1Справа № 335/4803/16-к 1-кп/335/298/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , законного представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хрінники, Млинівського району, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
23червня 2015 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , не маючи
посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем „Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр.Леніна в напрямку пл.Фестивальної в м.Запоріжжя, зі швидкістю не менше, ніж 60 км/год, яка перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті. В цей же час, по пішоходному переходу, розташованому між пл.Фестивальною та вул.Якова Новицького, проїжджу частину пр.Леніна з права наліво за напрямком руху автомобіля „Honda Civic», перетинали малолітні пішоходи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перед пішохідним переходом, надаючи дорогу пішоходам в середній смузі руху зупинились транспортні засоби. Наближаючись до вищевказаного пішохідного переходу в крайній лівій смузі, водій ОСОБА_5 , маючи обєктивну можливість заздалегідь виявити, що перед нерегульованим пішохідним переходом на сусідніх смугах зупинилися транспортні засоби, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу,не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у лівій смузі та виїхавши на пішохідний перехід скоїв наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.1 а), 12.4, 12.9 б), 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами № 136 від 06.03.20 1 3, відповідно до яких:
- п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
-п. 12.9. Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;
- п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновків судової автотехнічної експертизи № 390/15 від 29.07.2015, з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП. Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітні пішоходи ОСОБА_8 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставлені до КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня».
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2747 М від 07.08.2015, закритий перелом обох гомілок лівого гомілковостопного суглоба з підвивихами таранної кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, садна в області лівого гомілковостопного суглоба, синець з набряком м`яких тканин в області лівого гомілковостопного суглоба у дитини ОСОБА_8 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути в результаті удару виступаючими частинами автомобіля, який рухається в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 892 М від 08.04.2016, закритий перелом лобної кістки зліва з проходженням лінії перелому уздовж лінії шва, з травматичним розбіжністю лобного шва праворуч до 1-2 мм, забій головного мозку середньої тяжкості, з локалізацією зони вогнища геморагічного забою в правій лобовій частці, з утворенням субдуральної (під твердою оболонкою головного мозку) гематоми в лобній ділянці справа, епідуральної (над твердою оболонкою головного мозку) гематоми в лобній ділянці зліва, велика подапоневротічна гематома і садна в тім`яно-скроневої області зліва, садна лівої завушній області, в області лівої вушної раковини на тлі явищ травматичного шоку у дитини ОСОБА_9 в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. Закритий перелом шийки правої стегнової кістки, набряк м`яких тканин у верхній третині правого стегна у дитини ОСОБА_9 в сукупності кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути в результаті ударів виступаючими частинами автомобіля, який рухається з подальшим падінням на дорожнє покриття. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю, розкаявся в скоєному і пояснив, що 23 червня 2015 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, він без посвідчення водія керував автомобілем „Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його родичу, по пр.Леніна в напрямку пл.Фестивальної в м.Запоріжжя, зі швидкістю приблизно 60 км/год. Пересуваючись у крайній лівій смузі до пл.Фестивальної у м.Запоріжжя, де знаходиться нерегульований пішохідний перехід, не побачив пішоходів, та наїхав автомобілем на двох дівчат. Зупинив автомобіль, та викликав швидку допомогу, сам злякавшись втік у двори. Швидка забрала дівчат, він ввечері того ж дня пішов у лікарню, шукав батьків дівчат, однак вони не хотіли його бачити. Він відшкодував матері потерпілої ОСОБА_9 60 000 грн., та матері потерпілій ОСОБА_8 82 000 грн. Цивільний позов ОСОБА_9 визнає частково, а саме визнає всі матеріальні витрати на лікування, та моральну шкоду у розмірі 60 000 грн.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 23.06.2015 року в денний час вона разом зі своєю подругою ОСОБА_8 вийшли з дому, підійшли до нерегульованого пішоходного переходу, розташованого між пл.Фестивальною та вул.Якова Новицького у м.Запоріжжя, почекали поки зупинився перед пішохідним переходом автомобіль червоного кольору, вони почали переходити пішохідний перехід, майже коли вони закінчували переходити перехід, їх збив автомобіль, який швидко рухався. Більше нічого не памятає, бо прийшла до свідомості у кареті швидкої допомоги. Внаслідок ДТП вона отримала черепно-мозкову травму, травму лівого гомілковостопного суглоба. Просить суворо покарати обвинуваченого.
Законний представник потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_7 цивільний позов підтримала у повному обсязі, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь у відшкодування майнової шкоди 69 695,21 грн. та у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. Суду пояснила, що її донька ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини обвинуваченого отримала значні тілесні ушкодження, після чого тривалий час неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні, та ще потребує тривалого амбулаторного медичного спостереження та лікування. На лікування та харчування її доньки нею були витрачені кошти у розмірі 69 695 грн.21 коп. Крім того, вона та її донька зазнали глибоких душевних страждань, її донька навчається у загальноосвітній школі та у школі мистецтв, та за станом свого здоровя після травми позбавлена можливості повноцінно навчатися та брати участь у конкурсах та творчих змаганнях. Вона постійно емоційно та фізично страждає, та не може до сих пір отямитися від травми, хвилюється з приводу необхідності перелаштування налагодженого звичного ритму життя, позбавлена спілкування з однолітками, враховуючи тривалість моральних страждань, оцінює моральну шкоду у 500 000 грн., та просить її стягнути з обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_8 , її законний представник ОСОБА_12 у судове засідання не зявилися, повідомлялися про судові засідання належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, звернулися до суду з заявою про слухання справи у їх відсутність, та проханням суворо не карати обвинуваченого.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України , за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.п.1,3 абзацу 2 ППВСУ від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судоми кримінального покарання», суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином вмотивоване.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував шкоду потерпілим.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_9 , думку законного представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_7 , які в суді підтвердили факт часткового відшкодування їм у добровільному порядку шкоди обвинуваченим, однак наполягали на обранні відносно останнього покарання, пов`язаного із позбавленням волі, а також думку законного представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_12 про відсутність претензій до обвинуваченого та про призначення йому покарання, не повязаного з позбавленням волі, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, займається благодійною діяльністю, про що свідчить подяка благодійного фонду „Промінь надії.
Суд, приймаючи до уваги наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, враховується також, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин та з необережності, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід обрати йому покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності - у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України та враховуючи особу обвинуваченого з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Що стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує те, що внаслідок необережних дій обвинуваченого з джерелом підвищеної безпеки постраждали неповнолітні потерпілі, а також те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, та вважає за необхідне призначити основне покарання з додатковим покаранням у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Посилання обвинуваченого та захисника на те, що робота обвинуваченого пов`язана з керуванням транспортними засобами, не підтверджені належними доказами, та не спростовують висновків суду щодо необхідності призначення додаткового покарання, яке є необхідним та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, повязаних з порушенням ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України.
Вирішуючи питання цивільного позову, з яким обвинувачений погодився частково, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до п. 5 вказаної статті, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 ст. 64 КПК України, у кримінальних справах підлягає доказуванню характер і розмір шкоди, завданої злочином.
Цивільний позивач ОСОБА_7 просить стягнути зі ОСОБА_5 69 695,21 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Згідно зі згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно зі ст.124 ч.2 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта, що підтверджені документально у розмірі 3716,35 коп.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком - 1 (один) рік.
У відповідності зі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбуття основного призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 слідуючі обов`язки: повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3716 (три тисячі сімсот шістнадцять тисяч) грн.35 коп.
Речові докази по справі: СД-диски з відео з камер відеоспостереження ПАТ „Банк Восток, магазину „Olimpos, магазину «True color», ресторану «МакДональдз», ПАТ «Альфа-Банк», один слід папілярного узору з поверхні ручки ручного гальма автомобіля «Honda Civic», дактилоскопічну картку на ім`я ОСОБА_5 та три сліду папілярних узорів рук, - залишити в матеріалах кримінального провадження; шорти світло-сірого кольору, футболку красного кольору, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ; водійське посвідчення НОМЕР_2 на ім.я ОСОБА_13 ,- передати за належністю; автомобіль „Хонда р/н НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , підголівник з водійського та підголівник з переднього пасажирського сидіння автомобіля «Honda Civic», килимок з підлоги водійського та підлоги переднього пасажирського місця автомобіля «Honda Civic», - передати законному володільцю; кришку з під стакану «МакДональдз», стакан з надписом «МакДональдз», стакан з кришкою, пачку з під сигарет «Captain Black», один портсигар; - знищити; мікрочастки з водійського та переднього пасажирського сидіння автомобіля «Honda Civic», змиви з зовнішньої та внутрішньої ручки дверей водія, змиви з зовнішньої та внутрішньої ручки передньої пасажирської двері, змив з керма, змив з важеля коробки перемикання передач, змив з поверхні дверей водія, змив з панелі передньої пасажирської двері автомобіля «Honda Civic», волосся, які були вилучені із зовні лобового скла автомобіля «Honda Civic», волосся, які були вилучені біля лівої фари та лівого двірника автомобіля «Honda Civic», зразок ЛКП з бамперу автомобіля «Honda Civic», слід тканини з капоту автомобіля «Honda Civic», - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1