Справа № 444/1068/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/850/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000181 від 08.02.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лавриків, Жовківського району, Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, судимого вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27.04.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.,

за ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 01 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 , -

встановила:
вироком Жовківського районного суду Львівської області від 01 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 на початку лютого 2016 року близько 23 години 00 хвилин (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на території дворового господарства АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, поштовхом відкрив вікно, через яке проник всередину приміщення, звідки викрав сім каструль, а саме: одну об`ємом 40 л вартістю 930 (дев`ятсот тридцять) гривень, одну об`ємом 5 л вартістю 250 (двісті п`ятдесят) гривень, одну об`ємом 3,5 л вартістю 200 (двісті) гривень, одну об`ємом 3 л вартістю 150 (сто п`ятдесят) гривень, одну об`ємом 2,5 л вартістю 125 (сто двадцять п`ять) гривень, одну об`ємом 2,0 л вартістю 100 (сто) гривень та одну об`ємом 1,5 л вартістю 80 (вісімдесят) гривень, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1835 (одну тисячу вісімсот тридцять п`ять) гривень. Після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_6 21.02.2016 року близько 21 год. 00 хв. знаходячись поряд із територією Кіптівської загальноосвітньої школи І-ступеня, що за адресою: с. Лавриків, вул. Кіпті, 2, Жовківського району Львівської області, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття вікна, проник в приміщення школи, звідки викрав комп`ютерні колонки торгової марки «Defender» моделі «SPK 530» вартістю 186,30 (сто вісімдесят шість) гривень 30 копійок, які належали відділу освіти Жовківської районної державної адміністрації, чим спричинив відділу освіти матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

На вирок суду потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України засудити на 3 роки позбавлення волі.

В обґрунтування вказує, що судом першої інстанції призначено покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, зокрема не враховано, що ОСОБА_6 раніше судимий за умисний корисливий злочин крадіжку, однак належних висновків для себе не зробив, та через незначний проміжок часу повторно вчинив крадіжку.
Підкреслює, що судом першої інстанції не враховано посередню характеристику за місцем проживання ОСОБА_6 , те що він не працює та не намагається працевлаштуватись.
Наголошує, що визнання судом поведінки ОСОБА_6 як каяття є безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що за весь час з дня вчинення злочину обвинувачений не відшкодував потерпілій ОСОБА_9 завдану шкоду, що підтверджує небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
На апеляційну скаргу захисником ОСОБА_8 було подано заперечення. Вважає вимоги викладені в апеляційній скарзі не обґрунтованими, судом першої інстанції вірно встановлено пом`якшуючі обставини, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив подану апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечили подану апеляційну скаргу перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо вини ОСОБА_6 у вчинені злочину за ч. 3 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам справи, визнані судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених судом доказів та в апеляційній скарзі не оскаржуються.

На переконання колегій суддів, зі змісту вироку вбачається, що суд дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, з застосуванням ст.. 75 КК україни та встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік, яке на переконання колегії суддів є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи потерпілої викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, не спростовують правильних висновків суду, оскільки судом у вироку враховано характер та ступінь небезпеки скоєного злочину та особу винного, його характеристику. Обставинами, що пом`якшують покарання, судом у вироку встанорвлено щире каяття обвинуваченого та сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При прийнятті рішення про можливість звільнення від відбуття покарання судом враховано суспільну небезпеку скоєного, його тяжкість, особу винного, його каяття.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 покаявся та попросив в потерпілої ОСОБА_9 вибачення.

Представник потерпілого Відділу освіти Жовківської РДА в судові засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, подавав заяви про слухання справи у його відсутності, зазначивши, що підтримує покази дані в суді першої інстанції. В суді першої інстанції просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Водночас, враховуючи характер діяння та обставини кримінального правопорушення, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання передбаченого санкцією ч. 3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі з реальним його відбуттям, не вбачається, а відтак апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається апелянт, як на підстави скасування вироку, повністю враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.

Оцінивши наведене, колегія суддів, вважає, що покарання призначене особі обвинуваченого відповідно до вимог ст. 65 КК України із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання і підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого немає.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

постановила :
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 01 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4