Справа № 487/6162/16-к
Провадження № 1-кп/487/418/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0005220 від 05.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, українець, громадянин України, не одружений, не працює, освіта середня, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:
11.09.2016 року о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 спільно з особою відносно якої матеріали виділені в окреме провадження (надалі Особа 1) знаходились поблизу будинку №145 по вул. 5 Слобідська в м. Миколаєві, при цьому ОСОБА_4 , перебував у стані алкогольного спяніння. У вказаний час у вказаному місці між ОСОБА_4 , Особою 1 з одного боку та ОСОБА_6 виникла сварка, яка переросла у бійку. В процесі бійки у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Так, знаходячись у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, що виникли під час сварки з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, декілька раз наніс удари кулаками в область обличчя ОСОБА_6 в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців у області обличчя, саден в області голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 11.09.2016 року він повертався додому з роботи, біля будинку АДРЕСА_3 він зустрівся з Особою 1, який попросив його допомогти розібратись з його сусідом ОСОБА_6 .. Після чого вони підійшли до автомобіля в якому знаходився ОСОБА_6 , Особа 1 попросив ОСОБА_6 відігнати автомобіль від його воріт. В свою чергу ОСОБА_6 почав відмовлятись та виражатись нецензурною лайкою в їхню сторону. Але через деякий час машина від`їхала від воріт Особи 1, з неї вийшов ОСОБА_6 і пішов до дому. Через декілька хвилин ОСОБА_4 замітив, що ОСОБА_6 біжить зі свого двору, а в руках тримає ніж та палку, підбігши до Особи 1., ОСОБА_6 наніс йому удари палкою по голові, після чого ОСОБА_6 повернувся до ОСОБА_4 та замахнувся палкою. ОСОБА_4 встиг відхилитися, але ОСОБА_6 схватив його за шию, та вони разом впали на землю. В цей час ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 2 удари по обличчю. Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходились на землі до них підійшов Особа 1 та почав наносити удари ОСОБА_6 , через деякий час ОСОБА_4 відчув, як рука ОСОБА_6 ослабла та він встав.

Допитана в ході судового засіданні у якості потерпілої ОСОБА_5 суду пояснила, що 11.09.2016 року її чоловік ОСОБА_6 повернувся з роботи додому, та почав розповідати, що він знаходився в машині коли до нього підійшли Особа 1 та ОСОБА_4 .. В автомобіль сів ОСОБА_4 та наніс ОСОБА_6 декілька ударів по обличчю. Після чоловік вибіг на двір. Через деякий час до будинку зайшла донька та крикнула, що батька на дворі б`ють. Коли вона вибігла на двір, то побачила, як ОСОБА_4 наносить удари її чоловікові, вона підбігла до них та почала ОСОБА_4 відтягувати в сторону.
За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку в МОНД перебуває з 25.05.2009 року з діагнозом - зловживання канабіноїдами, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, за можливе застосувати до ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у 200 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1