Справа № 392/874/16-к
Провадження № 1-кп/392/14/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска кримінальне провадження № 0000481, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, судимого: 28 травня 2008 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 30 грудня 2011 року умовно-достроково на 10 місяців 21 день; 09 жовтня 2014 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 9 років позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно при наступних обставинах.

16 березня 2013 року близько 23 години біля кафе-бару «Вегас», який розташований в м. Мала Виска Кіровоградської області, вул. 40 років Жовтня, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи попередню незняту та непогашену судимість за скоєння крадіжки, вирвав з рук громадянина ОСОБА_7 мобільний телефон «Самсунг Е2530Р» вартістю 150 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_4 і зник з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на суму 150 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений частиною 2 статті 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю свою вину в пред`явленому обвинуваченні і показав, що у той день він разом з потерпілою ОСОБА_4 , її братом та іншими особами відпочивали в кафе-барі «Вегас». Потерпіла та інші особи вийшли з кафе, а мобільний телефон залишився на столі. Він заволодів мобільним телефоном потерпілої, а на наступний день, близько 5 години приїхали працівники міліції, яким він добровільно віддав мобільний телефон. Обставини скоєного обвинувачений не пам`ятає, тому, що минув тривалий період часу і крім того у той день, перебуваючи в кафе, він вживав спиртні напої.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину підтверджується наступними доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_4 у судовому засіданні, відповідно яким 16 березня 2013 року близько 23 години вона разом її братом ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_6 та іншими особами відпочивала в кафе-барі «Вегас». Брату стало погано і він вийшов з приміщення. По дорозі додому вона запитала у брата про свій мобільний телефон і той відповів, що мобільний телефон у нього відібрав ОСОБА_9 . Вони звернулись до міліції і подали відповідні заяви. Мобільний телефон їй повернули працівники міліції;

протоколом огляду місця події домоволодіння в АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно якому у будинку виявлено і вилучено мобільний телефон марки «Самсунг Е2530Р», який належав потерпілій ОСОБА_4 ;

висновком судово-товарознавчої експертизи, відповідно якому вартість викраденого мобільного телефону «Самсунг Е2530Р» складає 150 гривень.

Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що наведені докази є належними і допустимими, тому приймає їх в основу обвинувального вироку.

Відповідно до частини 4 статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Тому, суд не враховує як докази у справі показання потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_6 як підозрюваного, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що надані слідчому і які зафіксовані у протоколах допиту під час проведення досудового розслідування.

Призначаючи покарання, суд враховує, що злочин, передбачений частиною 2 статті 186 КК України віднесено законом до тяжких злочинів, які караються позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має попередні незняті та непогашені судимості, відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, характеризується посередньо, тому інше покарання, ніж позбавлення волі, йому не може бути призначене.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, при призначенні покарання за сукупністю злочинів слід керуватись правилом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до абзацу 1, пункту «г» абзацу 4 частини 5 статті 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Після набрання законної сили вироком від 09 жовтня 2014 року Новомиргородського районного суду Кіровоградської області по справі № 395/997/14к обвинувачений ОСОБА_6 ухвалами суду від 29 липня 2016 року та 28 листопада 2016 року був переміщений з Кіровоградської виправної колонії № 6 в Кіровоградську установу виконання покарань № 14 для подальшого доставлення в судове засідання у періоди з 13 серпня 2016 року по 26 жовтня 2016 року та з 18 січня 2017 року по теперішній час.

Тому, відповідно до вимог частини 5 статті 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 13 серпня 2016 року по 26 жовтня 2016 року та з 18 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ, мобільний телефон, слід залишити потерпілій ОСОБА_4 ..

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України і призначити покарання: 4 роки позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним 09 жовтня 2014 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, засудженому призначити остаточне покарання в 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 09 жовтня 2014 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК України засудженому ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 13 серпня 2016 року по 26 жовтня 2016 року та з 18 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ, мобільний телефон «Самсунг Е2530Р», залишити потерпілій ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня проголошення, а засудженим від дня вручення копії вироку.

Головуючий
суддя