Справа № 127/20/16-к
Провадження №11-кп/772/703/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5
розглянув «27» квітня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 11.12.2014 року за обвинуваченням, -
ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Джанкой АР Крим
українця громадянина України
раніше не судимого:
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 408, ч.2 ст. 402 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисника - адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.11, ч.1 ст. 408, ч.2 ст. 402 КК України, повернуто прокурору військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України, внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 408, ч.2 402 КК України.
З обвинувального акту вбачається , що відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі - Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.
В свою чергу, підполковник ОСОБА_6 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 22.04.2014 №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини на фонди військової частини НОМЕР_3 », Плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 року командувачем ПС ЗС України, бажаючи передати військову частину НОМЕР_1 разом з наявній в ній військовим майном, вжив заходів до переходу особового складу військової частини НОМЕР_1 до лав Збройних Сил Російської Федерації з умислом на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, що виразилось в наданні іноземній державі - Російській Федерації, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, таким чином вирішив стати на злочинний шлях, та у визначені Директивою №Д-1 строки не прибув до пункту збору - військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , вчинивши дезертирство, тобто не з`явився на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.
З цією метою 15 березня 2014 року підполковник ОСОБА_6 в м. Джанкой АР Крим, знаючи, що територію Автономної Республіки Крим займають військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, остаточно вирішив надавати допомогу в проведенні підривної діяльності проти України налаштований виконати військову присягу , Статути Збройних Сил України та Закони України, заборонив пропускати до військової частини НОМЕР_1 капітанів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , майора ОСОБА_14 та прапорщика ОСОБА_15
16 березня 2014 року підполковник ОСОБА_6 вирішив показати свою відданість та готовність в наданні допомоги іноземній державі - Російській Федерації , приурочивши свої дії до дня проведення незаконного референдуму в Автономній Республіці Крим, запросивши журналістів засобів масової інформації Російської Федерації на територію військової частини НОМЕР_1 , провів загальне шикування особового складу, на якому привселюдно віддав наказ опустити державний прапор України та підняти прапор іноземної держави Російської Федерації, після чого допустив військовослужбовців та співробітників спецслужб іноземної держави - Російської Федерації, до військової частини НОМЕР_1 , чим надав допомогу іноземній державі в захопленні військової частини НОМЕР_1 , припиненні виконаня нею діяльності в сфері оборони України, тобто в проведенні підривної діяльності проти України, спрямованої на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України.
Крім того підполковник ОСОБА_6 , будучи громадянином України та проходячи військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 ПС ЗС України, в березні 2014 року в АДРЕСА_2 , звернувшись до керівного складу ЗС Російської Федерації, вирішив перейти на військову службу до Збройних Сил Російської Федерації, зрадивши державі та військовій присязі на вірність народові України. В подальшому наказом статс-секретаря-заступника Міністра Крони Російської федерації №158 від 27 березня 2014 року ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу Збройних Сил Російської Федерації, йому присвоєно особистий номер та він почав вважатися таким, що проходить військову службу за контрактом з 21 березня 2014 року та призначений на посаду начальника комендатури Чорноморського флоту Збройних Сил Російської Федерації, при цьому з Збройних Сил України ОСОБА_16 не було звільнено.

Разом з тим у квітні 2015 року на території військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 , продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на надання допомоги іноземній державі - Російській Федерації, в проведенні підривної діяльності проти України та, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 ПС ЗС України, не виконав накази та розпорядження вищого керівництва Збройних Сил України, зокрема наказу командувача ПС ЗС України від 22.04.2014 року №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », Плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 року командувачем ПС ЗС України, які були йому доведені в квітні 2014 року заступником командувача злогістики - начальником логістики Командування ПС ЗС України генерал- лейтенантом ОСОБА_17 в телефонному режимі, а також передані письмові накази нарочно командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_18 військову частину разом з наявним військовим майном та особовим складом на материкову частину України не передислокував.
Таким чином підполковник ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в період березня-квітня 2014 року на території АР Крим вчинив державну зраду, а саме вступив до лав Збройних Сил Російської Федерації, підняв прапор Російської Федерації на території військової частини Повітряних Сил Збройних Сил України, передав військову частину разом з наявним військовим майном іноземній державі - Російській Федерації, схилив особовий склад військової частини до вступу в лави Збройних Сил Російської Федерації, допоміг у формуванні штабу Збройних Сил Російської Федерації, надав допомогу іноземній державі - Російській Федерації у спробі зміни території України, створив умови для діяльності на території України іноземних розвідок та спецслужб, вживав заходів, які затримували вивід військового майна на частину України.
Повертаючи прокурору обвинувальний акт, суд зазначив в ухвалі, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурора військової прокуратри Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2017 року про повернення обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 408, ч.2 ст. 402 КК України. Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 408, ч.2 ст. 402 КК України, направити для здійснення розгляду у Вінницький міський суд Вінницької області, для розгляду по суті.
Свої вимоги мотивував тим, що суд при винесенні ухвали вийшов за межі повноважень, передбачених ч.4 ст. 314 КПК України, так як обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора і просить її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
У відповідності до вимог чинного КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КІІК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України. При цьому, суд не повинен вдаватися в оцінку доказів (їх належності і допустимості), зібраних у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування, зокрема, їх достатності для встановлення тих чи інших обставин кримінального правопорушення.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України .
Натомість суд вдався до оцінки норм, визначених ст.323 КПК України, ст.48, 49 КПК України.
При цьому суд, вирішуючи питання щодо наявності підстави для повернення обвинувального акту, не проаналізував відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.
Відповідно до п.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Апеляційний суд, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000118 від 11.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 вважає, що вказаний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

До обвинувального акту долучено реєстр матеріалів досудового розслідування з номерами та найменуваннями процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також часом їх проведення, реквізитами процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування та видами заходів забезпечення кримінального провадження, датами і строками їх застосування.

Ухвала суду першої інстанції не містить висновків щодо невідповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального Кодексу України.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими .
Крім того, слід зазначити, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. ст. 297-1-197-5 КПК України, проводиться спеціальне досудове розслідування відповідно до ухвали слідчого судді.
Отже, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 314 КПК України та без достатніх підстав повернув обвинувальний акт прокурору, чим порушив вимоги кримінально процесуального закону.
На переконання суду, обставини, зазначені в ухвалі місцевого суду, не можуть бути перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, та не є достатніми підставами для його повернення прокурору.
З огляду на викладене, та враховуючи, що наведені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не вбачаються достатніми для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора військової військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000118 від 11.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , повернуто прокурору, внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, - скасувати.
Направити обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 0000118 від 11.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 408, ч.2 ст. 402 КК України, на новий судовий розгляд, зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: