Справа №488/1810/17 31.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/272/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0001254 матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2017 року, якою у відношенні:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, громадянина Грузії, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_7 ,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді м. Миколаєва від 16 травня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) діб з 13 травня 2017 року 23:30 години по 12 липня 2017 року включно.

Визначено розмір застави у 192 000 грн. (сто дев`яносто дві тисячі) гривень.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_8 покладені наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду до закінчення судового розслідування.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає ухвалу суду безпідставною та невмотивованою.

Стверджує, що слідчим суддею не взяті до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: відсутність судимості у підозрюваного ОСОБА_8 , наявність постійного місця проживання, його сімейний стан, наявність малолітньої доньки, перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною, перебування в трудових відносинах з ТОВ «Острів Одеса» з 3 лютого 2015 року, наявність позитивних характеристик.

Зазначає, що батько підозрюваного дає згоду на реєстрацію його місця проживання.

На переконання апелянта, відсутні докази на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказує, що суд не зазначив в ухвалі причини, за яких більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вважає не підтвердженою матеріалами справи наявність ризиків.

Також вказує, що при визначені розміру застави не був врахований майновий стан особи підозрюваного.

Визначена сума застави, на переконання апелянта, є непомірною для підозрюваного.

Посилаючись на п. З ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (Рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Белевітський проти Росії» від 1 березня 2017 року, вважає, що інший запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, в тому числі, явки в суд.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 13 травня 2017 року в період часу з 20:30 по 22:00 год., керуючись корисливим умислом, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , шляхом пошкодження вікна проникли до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_11 , на загальну суму 100 000 гри.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_8 кваліфіковано органами досудового слідств за ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, наявність ризиків, а саме, можливість ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також слідчий суддя вважав за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави в сумі шістдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 192 000 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурорів про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового, кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема, показання потерпілої ОСОБА_11 , дані протоколу огляду місця події від 13 травня 2017 року, дані протоколу затримання ОСОБА_10 від 14 травня 2017 року, дані протоколу затримання ОСОБА_8 від 14 травня 2017 року, дані протоколу обшуку автомобіля «Тоyоtа Corolla» державний номер НОМЕР_1 , від 14 травня 2017 року, дані протоколу огляду вилучених у ОСОБА_8 предметів від 15 травня 2017 року, а саме, золотих виробів, які потерпіла упізнала як належні їй, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину на момент його повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як слідує із матеріалів судового провадження, відносно ОСОБА_8 є кримінальні провадження за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, 19 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 застосувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області було замінено на домашній арешт.

Також матеріли кримінального провадження свідчать, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином Грузії, місця проживання в м. Миколаєві та Миколаївській області не має, фактично мешкає без реєстрації у м. Одеса разом із батьком, після вчинення злочину намагався втекти та був затриманий співробітниками поліції.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховую наведене, є безпідставними доводи захисника, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, щодо необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутності доказів існування вказаних ризиків.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на не зазначення в ухвалі слідчого судді причин, за яких більш м`який запобіжний захід , ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки таке обгрунтовання міститься в ухвалі.

Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.

Наявність позитивних характеристик, постійного місця мешкання, відсутність судимостей, з огляду на характер та вид злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , на думку суду апеляційної інстанції, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Порушень положень рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі, на які посилається апелянт, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.

Разом з тим, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, в порушення ч. 5 ст. 182 КПК України, виходив з кратності мінімальних розмірів заробітної плати, в той час, коли Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774 VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, до даної норми (ч. 5 ст. 182 КПК України) внесені зміни, кратність визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За такого, враховуючи встановлений ст. 7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801 VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 визначається в сумі 101 040 грн. (60 х 1684 грн.)

В силу вказаних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, якою задовольняється клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 з визначенням розміру застави в сумі 101 040 грн., покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, та роз`ясненням наслідків їх невиконання.
З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимоги про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. 405, 407, 412, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2017 року, якою у відношенні ОСОБА_13 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливим внесенням застави в розмірі 192 000 грн., скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_8 , тобто, з 13 травня 2017 року 23 години 30 хвилин.

Строк дії ухвали закінчується о 23 годині 30 хвилин 11 липня 2017 року.

У разі внесення застави у розмірі 101 040 (сто однієї тисячі сорока) гривень покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого СВ Корабельного ВП ГУ НП в

Миколаївській області за першою вимогою;

-не відлучатися за межі міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду до закінчення досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: