Справа № 467/549/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження№0000160 від 18 квітня 2017 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ст. Критово Боготольського району Красноярського краю, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, непрацюючої, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 16 квітня 2017 року о 17 годині в смт. Арбузинка Миколаївської області, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викралаз кімнат будинку мобільний телефон «SAMSUNG» GT-E2252 вартістю 291,00 грн. та алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів вартістю 355,00 грн., викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 646,00 грн.

Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в описовій частині вироку, виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, щиро розкаялася у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що в 16 квітня 2017 року до неї приходила ОСОБА_4 з нагоди святкування свята Великодня, після того як пішла ОСОБА_4 потерпіла виявила викрадення мобільного телефону та алюмінієвого бідону ємністю 40 літрів з належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим звернулась до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину. Викрадене майно зберігається у відділку поліції та буде повернуте їй після розгляду справи, тому претензій майнового характеру до обвинуваченої вона не має, вибачила її та просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 вважала за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами справи, встановленими органами досудового розслідування.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачена та потерпіла вірно розуміють зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, після роз`яснення наслідків визнання недоцільним дослідження доказів у вигляді позбавлення права оскаржити фактичні обставини справи, в тому числі й кваліфікацію злочину, в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та щодо процесуальних витрат, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, не заміжня, проживає сама, має рідних та друзів, спілкується з матір`ю та сусідами, що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачена має належні соціальні зв`язки. Також суд враховує вік обвинуваченої, її спосіб життя, те що вона не працює, посередньо характеризується за місцем проживання. Судом не встановлено наявності зв`язків з антигромадськими елементами.

Суд приймає до відома висновок про можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк, що не становить високої небезпеки для суспільства та для окремих осіб, викладений в досудовій доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні, складеної фахівцем Арбузинського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, у виді громадських робіт.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон «SAMSUNG» GT-E2252 та алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_5 як власнику.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1