У Х В А Л А
10.07.2017 Справа №607/6266/17

провадження № 1-кс/607/5044/2017

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт нерухомого та рухомого майна, яке належить ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження щодо заподіяння їй шкоди шахрайськими діями ОСОБА_4 та у разі доведення його вини буде призначено покарання у вигляді примусового безоплатного вилучення майна та ОСОБА_4 зобов`язаний буде відшкодувати шкоду завдану їй неправомірними діями, яка становить близько 800000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Слідчий прокурор в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Тернопільським районним відділенням поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції Тернопільської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000215 від 08 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом того, що 08 квітня 2016 року до Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала Тернопільського міськрайонного суду № 607/2874/16-к від 01 квітня 2016 року про зобов`язання внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 спільно із групою осіб, попередньо домовившись про дії з метою доведення ОСОБА_3 до банкрутства, і заволодіння її майном.

ОСОБА_3 зверталася до слідчого у кримінальному провадженні із клопотанням про арешт майна ОСОБА_4 , однак постановою слідчого від 22 червня 2017 року у задоволенні її клопотання відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Із змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п.3) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (п.4).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5 ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст. 170 КПК України).

Оскільки судом встановлено що ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного, по даному кримінальному провадженню жодній особі підозра не пред`являлася, а тому на його майно не може бути накладений арешт.

Також, із змісту ч.1,3 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
ОСОБА_3 надала слідчому судді цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків на суму 800000 тис. грн.., однак такий позов адресований Тернопільському міськрайонному суду. Доказів подання позовної заяви органу досудового розслідування суду не надано, а відтак немає доказів, що ОСОБА_3 набула статусу цивільного позивача, а отже має право звертатися із клопотанням про арешт майна. Як зазначила в судовому засіданні ОСОБА_6 вона не встигла його подати слідчому у зв`язку із тим, що справу передали іншому слідчому.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про арешт майна слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000215 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1