В И Р О К
іменем України
23 серпня 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000951 кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого проживаючим: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, студента Української інженерно-педагогічної академії, не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.09.2014 року, близько 16 години, на території двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин, виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень. В той же момент, реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , ухопившись обома руками в області кисті лівої руки ОСОБА_8 , різким рухом викрутив її по напрямку руху годинникової стрілки, спричинивши тим самим, згідно висновку судової медичної експертизи №224-Зм/14 від 10.11.2014 року, травматичне часткове ушкодження зв`язкового апарату лівого ліктьового суглобу, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що із сім`єю ОСОБА_9 він проживає по сусідству та уже тривалий час між ними існують неприязні стосунки через земельний спір. 28.09.2014 року він разом із ОСОБА_10 перебував у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Із вікна будинку побачив як на верхівці дерева, що росте на його ділянці, обпилює гілки ОСОБА_11 , а інший чоловік ходить і збирає гілки. Коли він підійшов з`ясувати чого без його дозволу обпилюють гілки дерева, яке росте на його ділянці, та взяв гілку, щоб перекинути її на подвір`я ОСОБА_9 , в цей час ОСОБА_12 підбіг до нього та взявся за гілку, яку він тримав у руках і намагався вирвати її. У нього це не вийшло, тоді ОСОБА_12 схопив його ліву руку за кисть, викручуючи її, вирвав гілку, в цей час він відчув сильний біль. Потім розповів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те що сталось. Після чого звернувся до лікарні та міліції. Три тижні носив гіпсову пов`язку.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим себе не визнав, та пояснив, що 28.09.2014 року він разом із батьком ОСОБА_11 обрізали гілки дерева, що росте на межі із земельною ділянкою потерпілого. Точніше, батько обрізав, а він збирав обрізані гілки. Декілька гілок упало на територію ОСОБА_15 , побачивши це потерпілий ОСОБА_8 почав перекидати ці гілки на їх територію. Ця обставина його знервувала, та він перекинув знову ці гілки на територію ОСОБА_8 . Потім батько йому сказав, щоб він облишив це та виніс гілку за територію домоволодінь, що він і зробив. Після чого підійшла його мати і почалась сварка між нею та потерпілим. Тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не спричиняв. Об`єктивно він не міг спричинити тілесні ушкодження потерпілому, так як через перешкоду у виді суцільної огорожі не мав можливості безпосередньо контактувати з ОСОБА_8 . Після вказаних подій він бачив як ОСОБА_8 переміщував по городу візок із овочами.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що 28.09.2014 року він ремонтував у будинку ОСОБА_8 систему водяної фільтрації. Разом із потерпілим були в будинку, як почули шум на вулиці та вийшли на ділянку. Побачив як один чоловік був на дереві, інший, той що молодший збирав обрізані гілки. ОСОБА_8 взяв обрізану гілку та почав перекидати її із своєї ділянки на іншу. Обвинувачений ОСОБА_6 завадив йому це зробити, та взяв потерпілого за руку, після чого, той випустив гілку і пішов звідти. ОСОБА_8 сказав йому що нічого не сталось. Але потім він бачив як потерпілий тримався за плече.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 28.09.2014 року він привозив ОСОБА_13 до будинку де проживає його батько ОСОБА_8 для виконання ремонтних робіт системи водопостачання. Наступного дня його батько поскаржився на біль у руці та розповів про конфлікт та спричинення йому тілесного ушкодження сином ОСОБА_11 . За цим фактом він із батьком звернулись до медичного закладу та міліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 28.09.2014 року він разом із сином ОСОБА_16 обрізав зайві гілки дерева, що росте на межі із домоволодінням ОСОБА_8 та його домоволодінням за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_12 не спричиняв ОСОБА_8 жодних тілесних ушкоджень, так як він не наближався до потерпілого, а тільки виносив гілки за межі домоволодіння в тому числі і декілька гілок, які впали на земельну ділянку ОСОБА_8 . Конфлікт з сім"єю ОСОБА_15 триває уже давно. ОСОБА_8 підійшов та почав сваритись, потім перекинув гілку на їх територію. Коли підійшла його дружина, то ОСОБА_8 почав сваритись із нею. ОСОБА_17 підійшов уже після того як припинився конфлікт. ОСОБА_8 після спілкування із ним та ОСОБА_18 того дня на погіршення здоров"я не скаржився, а пішов копати моркву на своєму городі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що 28.09.2014 року вона допомагала перебирати картоплю ОСОБА_20 . В цей час ОСОБА_11 обрізав гілки дерева, що росте на межі земельних ділянок ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , а ОСОБА_12 збирав обрізані гілки та викидав їх. Потім почула як ОСОБА_11 з кимсь розмовляє. Туди підійшла ОСОБА_20 , коли вона підійшла, то ОСОБА_8 образив її нецензурною лайкою. Потерпілий, коли вона його бачила, не скаржився на здоров`я. Вона не бачила щоб ОСОБА_12 переходив на земельну ділянку ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що 28.09.2014 року він допомагав батькові та брату обрізати гілки дерева, що росте на межі їх земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_8 . Коли хтось перекидав чи передавав гілки з ділянки ОСОБА_15 на їх ділянку він не бачив, так як спілкувався з ОСОБА_22 . Його батько ОСОБА_11 весь час був на дереві, а брат ОСОБА_16 брав на фундаменті та збирав зрізані гілки. Потрапити на ділянку ОСОБА_15 неможливо через наявність огорожі. Потерпілого ОСОБА_8 в той час він не бачив, голосної сварки не чув. Потім йому розповідали, що ОСОБА_8 сварився з його матір`ю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що 28.09.2014 року її чоловік ОСОБА_11 обрізав гілки на дереві, що росте на межі їх ділянки та ділянки ОСОБА_15 , а син ОСОБА_16 збирав обрізані гілки. Потім вона побачила як із ділянки ОСОБА_15 на їх ділянку летять гілки. Підійшовши до огорожі вона запитала потерпілого ОСОБА_8 "скільки це все буде продовжуватись?" На що він їй відповів лайкою. Руки ніхто потерпілому не викручував, на територію ОСОБА_8 ніхто із її родини не заходив. ОСОБА_8 після суперечки на здоров`я не скаржився, та пішов далі копати моркву на своєму городі. Неприязні відносини між її сім`єю та сім`єю ОСОБА_15 існують тривалий час.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що 28.09.2014 року близько 14-00 год. він ішов по АДРЕСА_2 та бачив як батько ОСОБА_6 сидів на дереві та зрізав гілки. Козуб ОСОБА_16 виносив ці гілки. Бачив як якийсь чоловік перекинув гілку на ділянку ОСОБА_9 . Ніхто за час його перебування у цьому місці, а це близько 10 хвилин, не сварився, на територію ОСОБА_15 не заходив.

Крім того, будучи дослідженими в судовому засіданні наступні письмові докази, а саме:

Із копії витягу з кримінального провадження № 0000951, внесеного до ЄРДР від 23.10.2014 року вбачається, що заявником є ОСОБА_8 та він повідомив, що 28.09.2014 року ОСОБА_6 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклої сварки, спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження.(Т. а.с.151)

Протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.10.2014 року містить інформацію про обставини події із вказівкою на підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_24 . (Т.1 а.с.152-153)

Із протоколу огляду місця події від 06.11.2014 року вбачається, що між домоволодіннями № 9 та АДРЕСА_2 по лівий бік огороджень знаходиться скупчення гілок. 9 Т.1 а.с.154-158)

Протокол огляду місця події від 24.12.2014 року за участі свідка ОСОБА_11 містить інформацію про те, що дерево, яке він обрізав 28.09.2014 року росте не не його, а на сусідній земельній ділянці. (Т.1 а.с.159-164).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2014 року та фототаблицею до нього, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 та спеціаліста - судово-медичного експерта ОСОБА_25 вбачається детальний опис механізму спричинення обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому тілесного ушкодження (Т.1 а.с.126-131)

Висновок судово- медичної експертизи №195-Зм/14 від 02.10.2014 містить інформацію про те, що у потерпілого ОСОБА_8 мали місце: травматичне часткове ушкодження зв`язкового апарату лівого ліктьового суглобу.

Вказане вище тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету, по механізму ротації лівого ліктьового суглоба к наружи і з різким ривком лівого передпліччя, можливо, в результаті захоплення і ривка за ліву верхню кінцівку нападаючим, і могло бути отримано в строк і при обставинах, вказаних потерпілим, і як вказано в постанові.

По ступеню тяжкості це легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) (Т.1 а.с. 125)

Відповідно до висновку додаткової судово медичної експертизи №207-Зм/14 від 27.10.2014 року.

У потерпілого ОСОБА_8 мали місце: травматичне часткове ушкодження зв`язкового апарату лівого ліктьового суглобу.

Вказане вище тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету, по механізму ротації лівого ліктьового суглоба кнаружи і з різким ривком лівого передпліччя, можливо, в результаті захоплення і ривка за ліву верхню кінцівку нападаючим, і могло бути отримано в строк і при обставинах, вказаних потерпілим, і як вказано в постанові.

По ступеню тяжкості це легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.)

Свідчення потерпілого ОСОБА_8 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово медичним даним, як в механізмі нанесення йому тілесного ушкодження, так і в способі його спричинення, і відповідають об`єктивним судово медичним даним, отриманим в ході судово медичної експертизи. (Т. 1 а.с. 134).

Відповідно до висновку додаткової судово медичної експертизи №224-Зм/14 від 10.11.2014 року.

Свідчення потерпілого ОСОБА_8 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту від 24.10.2014, в цілому не суперечать судово медичним даним, як в механізмі нанесення йому тілесного ушкодження, так і в способі його спричинення, і відповідають об`єктивним судово медичним даним, отриманим в ході судово медичної експертизи.

Унеможливлено спричинення вищезгаданого травматичного ушкодження зв`язкового апарату лівого ліктьового суглоба самим ОСОБА_8 в результаті само спричинення або внаслідок підняття гілки дерева до рівня своєї грудної клітки, по механізму і засобам спричинення, дані ним в ході проведення слідчого експерименту від 06.11.2014 з його участю, що не характерно для цього виду травми.

Вказаний висновок спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_6 щодо можливості виникнення тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 , яке він дав в ході слідчого експерименту за його участі. (Т. 1 а.с. 143-144)

За проведеним слідчим експериментом від 06.11.2014 року за участі потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_6 , що зафіксований у відповідному протоколі та фототаблицею до нього спростовано версію ОСОБА_6 щодо можливості отримати тілесне ушкодження потерпілими саме в такий спосіб ( Т.1 а.с.135-141)

Відповідно до висновку додаткової судово медичної експертизи №249-Зм/14 від 17.12.2014.

Унеможливлено спричинення вищезгаданого травматичного ушкодження зв`язкового апарату лівого ліктьового суглоба у потерпілого ОСОБА_8 , за умови, коли ОСОБА_6 утримуючись за гілку, не хапаючись за руки потерпілого вирвав її з рук потерпілого ОСОБА_8 а також зафіксовано механізм утворення тілесного ушкодження (по механізму ротації лівого ліктьового суглоба кнаружи і з різким ривком лівого передпліччя) на фото таблиці №4слідчого експерименту від 24.10.2014, за участю потерпілого ОСОБА_8 (Т.1 а.с. 147-148)

Відповідно до висновку комісійної експертизи №249-КЕ/2015 від 23.06.2015 року, у ОСОБА_8 , 1937р.н., мала місце травма лівого ліктьового суглобу - часткове ушкодження (розтягнення) сумково-зв`язкового апарату у вигляді розтягнення та розривів латеральних та колатеральних зв`язок, що супроводжувалося тимчасовим обмеженням його функції.

Ця травма утворилася від дії тупого предмета із прикладенням сили поза межами формування ушкодження за непрямим механізмом ротації-розтягнення, що призвело до перерозтягнення зв`язок ліктьового суглобу. Найбільш імовірно, що механізмом даної травми був можливий захват нападником лівої кисті потерпілого з подальшим викручуванням його передпліччя назовні, та його нефізіологічною супінацією (ротацією).

Враховуючи час первинного звернення потерпілого за медичною допомогою у Зміївську ЦРЛ (медична довідка № 8018 від 30.09.2014 року), коли після проведення клінічного огляду лікарем - травматологом та рентгенологічного обстеження, йому була надана відповідна медична допомога, а також приймаючи до уваги результати консультативного огляду гр. ОСОБА_8 та проведеного додаткового інструментального обстеження (МРТ ліктьового суглобу №54171 від 13.08.2015р.), можна сказати, що закрита травма лівого ліктьового суглоба, що було діагностовано у потерпілого, могла утворитися під час подій 28.09.2014 року, які вказані в ухвалі.

За ступенем тяжкості ця травма, враховуючи її звичайний клінічний перебіг, викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких перевищує 6 діб, але не перевищує 3-х тижнів (21 день), що кваліфікує її за цією ознакою як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (відповідно до п.п.2.3.2.«а», 2.3.3., 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

При проведенні контрольного MPT-дослідження лівого ліктьового суглобу ОСОБА_8 (№54171 від 13.08.2015р.) були виявлені післятравматичні зміни, які характерні для того механізму травми, на який посилався потерпілий, а саме розриви латеральних та колатеральних зв`язок лівого ліктьового суглобу.-»-Також при цьому обстеженні були виявлені інші післятравматичні зміни (крайові переломи голівки лівої променевої кістки), які не були виявлені при первинному рентгенологічному обстеженні гр. ОСОБА_8 (№ 8018 від 30.09.2014р.), та які можна пояснити не дотримуванням ОСОБА_8 ортопедичного режиму після травми, що могло призвести до додаткового травмування кістки. Вище вказане дозволяє не приймати до уваги «крайові переломи голівки лівої променевої кістки» при визначенні ступеню тяжкості (відповідно до п.п. 4.13. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

На даний час у гр. ОСОБА_8 мають місце наслідки травми лівого ліктьового суглобу у вигляді помірного обмеження його функції, зменшення сили м`язів передпліччя та кисті з гіпотрофією м`яких тканин лівої верхньої кінцівки.

Свідчення, на які посилається гр. ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту від 24.10.2014р. та при судовому розгляді, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним щодо способу спричинення та механізму утворення встановленої у нього травми лівого ліктьового суглобу.

Враховуючи характер тілесного ушкодження у ОСОБА_8 , а саме непрямий механізм його утворення, та анатомо-фізіологічні особливості верхньої кінцівки, наразі,

м`язового та сумково-зв`язкового апаратів ліктьового суглобу, експертна комісія вважає, що травма у потерплого могла утворитися без прямого контакту руки нападника, а внаслідок ривку за будь-який предмет (гілку), який потерпілий тримав у руках, умовах його міцного утримання на час травматичної дії. (Т. 1 а.с. 253-258)

Висновок комісійної судово-медичної експертизи №186 від 21.09.2016 року містить інформацію про те, що у потерпілого ОСОБА_8 мала місце закрита травма лівого ліктьового суглоба, яка була діагностована у потерпілого, могла утворитися під час подій 28.09.2014 року, які вказані в ухвалі і вказане тілесне ушкодження кваліфіковано як легке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Механізм виникнення встановлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не суперечить їх виникнення, вказаному в протоколі слідчого експерименту від 24.10.2014 року, за участі потерпілого ОСОБА_8 та в матеріалах судового розгляду. ( Т.3 а.с. 30-64).

Показання свідків як обвинувачення так і захисту щодо часу та обстановки, що передувала конфлікту узгоджуються між собою та не містять протиріч.

Також свідки обвинувачення та захисту в судовому засіданні підтвердили факт тривалих неприязних відносин між сім`ями ОСОБА_9 та ОСОБА_15 .

Посилання сторони захисту на так звані особливі умови на боці потерпілого, які виразились у захворюваннях, що були раніше, до спричинення травми, не приймаються судом, так як вони не детермінуються із причиною виникнення тілесного ушкодження та встановленням ступеню цього ушкодження і на кваліфікацію дій обвинуваченого не впливають.

Оцінені судом як належні письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Доказів на спростування обвинувачення стороною захисту не надано.

Посилання сторони захисту на визнання доказів недопустимими, а саме висновків експерта № 129-КЕ від 13.05.2016 року (Т.2 а.с.163-168) та № 186 від 21.09.2016 року (Т.3 а.с.36-63) з тих підстав, що експертами враховані вихідні дані, які судом у їх розпорядження не направлялись, суд не може прийняти як підставу для визнання таких доказів недопустимими, так як стороною захисту не приведено жодної обставини, вказаної у ст. ст.87, 88 КПК України, які вказують на підстави визнання судом доказів недопустимими.

Висновки усіх досліджених в судовому засіданні судово- медичних експертиз узгоджуються між собою щодо механізму спричинення потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

За принципом змагальності кримінального процесу, сторона захисту зобов`язана надати суду докази на спростування обвинувачення, в тому числі письмові пояснення спеціаліста.

Відповідно до ч.7 ст.46 КПК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх службові особи зобов`язані виконувати законні вимоги захисника.

Натомість, захисником здійснено намагання цей обов`язок перекласти на суд у спосіб заявлення клопотань від 25.07.2017 року та 26.07.2017 року. ( Т.5 а.с.8-13, 26-29)

Суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, тобто, в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: те, що він є особою молодого віку, вчинив злочин вперше, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, навчання та роботи, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 10000 грн. та моральної шкоди на суму 25000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На обґрунтування матеріальних витрат потерпілим надані товарні чеки із аптеки №2 ТОВ "Адоніс Компані" (Т.1 а.с.189-194), які не містять підпису особи, що відпустила вказані препарати, та підпису особи, що їх отримала, також дати реалізації. Містять тільки інформацію про кінцевий термін придатності медичних препаратів. Не надано цивільним позивачем доказів про факт придбання та ціну медичних препаратів, що зазначені у довідці ( Т.1 а.с.229), та які належить застосовувати на протязі 10-14 днів.

Таким чином, цивільним позивачем не доведено перед судом позовні вимоги матеріального характеру у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що спричинений потерпілому ОСОБА_8 фізичний біль призвів до його моральних страждань, та підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 5000 гривень.

Таким чином, цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати за проведення комісійної судово-медичної експертизи покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 (семидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини позовної заяви ОСОБА_8 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення комісійної судово-медичної експертизи №186 від 21.09.2016 року в сумі 5962 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 57 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: