У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні 17 серпня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 .
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2016 року задоволено подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції (КВІ) щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця
м. Стрий Львівської області, засудженого вироком
Стрийського міськрайонного суду Львівської області
від 15 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України
(далі КК) до покарання у виді позбавлення волі
на строк 4 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК
від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ст. 76 КК,
скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовані обставини, які впливають на вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням. Стверджує, що ОСОБА_7 не з`являвся для реєстрації в КВІ з поважних причин. Указує, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину та здійснює догляд за матір`ю інвалідом ІІ групи. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України (далі КПК). Просить скасувати ухвали та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 78 КК якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно зі змістом ч. 4 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (КВК) невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнено на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ст. 76 КК: не виїжджати за межі України без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в КВІ для реєстрації.
ОСОБА_7 , будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та попереджений про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків, п`ять разів, а саме 09 березня 2016 року, 04 квітня 2016 року, 18 квітня 2016 року, 04 травня 2016 року та 06 червня 2016 року без поважних причин не з`явився в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації, при цьому із визначних семи разів один раз - 10 травня 2016 року був доставлений приводом та лише один раз - 16 травня 2016 року з`явився добровільно, що й стало підставою для внесення подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
У письмовому поясненні від 10 травня 2016 року ОСОБА_7 вказав, що не з`явився для реєстрації у КВІ, оскільки хворів та звертався за допомогою до Стрийської міської поліклініки, про що у десятиденний термін надасть довідку. Однак, вказану довідку не надав.
Згідно з довідкою, наданою Стрийською міською поліклінікою, у визначений період ОСОБА_7 за медичною допомогою не звертався.
У суді першої інстанції ОСОБА_7 підтвердив, що був ознайомлений інспектором КВІ з порядком та умовами відбування покарання, при цьому дійсно п`ять разів не з`явився для реєстрації у КВІ, оскільки хворів та доглядав за важко хворою матір`ю. Неодноразово телефонував інспектору і кожного разу попереджав його, що з`явиться наступного разу та пред`явить відповідні довідки.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснив, що не з`являвся для реєстрації, оскільки перебував у лікарні з хворою матір`ю та хворів сам.
Однак будь-яких доказів на підтвердження поважності неявки ОСОБА_7 у КВІ матеріали провадження не містять. Зі змісту касаційної скарги захисника також не вбачається, до якого лікаря звертався ОСОБА_7 або у якій саме лікарні він перебував особисто або разом із матір`ю.
Отже, документально підтверджених об`єктивних обставин, які могли фактично позбавити засудженого ОСОБА_7 можливості виконувати покладені на нього обов`язки, не вбачається.Тому причини його неявки не можуть вважатися поважними.
Виходячи з наведеного, висновок суду про необхідність скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, а саме не з`являвся уКВІ для реєстрації, про що отримав застереження у виді письмового попередження, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавили його можливості їх виконувати, є обґрунтованим.
Даних, які б свідчили про те, що під час розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, що тягне безумовне скасування судових рішень, не встановлено.
Апеляційний розгляд провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені засудженим в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Підстав для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни судових рішень не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3