність захисту характерові і небезпеці нападу, оскільки згідно наведеного вище експертного висновку ОСОБА_7 було завдано потерпілим легкі тілесні ушкодження, та враховуючи використання при обороні ножа, присутність в під`їзді, в якому відбувався конфлікт, інших осіб, суд вважає, що для відвернення посягання нападаючого обвинувачений мав реальну можливість відвернути чи припинити посягання з боку потерпілого із заподіянням тому явно меншої шкоди.

Поряд із тим, суд не приймає показань обвинуваченого в частині відсутності умислу на завдання смерті ОСОБА_9 , оскільки про намір обвинуваченого вчинити вбивство і прямий умисел свідчать спрямованість дій винного і характер заподіяних потерпілому ушкоджень - поранення грудної клітини з пошкодженням серця; застосування ножа, яким безсумнівно може бути заподіяна смерть, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину вимив знаряддя злочину та втік з місця вчинення злочину.

Також суд критично ставиться до доводів обвинуваченого щодо невживання ним алкогольних напоїв до моменту вчинення кримінального правопорушення, та вважає встановленим вчинення злочину ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки допитана судом свідок ОСОБА_10 пояснювала, що вони разом з ОСОБА_7 вживали алкоголь до події, що сталася, а також згідно висновку № 9586, що складений Запорізьким клінічним наркологічним диспансером о 14-45 год. 27.11.2015 р. (т.3 а.с.175), у зазначений час ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що поєднання обставин, обстановки та умов, мети та мотивів, за яких було вчинено вбивство ОСОБА_9 , виключає кваліфікацію дій ОСОБА_7 як умисного вбивства за ч.1 ст.115 КК України, та дії ОСОБА_7 кваліфікує за ст.118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, та з урахуванням наведених допустимих, об`єктивних та достатніх доказів у справі суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (згідно ст.12 КК України - злочин невеликої тяжкості), конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, неодружений, несудимий, на обліку в ЗОНД не перебуває через відсутність відомостей протягом року, не перебуває на обліку в КУ «ОКПЛ» ЗОР, офіційно не працює (т.3 а.с.167-174).

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на визначену судом кваліфікацію дій ОСОБА_7 та надані ним показання щодо відсутності умислу на вбивство ОСОБА_8 , судом встановлена обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин вчинення злочину, наявності обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, відношення винного до вчиненого, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів є неможливим без ізоляції від суспільства, а тому надходить до висновку, що необхідним і достатнім для обвинуваченого буде покарання у виді позбавлення волі у максимальних межах санкції ст.118 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі (т.2 а.с.66, 85, 104, 124, 145, 163).

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час знаходження ОСОБА_7 під вартою в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі з 27 листопада 2015 року по день ухвалення вироку 11 квітня 2017 року.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно, у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 змінити з тримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст. 118 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_7 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , щодоби у термін часу з 20-00 години до 07-00 години.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись без дозволу суду із населеного пункту, в якому він проживає.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 2946,24 грн.

Речові докази:

мікрооб`єкти з відкритих ділянок тіла трупу; зразки крові; шапку чорного кольору; кофту темно-синього кольору; кофту синього кольору, труси; шкарпетки; зрізи вільних кінців нігтьових пластин пальців обох рук ОСОБА_8 ; змиви з кистей обох рук трупа ОСОБА_8 ; брюки спортивного типу синього кольору з подвір`я будинку; п`ять змивів РБК, вилучені з огляду місця події; матеріали для ДНК-дослідження; полімерний пакет з майданчику між першим поверхом та підвалом; дві фотокартки розмірами 3х4 з під`їзду № 3 при вході в будинок; зрізи вільних кінців нігтьових пластин обох рук ОСОБА_7 ; еластичний бинт з нашаруванням РБК з підлоги кімнати № 4; підодіяльник білого кольору з блакитним малюнком з нашаруванням РБК з кімнати № 4; светр з нашаруванням РБК з кімнати № 3; куртку спортивного типу (двостороння) з підлоги кухні; марлевий тампон зі змивом речовини РБК з підлоги коридору біля вхідних до квартири АДРЕСА_6 дверей та контроль до нього; марлевий тампон зі змивами РБК з підлоги коридору біля дверей до кімнати № 4 та контроль до нього; кофту спортивного типу чорного кольору, брюки джинсові синього кольору, туфлі (кросівки) чорного кольору, куртку сірого кольору з бежевими смужками, які належали ОСОБА_8 ; ніж з чорною рукояткою з-під дивану у кімнаті № 4; ніж з нашаруванням РБК з підлоги балкону № 4; п`ять ножів з підлоги кімнати № 4; два ножі з полімерними рукоятками чорного кольору з підлоги балкону; матеріал для ДНК дослідження; зразки крові та слини ОСОБА_7 ; зразки крові та жовчі ОСОБА_8 , передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області знищити;

мобільний телефон марки «LG» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вилучений у ОСОБА_7 , брюки чорного кольору, куртку сірого кольору, взуття чорного кольору, светр чорного кольору, сорочку зелено-білого кольору, які належать ОСОБА_7 , передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП, повернути ОСОБА_7 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя

Судді________________ __________________