№ 1-кп/756/203/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0007698 від 31.07.2016 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 3-го курсу коледжу морського і річкового флоту Київської державної академії водного транспорту імені гетьмана П.Конашевича-Сагайдачного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього

потерпілого - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:
Неповнолітній ОСОБА_3 30.07.2016 року приблизно о 20:00 годині перебував поблизу будинку № 24 по проспекту Героїв Сталінграда в м. Києві, де помітив велосипед марки «ВМХ» вартістю 12 000 гривень, який належав неповнолітньому ОСОБА_7 .

В той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда марки «ВМХ», належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , бажаючи збагатитися за чужий рахунок, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, взяв велосипед «ВМХ», який належить ОСОБА_7 , та поїхав на ньому з місця вчинення злочину. В подальшому ОСОБА_3 заховав викрадений ним велосипед, тим самим розпорядився викраденим чужим майном та реалізував свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Таким чином, своїми злочинними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, спричинивши при цьому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 12 000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив викладені вище обставини вчинення злочину щодо часу, місця, мети, способу його вчинення та вартості чужого майна, крадіжку якого він вчинив.

ОСОБА_3 показав, що 30.07.2016 року приблизно о 20:00 годині у компанії друзів він перебував у дворі за адресою: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, 24, де помітив велосипед марки «ВМХ». Коли його друзі відійшли в бік і спілкувалися з іншими хлопцями, то він, будучи впевненим, що на нього ніхто не звертає уваги, та що за його діями ніхто не спостерігає, він взяв велосипед «ВМХ», який стояв поблизу без нагляду, та поїхав на ньому з місця вчинення злочину. Потім, того ж вечора, він вкрадений таким чином чужий велосипед сховав у себе вдома. Наступного дня до нього додому прийшли працівники поліції та запросили до управління поліції з приводу обставин крадіжки велосипеда. Згодом він добровільно видав вкрадений велосипед, який у подальшому було повернуто потерпілому.

Про вчинене ОСОБА_3 шкодує, кається, запевняє, що крадіжку вчинив вперше, у подальшому ніколи не буде вчиняти протиправних дій.

1 листопада 2016 року між законним представником потерпілого ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , його законним представником ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі статей 468-473 КПК України без примусу, обману, погроз, насильства, і без надання сторонами цієї угоди не виконуваних обіцянок, було укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні.

Згідно даної угоди законний представник потерпілого ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 , з іншого боку, на стадії судового розгляду дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та щодо інших істотних обставин для даного кримінального провадження, а саме щодо наступного: що обвинувачений ОСОБА_3 повністю та безумовно визнає себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; сторони визнають обставини злочину, встановлені досудовим слідством, кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; що обтяжуючі вину обставини у кримінальному провадженні відсутні; що потерпілий та його законний представник не мають до обвинуваченого претензій майнового та морального характеру..

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого чи підозрюваного у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано у потерпілого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи думку прокурора, яка підтримала ініціативу потерпілого та обвинуваченого щодо укладення та затвердження угоди про примирення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 01.11.2016 року між законним представником потерпілого ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , його законним представником ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_5 , з іншого боку.

Речові докази судом не досліджувалися, а тому питання про їх долю судом не вирішується при постановленні остаточного рішення у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 01 листопада 2016 року, укладену між законним представником потерпілого ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , його законним представником ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя