Справа № 172/225/17
Провадження № 1-кп/172/66/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000427за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

сел. Васильківка, Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, утримує неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України
за участю:

прокурора - ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 час від часу, з дозволу ОСОБА_8 , мав змогу використовувати для власних потреб автомобіль ВАЗ 2106 синього кольору, державний номер НОМЕР_1 , який перебував в останнього у тимчасовому користуванні. Після смерті ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, розуміючи, що його дії носять злочинний характер, діючи з корисливих мотивів, повторно, на законну вимогу власниці у травні 2016 року повернути їй автомобіль не здійснив цього. Натомість, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повідомив неправдиві відомості про те, що поверне транспортний засіб після ремонту. В подальшому, продовжуючи реалізовувати вказаний злочинний умисел, у червні 2016 року розмістив оголошення в мережі «Інтернет» про продаж належного ОСОБА_7 автомобіля ВАЗ 2106 синього кольору, державний номер НОМЕР_1 та 13.06.2016 року продав його ОСОБА_6 , достовірно розуміючи відсутність правових підстав для розпорядження цим майном. Після цього, з метою укриття злочину, за надуманою причиною не віддавав авто власниці та приховував від неї факт продажу протягом кількох місяців, повідомляючи неправдиві відомості, що автомобіль в ремонті.Своїми діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди ОСОБА_7 на загальну суму 30 458,00 грн.

Крім того, маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_3 , запропонував допомогу ОСОБА_6 у переоформленні документів на проданий ним автомобіль, достовірно розуміючи неможливість виконання обіцяних дій. З вказаною метою ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, 04.07.16, 06.07.16 та 14.07.16 за допомогою банківської платіжної системи «Приват24» перерахував на банківську карту ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 603,02 грн., 455 грн. та 380 грн. відповідно. Таким чином, ОСОБА_3 шляхом обману, незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 1 366,02 грн.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю. Пояснив, що дійсно користувався автомобілем з дозволу батька дружини ОСОБА_8 , який у свою чергу користувався автомобілем з дозволу власниці ОСОБА_7 . Користувався у власних потребах та для того, щоб їздити роботи ін`єкції батькові дружини під час хвороби. Після смерті ОСОБА_8 автомобіль віддати не вимагали і він приблизно через місяць за допомогою оголошення у мережі «Інтернет» без дозволу та не повідомивши власницю продав автомобіль ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 перераховував кошти на його картку за запчастини. У скоєному кається, заподіяні збитки відшкодовані під час досудового розслідування.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у скоєнні інкримінованих злочинів повністю підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що дійсно вона є власником автомобіля ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 та передавала його у користування батькові свого чоловіка ОСОБА_8 . З її дозволу останній передав авто у користування ОСОБА_3 для того, щоб той допомагав робити йому ін`єкції у період хвороби. Після смерті ОСОБА_8 на її вимогу обвинувачений не повернув автомобіль пославшись на необхідність ремонту. Далі протягом кількох місяців на її вимоги повернути чи хоча б показати автомобіль ОСОБА_3 за різними причинами відмовляв (немає майстра, часу і т.п.). Знайомі з сел. Васильківка на початку вересня 2016 року зателефонували її чоловікові і повідомили, що бачили її автомобіль у селищі і за кермом був інший чоловік. У зв`язку з цим вона звернулась до поліції де вияснилося, що обвинувачений без її дозволу продав автомобіль ОСОБА_6 . До теперішнього часу ОСОБА_3 заперечує факт продажу автомобіля. Вона дійсно збиралась продавати автомобіль, але жодного доручення на це ОСОБА_3 не давала. Автомобіль повернуто, матеріальних претензій до обвинуваченого немає.
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що у мережі «Інтернет» у червні 2016 року виявив оголошення про продаж автомобіля марки ВАЗ 2106 і вирішив придбати його. З цією метою зателефонував на вказаний у оголошені телефон та домовився зустрітись з чоловіком, який назвався ім`ям « ОСОБА_9 ». На зустріч на автомобілі, який продається приїхав обвинувачений. Вони домовились про ціну і поїхали додому де він передав гроші та отримав розписку. Далі відвіз обвинуваченого додому після чого виявив відсутність розписки. Через годину продавець зателефонував йому та повідомив, що отримав довіреність на розпорядження автомобілем і запропонував допомогти переоформити документи. На прохання обвинуваченого, якого знав як « ОСОБА_10 » протягом липня 2016 року перерахував грошові кошти на загальну суму 1366,02 грн. на банківську карту ОСОБА_3 , якого обвинувачений представив як свого кума. Щодо відсутності довіреності на продаж пояснив, що власниця мешкає у Чехії і рідко приїжджає. Як тільки приїде то дасть довіреність. Через якийсь час в центі сел. Васильківка йому повідомили, що авто шукають і через неділю він віддав автомобіль власникам.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що ОСОБА_3 є чоловіком його рідної сестри. Автомобіль належить його дружині і був переданий його батькові у користування. Коли той захворів то передали ОСОБА_3 щоб забезпечити медичну допомогу батькові. Коли батько помер, вирішили продати автомобіль. ОСОБА_3 запропонував допомогти відремонтувати. Після цього протягом біля 3 місяців обвинувачений казав, що авто ремонтується. На вимоги показати його за різними причинами відмовлявся. Оскільки вони з дружиною проживають у м. Дніпро то не часто навідуються у сел. Васильківка. На початку вересня 2016 року знайомий побачив автомобіль у центрі сел. Васильківка і повідомив дані водія. Він приїхав у сел. Васильківка та повідомив до поліції. ОСОБА_3 дозвіл на продаж авто не давав, а лише повідомляв про бажання продати.
- витягом з кримінального провадження № 0000427 відповідно до якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2016 року внесено дані за заявою ОСОБА_6 про факт заволодіння майном ОСОБА_7 шахрайським шляхом вчинений ОСОБА_3 та 25.01.2017 року про факт шахрайських дій ОСОБА_3 , який заволодів грошовими коштами ОСОБА_6

- протоколом огляду предмета від 07.09.16 з фототаблицею в якому зазначено, що слідчим за участю понятих оглянуто автомобіль ВАЗ-2106 д.н. НОМЕР_1 , який був предметом злочинних дій.

- протоколом огляду від 07.09.16 технічного паспорта автомобіля ВАЗ-2106 д.н. НОМЕР_1 відповідно до якого авто виготовлене у 1986 році, має синій колір та власником є ОСОБА_7 .

- висновком експерта-автотоварознавця № 44/01 від 26 січня 2017 року «про оцінку транспортного засобу» згідно з яким ринкова (дійсна) вартість автомобіля ВА-2106 станом на 07.09.2016 року без урахування технічного стану з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу складає 30 458 гривень.

- дублікатами чеків від 04.07.16, 06.07.16 та 14.07.16 яким зафіксовані факти перерахування потерпілим ОСОБА_6 на картковий рахунок ОСОБА_3 грошових коштів у загальній сумі 1366,02 грн.

- роздруківкою руху грошових коштів по картковому рахунку НОМЕР_2 з якого видно, що 04.07.16, 06.07.16 та 14.07.16 з вказаного рахунку на картку ПриватБанку через платіжну систему «Приват24» одержувачу ОСОБА_3 перераховані грошові кошти в сумі 603,02 грн., 455 грн. та 380 грн. відповідно.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, а його умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілих, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції ч. 2
ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу винного, наявність неповнолітньої дитини та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Під час кримінального провадження проведено експертне дослідження, витрати на яке підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України,суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані із залученням експерта у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 125 (сто двадцять п`ять) гривень.
Автомобіль ВАЗ-2106 д.н. НОМЕР_1 та технічний паспорт даного автомобіля повернути власниці ОСОБА_7 .
Оптичний диск із записом телефонних розмов зберігати у матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1