Справа № 741/1031/16
Провадження № 1-кп/740/60/17
В И Р О К

Іменем України

14 квітня 2017 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2016 року за №0000145, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, раніше судимого 30 листопада 2015 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.187, ч.2 ст.389 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кобижча Бобровицького району, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, працюючого помічником машиніста КП «Київпастранс», раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_4 ,

за ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Носівка Чернігівської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, працюючого помічником машиніста Моторвагонного депо «Фастів 1», раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_5 ,

за ч.2 ст.187 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники-адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_12 ,

встановив:

ОСОБА_3 , який раніше судимий Носівським районним судом Чернігівської області 30 листопада 2015 року за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, 17 березня 2016 року близько 19 год. 30 хв, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у м.Носівка Чернігівської області на вул.Центральна на березі р.Носівочка, з метою заволодіння чужим майном, умисно, з корисливим мотивом, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_8 , під час якого, реально погрожуючи потерпілому вбивством, нанесли йому удари руками та ногами в область голови та по різним частинам тіла, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, обширного крововиливу лівого, забою м`яких частин волосяної частини голови і правої вушної раковини, ділянок осадження шкіри крила лівої здухвинної кістки і лівого тазостегнового суглобу, садна лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 : шкіряним гаманцем, вартістю 500 грн., грошовими коштами у сумі 700 грн., телефоном марки «Face Tel T6», вартістю 981 грн. 47 коп, двома сім-картами, які знаходились у даному мобільному телефоні, вартістю 25 грн. кожна, флеш-картою micro SD на 16 GB, вартістю 94 грн. 75 коп, комп`ютерною клавіатурою марки «CROWN CMK-201», вартістю 110 грн., комп`ютерною мишкою марки «USB CPOWN», вартістю 150 грн., після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2586 грн. 22 коп.

ОСОБА_3 , який судимий Носівським районним судом Чернігівської області 30 листопада 2015 року за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, після постановлення 11 січня 2016 року на облік Носівського районного відділу Кримінально-виконавчої інспекції та розяснення порядку, умов відбування та наслідків ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, подальшого направлення для відпрацювання громадських робіт до КП «Носівка-Комунальник», будучи попередженим 15 лютого 2016 року, 22 березня 2016 року та 12 квітня 2016 року про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, умисно, без поважних причин не з`явився на відпрацювання громадських робіт 09 лютого 2016 року, 11 лютого 2016 року, 12 лютого 2016 року, 15 лютого 2016 року, 15 березня 2016 року, 16 березня 2016 року, 18 березня 2016 року, 06 квітня 2016 року, 08 квітня 2016 року, 27 квітня 2016 року, 28 квітня 2016 року, 12 травня 2016 року, 16 травня 2016 року, 17 травня 2016 року, 18 травня 2016 року, також ОСОБА_3 не з`явився на реєстрації до Носівського районного відділу Кримінально-виконавчої інспекції 12 лютого 2016 року, 25 березня 2016 року та 08 травня 2016 року. Станом на 19 травня 2016 року ОСОБА_3 відпрацьовано 80 годин громадських робіт, невідбута частина покарання становить 120 годин.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні та цивільний позов прокурора не визнав, показавши, що 17 березня 2016 року близько 19-30 год. перебував біля магазину «Фора», де перебували також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 заступився за свого знайомого і почав битись із ОСОБА_4 , він їх розбороняв, це була взаємна бійка, після чого разом із ОСОБА_3 пішли до останнього додому, де ночував; біля річки ніяких інцидентів не спостерігав; розізлився на ОСОБА_4 і викинув близько 20-00 год. його сумку біля річки; вживав 100 г горілки, не бачив, що ОСОБА_3 вживав алкогольні напої; в поліції повідомили, що є справа, у зв`язку з чим відшкодував потерпілому 5000 грн..
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні та цивільний позов не визнав, показавши, що 17 березня 2016 року близько 20-00 год. біля магазину «Фора» між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт та взаємна бійка, ОСОБА_8 заступився за свого знайомого, ОСОБА_8 поговорив із ОСОБА_5 ; ОСОБА_5 закинув його сумку в область парковки; більше ОСОБА_8 не бачив; коли забирав свою сумку, знайшов клавіатуру, під час чого не було ні ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ; потім побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 біля парковочного майданчика, вони стояли і розмовляли, попросили у ОСОБА_8 «…щоб хоть пива попити…», ОСОБА_8 сказав, що у нього грошей немає; біля парковочного майданчика він знову один раз ударив в тулуб ОСОБА_8 , який сказав, що грошей у нього немає і віддав картку, ОСОБА_8 сказав пін-код, він пішов до банкомату зняти гроші на пиво, «…зателефонував до ОСОБА_13 , він сказав інший код, я пішов від банкомата і побачив ОСОБА_13 і ОСОБА_14 без потерпілого…», «…телефонував ОСОБА_13 , який був поряд із потерпілим, щоб він дізнався у потерпілого код…»; клавіатуру повернув ОСОБА_8 ; відшкодував ОСОБА_8 5000 грн.; перед даною подією вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 -пляшку горілки на трьох, за його участі був проведений слідчий експеримент із адвокатом.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України визнав повністю, за ч.2 ст.187 КК України та цивільний позов прокурора не визнав, показавши, що 17 березня 2016 року близько 19-00 год. перебував разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , був конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , між ними була бійка близько 20-00 год, їх розбороняв він та ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 та він пішли до нього додому; алкогольних напоїв він не вживав, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вживали горілку, ОСОБА_8 пішов від магазину «Фора», він з ним поговорив, ОСОБА_8 поїхав на велосипеді додому; інцидентів на річці за його участі не було, ОСОБА_5 ночував у нього; тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не спричиняв, біля річки не був, біля річки знайшов телефон, який повернув ОСОБА_8 після зустрічі з ним у поліції; попередньої змови не було, потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння; сам приніс слідчому телефон, громадські роботи не відпрацював, оскільки забував і був на роботі.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 17 березня 2016 року поїхав на велосипеді марки «Україна» у центр міста з метою забрати посилку, забрав посилку із клавіатурою та комп`ютерною мишкою; вживав алкогольні напої із знайомим, після чого пішов до магазину «Фора», біля якого ОСОБА_4 став приставати до його знайомого, він заступився за знайомого, ОСОБА_4 наносив йому удари в обличчя, вдарив 3-4 рази, він ОСОБА_4 у відповідь, все це було близько 20-00 год.; там була компанія ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , після чого став тікати з велосипедом в сторону лікарні, його догнали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і збили з ніг та притягнули до річки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 його били і по голові і по ногах, він намагався встати і втекти, били, щоб він сказав пін-код банківської картки, забрали гаманець із 700 грн., банківську картку Приватбанку і паспорт; ОСОБА_5 побачив тільки в поліції; під час побиття він зателефонував своїй дружині, але не встиг їй повідомити про його побиття, оскільки телефон у нього вихватили, запитували пін-код, ОСОБА_3 казав, що якщо не скажеш-то скинемо у річку, він назвав вигаданий код, був у лежачому положенні, бачив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чув їх голоси, знав їх раніше; було 3-5 ударів по ребрах і по руках, намагалися бити і по голові, він чинив їм супротив, через 5-10 хв приїхав його брат; ОСОБА_5 на місці бійки не бачив, на слідуючий день на цьому місці знайшов паспорт; йому відшкодували по 5000 грн. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , телефон і клавіатура йому повернуті в поліції, вибачення попросив у нього ОСОБА_4 ; з ним проведений слідчий експеримент із відео фіксацією, тиску під час експерименту на нього не було; добровільно картку не давав, картку і гаманець забрали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; біля річки ОСОБА_3 наносив йому удари по тулубу і по голові, просив покарати ОСОБА_3 по закону, просив не позбавляти волі ОСОБА_4 , який відшкодував йому шкоду, ОСОБА_5 не було.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що потерпілий ОСОБА_8 є його рідним братом, 17 березня 2016 року близько 21-00 год. йому зателефонувала дружина потерпілого і повідомила, що на ОСОБА_8 здійснено напад, він зателефонував брату, були звуки боротьби, потім ще раз зателефонував, виклику вже не було, біля річки бачив два силуєта, впізнав ОСОБА_3 , помітив велосипед та на землі ОСОБА_8 , який був побитий і в нетверезому стані, ОСОБА_8 сказав, що це був ОСОБА_3 та незнайомий, біля «Фори» було троє, і нападників було троє, там де лежав брат було світло зі сторони площі, ОСОБА_8 був у свідомості і підвівся, ОСОБА_4 він не зустрічав.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що є дружиною потерпілого ОСОБА_8 , 17 березня 2016 року у вечірній час вона телефонувала ОСОБА_17 , він не відповідав, а потім повідомив, що його б`ють, вона зателефонувала його брату, ОСОБА_8 повідомив, що випивав із своїм знайомим, біля магазину виникла бійка, він став тікати, його наздогнали і потягнули в сторону річки; коли телефонувала своєму чоловіку, почула голос ОСОБА_3 , якого вона знає, чоловіку кричали «…я тебе вб`ю…».
Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні в порядку ст.356 КПК України показала, що у потерпілого ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження в області голови-легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, в області ніг-легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я, наявний струс головного мозку, крововилив лівого ока, забою тканин голови і правої вушної раковини, садна виникли при волочінні, тілесні ушкодження виникли в один день, у зв`язку з чим їх розмежування неможливе; тілесні ушкодження у потерпілого не могли виникнути при падінні з велосипеду та з висоти власного зросту, тілесні ушкодження на затилку могли бути спричинені ногою.
Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.

В судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 не заперечується факт їхнього перебування 17 березня 2016 року близько 19 год. 30 хв. біля приміщення магазину «Фора», наявності конфлікту та бійки між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_8 , в яку втрутились з метою її припинення обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується показаннями в судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відеозаписом із камер відеоспостереження центрального входу до супермаркету «Фора» до протоколу огляду місця події від 18 березня 2016 року (т.1 а.133-136), відповідно до яких ОСОБА_4 завдавав удари в область голови ОСОБА_8 .. Відповідно до показань в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 зазначає про нанесення йому біля магазину «Фора» ОСОБА_4 3-4 ударів в обличчя.

Відповідно до показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 його догнали та збили з ніг ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні притягнули його до річки і били по голові і ногах, забрали гаманець із грошима, банківську картку, паспорт, телефон, комп`ютерну клавіатуру та мишку, вимагали назвати пін-код банківської картки, ОСОБА_3 погрожував його втопити у річці, що сприйнято потерпілим, як реальну загрозу його життю, після чого він повідомив невірний пін-код, добровільно банківську картку не віддавав.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, зокрема, що побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 біля парковочного майданчика, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 просили у ОСОБА_8 гроші на пиво, у чому ОСОБА_8 їм відмовив, після чого він знову ударив в тулуб ОСОБА_8 , який сказав, що грошей у нього немає і віддав картку, також ОСОБА_8 сказав пін-код, він пішов до банкомату зняти гроші на пиво, «…зателефонував до ОСОБА_13 , він сказав інший код, я пішов від банкомата і побачив ОСОБА_13 і ОСОБА_14 без потерпілого…», «…телефонував ОСОБА_13 , який був поряд із потерпілим, щоб він дізнався у потерпілого код…».

Із врахуванням даних показань, які безпосередньо отримані в судовому засіданні, наявні підстави для висновку, що під час побиття та вимагання інформації про пін-код банківської картки обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були поряд із потерпілим ОСОБА_8 , що узгоджується також із:

показаннями свідка ОСОБА_15 , згідно яких останній біля річки бачив два силуєта, впізнав ОСОБА_3 ; ОСОБА_8 сказав, що це був ОСОБА_3 та незнайомий, біля «Фори» було троє, і нападників було троє; там де лежав брат було світло зі сторони площі, ОСОБА_8 був у свідомості і підвівся;

показаннями свідка ОСОБА_16 відповідно до яких ОСОБА_8 їй повідомив, що біля магазину виникла бійка, він став тікати, його наздогнали і потягнули в сторону річки, коли телефонувала своєму чоловіку, почула голос ОСОБА_3 , якого вона знає, чоловіку кричали «…я тебе вб`ю…»;

заявою потерпілого ОСОБА_8 від 18 березня 2016 року про притягнення до кримінальної відповідальності трьох осіб, які 17 березня 2016 року спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи належним майном-гаманцем, банківською карткою «ПриватБанку», 700 грн., мобільним телефоном Айфон 6, клавіатурою та комп`ютерною мишкою (т.1 а.118);

протоколом проведення слідчого експерименту від 01 липня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 повідомив про наявність бійки між ним та ОСОБА_4 біля магазину «Фора»; ОСОБА_4 був разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_8 став тікати у швидкому темпі з велосипедом, останні троє йшли за ним і наздогнали біля мосту через р.Носівочка, повалили на землю та відтягли через дорогу до річки, всі втрьох почали його бити, під час чого йому зателефонувала дружина, телефон був вихоплений одним із нападників, його обшукували, забрали портмоне із банківською карткою, 700 грн. та паспортом, останні стали питати у нього пін-код і знову стали бити, при цьому сказали, що втоплять у річці, він сказав їм вигаданий пін-код, один із нападників пішов, через деякий час до нього підійшов його брат; потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що покази дає добровільно і без примусу (т.1 а.144-147), відеозапис до даного протоколу безпосередньо відтворений в судовому засіданні;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18 березня 2016 року, згідно якого потерпілим ОСОБА_8 здійснене впізнання ОСОБА_3 (т.1 а.155-158);

протоколом проведення слідчого експерименту від 30 червня 2016 року, згідно якого ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_11 повідомив, що 17 березня 2017 року перебував у центрі м.Носівка біля магазину «Фора», випив разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 близько 300 г горілки; близько 19-00 год. у нього виник конфлікт із ОСОБА_8 та взаємна бійка, він вдарив в обличчя ОСОБА_8 близько двох разів, ОСОБА_5 їх розборонив, коли вийшов з магазину, то побачив, що ОСОБА_8 стояв поряд із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , він підійшов до ОСОБА_8 та став просити у нього грошей на пляшку, ОСОБА_8 відмовив у цьому, повідомивши, що у нього немає грошей, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 також стали тиснути на ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 віддав йому банківську картку і назвав пін-код, після чого він пішов до банкомату знімати гроші, двічі ввів пін-код, але він був невірний, тоді він зателефонував ОСОБА_5 і повідомив йому, що пін-код невірний, після цього повернувся; ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були біля річки, підійшовши до них двічі вдарив рукою в плече ОСОБА_8 і став знову питати пін-код, на що ОСОБА_8 знову повідомив пін-код після чого він знову пішов до банкомату, пін-код знову був невірний, коли повернувся, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 йшли без ОСОБА_8 (т.2 а.11-16);

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08 червня 2016 року (т.1 а.170-173), та випискою по рахунку ОСОБА_8 , згідно якої операція по руху грошових коштів 17 березня 2016 року здійснена 16:50:15, оплата послуги, м.Носівка, вул.Центральна, 39, відомостями ПАТ КБ «ПриватБанк» по кредитній карті ОСОБА_8 , відповідно до яких невірно введений PIN 17 березня 2016 року 20 год. 31 хв, 20 год. 34 хв, 20 год. 56 хв особою, яка згідно наданих банком фотознімків, не є потерпілим ОСОБА_8 (т.1 а.174, а.178-183);

протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 11 липня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_4 зазначає, що «… ОСОБА_19 не хоче на себе брати, а як потерпілого телефон у нього опинився, то ОСОБА_20 говорить, що був п`яним…, …ми всі речі повернули потерпілому, на наші гроші він може придбати « ОСОБА_21 »…, … ОСОБА_22 бере все на себе, потрібно 5 тис гривень віддати у неділю потерпілому…, …потрібні гроші по 5 тис. гривень потерпілому, ОСОБА_22 бере все на себе, хай буде ч.1 ст.187 КК…» (т.2 а.88-90);

протоколом про результати аудіо, відеоконтролю місця (за особою) від 11 липня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомляє, що «…не отрицаю ст.187 КК у них факти косвени…, …я їх отмазую…, …можна було б ст.125 КК…, …якби мені дали арешт то я б гроші знайшов…» (т.2 а.91-93);

протоколами огляду місця події від 21 березня 2016 року, 19 березня 2016 року, згідно яких телефон марки Айфон-6 білого кольору, клавіатура чорного кольору Crown, які видані ОСОБА_3 , належать потерпілому ОСОБА_8 (т.1 а.119-120, а.126-127).

Відповідно до висновку експерта від 10 квітня 2016 року, із врахуванням показань експерта ОСОБА_18 в порядку ст.356 КПК України, у потерпілого ОСОБА_17 мають місце ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, обширного крововиливу лівого ока, забою м`яких тканин волосяної частини голови і правої вушної раковини, ділянок осадження шкіри крила лівої здухвинної кістки і лівого тазостегнового суглобу, садна лівого колінного суглобу; ушкодження спричинені дією тупих предметів за механізмом удару і ковзання, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження могли виникнути 17 березня 2016 року як від ударів руками, так і від ударів ногами, садна могли виникнути, як при падінні на тверду поверхню, так і при волочінні по ній; тілесні ушкодження не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння; ОСОБА_8 міг знаходиться, як у горизонтальному положенні, так і вертикальному положенні, або близькому до нього положенні; тілесні ушкодження виникли не менш ніж від шести травматичних дій (т.1 а.149-151). В судовому засіданні встановлено, що тілесні ушкодження отримані потерпілим ОСОБА_8 біля магазину «Фора» внаслідок ударів ОСОБА_4 в його голову, інші тілесні ушкодження згідно висновку експерта отримані останнім біля річки, при цьому твердження ОСОБА_3 щодо втоплення у річці у разі ненадання інформації про пін-код, сприймалось потерпілим ОСОБА_8 , як реальна загрозу його життю.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису, тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч.1 ст.94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують наявність попередньої змови між обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які діяли спільно і узгоджено, із обопільною спрямованістю до досягнення мети, спираючись у своїх діях один на іншого, між їх діями був причинний зв`язок, і ці особи усвідомлювали, що спільно вчиняють кримінальне правопорушення, зокрема, коли, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишились із потерпілим ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 попрямував до банкомату з метою заволодіння грошима потерпілого, також вказані докази ставлять під сумнів правдивість показань потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_5 до його побиття та заволодіння майном.

Відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні останній разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вживали алкогольні напої, що не заперечується також і обвинуваченим ОСОБА_5 щодо вживання ним алкогольних напоїв.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, що підтверджується також матеріалами Носівського РВ КВІ, згідно яких ОСОБА_3 , який засуджений до покарання у виді громадських робіт, без поважних причин не відпрацював 120 годин, що останнім в судовому засіданні не заперечується.
Враховуючи викладене наявні підстави для визнання винним:

обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб; та ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання;
обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб;
обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Обставини, які помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,-щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України, перебування на утриманні малолітньої дитини- ОСОБА_23 , 2012 року народження, обтяжуючі обставини-рецедив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, які помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ,- молодий вік, перше притягнення до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування завданого збитку та перебування на утриманні малолітньої дитини- ОСОБА_24 , 2015 року народження, обтяжуюча обставина-вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, які помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ,-перше притягнення до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування завданого збитку та перебування на утриманні малолітньої дитини- ОСОБА_25 , 2010 року народження, обтяжуюча обставина-вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів невеликої тяжкості, повязані із незаконним посяганням на приватну власність і на здоровя людини, забезпеченням виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, що має підвищений рівень суспільної небезпечності, вчиненого під час відбуття попереднього вироку, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінально-караних дій і небажання стати на шлях виправлення, його особу, який є працездатною особою, має зареєстроване та фактичне місце проживання, за якими не має скарг, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Із врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті з конфіскацією 1 / 2 частини майна, що є його особистою власністю, за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту в межах санкції статті. Дані види покарань, із врахуванням особи обвинуваченого, є достатніми для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Дані про особу обвинуваченого, кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини та мотиви, тяжкість наслідків, дають підстави для висновку про можливість застосування при призначенні покарання згідно ч.1 ст.70 КК України принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Невідбуту частину покарання за попереднім вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2015 року за ч.2 ст.125 КК України у виді 15 днів позбавлення волі (із врахуванням ст.72 КК України: 120 годин/8 годин=15 днів позбавлення волі) повністю приєднати до покарання за новим вироком відповідно до ст.71 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, повязане із незаконним посяганням на приватну власність та на здоровя людиниі має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який має молодий вік і вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, має зареєстроване та постійне місце проживання, за якими скарг не має, позитивно характеризується за місцем роботи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину. Виходячи із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховуючи мотив кримінального правопорушення та способу його вчинення, тяжкості та спричинених наслідків, особу винного, думку потерпілого, наявність обставин, що помякшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому основного покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті, з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна, даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, повязане із незаконним посяганням на приватну власність та на здоровя людиниі має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, має зареєстроване та постійне місце проживання, за яким скарг не має, позитивно характеризується за місцем роботи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину. Виходячи із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховуючи мотив кримінального правопорушення та способу його вчинення, тяжкості та спричинених наслідків, особу винного, думку потерпілого, наявність обставин, що помякшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому основного покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті, з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна, даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ніжинською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі фінансового управління Носівської районної державної адміністрації заявлені вимоги про стягнення із обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 1457 грн. 05 коп витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 ..
Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину; якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно довідки Носівської центральної районної лікарні від 15 червня 2016 року вартість лікування потерпілого ОСОБА_8 у даній медичній установі за період з 19 березня 2016 року по 26 березня 2016 року становить 1457 грн. 05 коп.
Із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, причинного зв`язку між протиправними діями обвинувачених та перебування потерпілого ОСОБА_8 на лікуванні, наявні підстави для стягнення понесених витрат на лікування з кожного обвинуваченого окремо з урахуванням ступеня їх вини та майнового стану,-по 485 грн. 68 коп з кожного.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, яка є імперативною вимогою кримінального закону, наявні підстави для зарахування обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання його під вартою з 10 червня 2016 року по 17 листопада 2016 року включно, та з 25 лютого 2017 року по день ухвалення вироку 14 квітня 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Витрати на залучення експертів у розмірі 879 грн. 60 коп підлягають стягненню із обвинувачених в частках із урахуванням рівного ступеня їх вини та майнового стану: із кожного обвинуваченого по 293 грн. 20 коп.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України: телефон марки Айфон, клавіатуру,-повернути потерпілому ОСОБА_8 , як законному володільцю; DVD диск з відеокамери відеоспостереження супермаркету «Фора», DVD диск з інформацією про слідчий експеримент, CD-R диск з інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк», виписки по картці,-залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді 07 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 06 (шести) місяців арешту.
За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 07 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна.

За сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2015 року у виді 15 (п`ятнадцяти) днів позбавлення волі і призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 07 (семи) років 15 (п`ятнадцяти) днів позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання-з 10 червня 2016 року.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою,-залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою з 10 червня 2016 року по 17 листопада 2016 року включно, та з 25 лютого 2017 року по день ухвалення вироку 14 квітня 2017 року включно,-з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст.72 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання на виконання даного вироку суду.

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частки особисто належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання на виконання даного вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн. 68 коп з кожного в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 , які зарахувати до бюджету Носівської районної державної адміністрації.
Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави по 293 (двісті дев`яносто три) грн. 20 коп з кожного витрат на залучення експертів.

Речові докази: телефон марки Айфон, клавіатуру,-повернути потерпілому ОСОБА_8 , як законному володільцю; DVD диск з відеокамери відеоспостереження супермаркету «Фора», DVD диск з інформацією про слідчий експеримент, CD-R диск з інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк», виписки по картці,-залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинский міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .