Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27.07. 2017 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.04.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців,
з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції в Рівненській області старшого лейтенанта ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 30 серпня 2017 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується те, що він:

- 18.11.2016 року приблизно 02.00 год. перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «LG L90 D405», вартістю 1150,13 гривень, що належить на праві власності потерпілому, чим завдав останньому майнову шкоду у вищевказаному розмірі.

- 19.11.2016 року, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з приміщення офісу ТОВ «Захід Агробізнес», за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрали ноутбуки чим завдали майнову шкоду у розмірі 9 355,83 гривень;
- 28.11.2016 року, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , у той же спосіб, з приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_4 , таємно викрали майно чим завдали майнову шкоду у розмірі 22 907,59 гривень;
- в ніч на 22.01.2017 року, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_5 , таємно викрали гроші у розмірі 300 гривень, та майно ОСОБА_11 на суму 8 783,18 гривень.
- в ніч на 24.01.2017 року, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_12 на 16 512 гривень.
- 05.02.2017 року за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що за адресою: АДРЕСА_4 , таємно викрали належні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 1 500 гривень.
07.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 185 КК України.

В поданих на ухвалу суду апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_5 вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки обґрунтованості оголошеної ОСОБА_6 підозри, а також доказів якими вона підтверджується. Вказав, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проживає разом з співмешканкою, а тому є підстави вважати, що підозрюваний має достатні соціальні зв`язки та не має на меті уникати правосуддя;
- ОСОБА_6 просить обрати для нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує, що не переховувався від слідства. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази його вини у вчиненні інкримінованих злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без зміни, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст.ст.197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст.219 КПК України.
ОСОБА_6 18.04.2017 року раніше судимий Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців.
23.02.2016 року звільнений з Катеринівської виправної колонії управління ДПтС України в Рівненській області на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 15.02.2016 згідно ЗУ №838 від 26.11.2015.

07.07.2017 року слідчим Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 на протязі усього періоду часу, після звільнення з місця позбавлення волі, ніде не працює та не навчається, не одружений та не має неповнолітніх дітей на утриманні, що дає йому можливість вільно змінювати місце проживання, у зв`язку із чим в разі обрання стосовно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення відповідальності за скоєні злочини, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від правоохоронних органів, що згідно вимог п. 1, п.4, п.5 ч. 1 ст.177 КПК України є ризиком.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про продовження строку були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст.177, 178, 197, 199 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Судом першої інстанції при вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 належним чином перевірено, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про обрання останньому запобіжного заходу взяття під вартою не зменшились.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується систематичне вчинення корисливих злочинів, що свідчить про можливість продовжувати злочинну діяльність.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при продовженні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 виконані вказані вимоги кримінального процесуального закону.
Разом з тим, суд першої інстанції у вступній частині ухвали, помилково вказав про відсутність у ОСОБА_6 судимості.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3