АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/983/17 Справа № 209/3266/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження №0001505 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 березня 2017 року, щодо:

Халілова ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченко Мангишлакської області Казахстан, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого в останнє:

- 05 липня 2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 03 жовтня 2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання приєднаний невідбутий термін покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року, остаточно до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року залишений без змін, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2016 року по 26 січня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
В апеляції:
обвинувачений ОСОБА_9 , просить пом`якшити йому покарання та врахувати вимоги ст. 72 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи правильності кваліфікації та доведеності його дій, вказує, що вину у скоєному визнав в повному обсязі, зазначає, що проживає зі стареньким бабусею та дідусем які потребують допомоги.

Вироком Дніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 березня 2017 року ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року у вигляді 4 місяців позбавлення волі та остаточно покарання ОСОБА_7 призначено у вигляді 2 /двох/ років 4 /чотирьох/ місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 150 гривень 00 копійок.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

Цим вироком ОСОБА_7 , визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше не одноразово судимим за ряд корисливих злочинів, повторно, 10 липня 2016 року близько 17.00 години знаходився на пляжі, що розташований по пр-ту Наддніпрянському в м. Кам`янському, де побачив раніше знайому ОСОБА_10 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна та повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 , яка знаходилась на пляжі, що розташований за вказаною вище адресою, де скориставшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно викрав з покривала майно потерпілої ОСОБА_10 - мобільний телефон "Lenovo a850", вартість якого на момент скоєння злочину, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 03 серпня 2016 складає 2159,61 гривень, з чохлом вартість якого зі слів потерпілої складає 300 грн. та сім карткою "Київстар", вартість якої зі слів потерпілої складає 25 гривень, завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 2625 гривень. Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись згодом чужим майном на власний розсуд.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_11 , який підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 для пом`якшення йому покарання, колегія суддів, вважає необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Матеріалами справи підтверджено, що призначений судом вид і розмір наближений до мінімального обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні такої міри і розміру покарання суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, належних висновки для себе не зробив, у тому числі і обставини на які обвинувачений вказує в апеляції, що вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, хворіє на туберкульоз, позитивно характеризується за місцем проживання.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. ст. 69 КК України, суд першої інстанції не вбачав, з чим погоджується і колегія суддів, так як такий висновок об`єктивно відповідає матеріалам справи.

Посилання обвинуваченого на його проживання разом з бабусею і дідусем похилого віку, сам по собі не є підставою для пом`якшення покарання, а інших обставин не виявлено.

На переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_12 при зазначеному є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_12 покарання, з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом призначено покарання найближче до мінімального з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, при цьому, застосувати до обвинуваченого вимоги ч.5 ст. 72 КК України за період з дня ухвалення вироку судом по день постановлення даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 березня 2017 року, щодо ОСОБА_13 , за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07 березня 2017 року по 18 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4