Справа № 149/2354/16-к
Провадження №1-кп/149/23/17
Номер рядка звіту 19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
29.08.2017 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кабардінка, Краснодарського краю, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 гр. України, українця, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, освіта середня загальна, не депутата, в силу ст. 89 КК Ураїни не судимого, -
за ч. 1 , ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2016 року о 10:30 год. ОСОБА_4 знаходячись у м. Хмільнику по вулиці Пушкіна, неподалік приміщення критого ринку з продажу молочної продукції, що розташований на території місцевого ринку та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ході суперечки з ОСОБА_7 схопив останнього руками за шию і вдарив його, обличчям об дерев`яний стіл. Після чого, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно з корисливих мотивів та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна відкрито, шляхом вільного доступу, викрав зі столу, мобільний телефон, «Nокіа 1280», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю відповідно до висновку експерта № 957 від 12.08.2016 року 216 грн. 67 коп., у якому знаходила карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 10 гривень, обернувши вказані речі на свою користь. ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 226 гривень 67 копійок.

23.08.2016 року о 00:50 ОСОБА_4 , знаходячись неподалік домогосподарства № 6 по вул. Слобідська у м. Хмільнику Вінницької області, побачив ОСОБА_5 , яка йшла по вулиці і світила мобільним телефоном марки «Леново 860» собі під ноги. ОСОБА_4 , повторно, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з метою заволодіння мобільним телефоном марки «Леново 860», застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, своєю рукою схопив ОСОБА_5 за ліву руку в області передпліччя, в якій потерпіла тримала мобільний телефон, внаслідок чого телефон впав за металеву сітку огорожі домогосподарства АДРЕСА_2 . Побачивши і розуміючи, що мобільний телефон випав із рук потерпілої, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заволодіння майном потерпілої, з метою подолання фізичного опору з боку ОСОБА_5 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я останньої, схопив її руками за плечі, звалив на асфальто - бетонне покриття тротуару та почав закривати її обличчя своїми руками, щоб вона не змогла покликати на допомогу і у подальшому його впізнати. Подолавши таким чином опір ОСОБА_5 , він помітив у неї на четвертому пальці правої руки обручку із металу жовтого кольору, вагою 3,6 г, та, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і не бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, запропонував потерпілій зняти обручку та віддати йому. Розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 потерпіла намагалася зняти обручку з пальця, але їй це не вдалось. Після чого він, закриваючи обличчя потерпілої своєю правою рукою, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заволодіння майном потерпілої, з метою заволодіння обручкою, своєю лівою рукою схопив праву руку ОСОБА_5 , підтягнув її руку собі до рота, помістив четвертий палець правої руки потерпілої собі у ротову порожнину та зубами зняв обручку з пальця потерпілої. У подальшому з викраденою обручкою розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 909 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на підборідді та правому плечі, садна на четвертому пальці правої кістки, які відповідно до висновку експерта № 145 від 23.08.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень.

16.03.2017 року о 16:00 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із ОСОБА_6 на літній площадці кафе «Едельвейс», розташованій по проспекту Свободи в м. Хмільник, повторно, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з метою заволодіння мобільним телефоном марки «Bravis», шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , попередньо переконавши останнього у можливості зарядження батареї його мобільного телефону, отримав від потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Bravis», вартістю, відповідно до висновку експерта №385 від 18.04.2017 року - 384,30 грн. з обіцянкою повернути даний телефон із зарядженою батареєю протягом 15-20 хвилин. Залишивши територію кафе ОСОБА_4 назад не повернувся та мобільний телефон ОСОБА_6 не повернув. У подальшому отриманим у ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Bravis» заволодів та розпорядився на власний розсуд, а саме дав у користування своїй дружині ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальних актах. Свою вину у скоєнні злочинів визнає повністю, в скоєному розкаюється та запевняє суд, що подібного більше не повториться, просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 будучи допитаною в судовому засіданні вказала, що при прийнятті рішення щодо міри покарання відносно ОСОБА_4 покладається на розсуду суду. А також, наголосила, що вбачає в словах та вчинках ОСОБА_4 розкаяння у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_6 будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого не має та просить суд суворо не карати ОСОБА_4 і дати можливість йому виправитись без позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву, відповідно до якої претензій до обвинуваченого не має та просить суд суворо не карати ОСОБА_4 і дати можливість йому виправитись без позбавлення волі.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів щодо судових витрат та речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, думку потерпілих, які не наполягають на суворі мірі покарання, та думку прокурора ОСОБА_3 суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд вважає що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, за ст. 186 ч. 1 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ст. 186 ч. 2 КК України, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно, та за ст. 190 ч. 2 КК України, шахрайство, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відношення до подій що відбулися та їх наслідків, його вік, на утримані одна малолітня донька, не має постійного місця роботи.
Згідно досудової доповіді центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації від 29.08.2017 року ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_1 , разом із ним проживає дружина та малолітня дочка та батьки, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, не має постійного місця роботи, активний та уважний. Також, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, за теперішніми злочинами, має місце сукупність та повторність злочинів. У зв`язку із вище викладеним є ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, його відношення до події, те, що відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного злочину є середнім, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання за ст. 186 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі, за ст. 186 ч. 2 КК України - у виді позбавлення волі та за ст. 190 ч. 2 КК України - у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України. Його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства, при цьому саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід не застосовувались та підстав для їх застосування немає.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме :
- за ст. 186 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
- за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки шість місяців.
- за ст. 190 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно призначити покарання, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 роки шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 роки не вчинить нового злочину.
В силу ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не обирати.
Витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 440,20 грн., та по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 440,20 грн, в загальній сумі 880, 40 грн. стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Хмільницьким МВ УМВС України у Вінницькій області 12 серпня 2011 року) в дохід держави.
Речові докази :
-Мобільний телефон марки «NOKIA 1280» ІМЕІ: НОМЕР_1 та сімкарту мобільного зв`язку оператора «Лайф» № НОМЕР_3 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП КВП ГУНП у Вінницькій області, повернути ОСОБА_7
-Мобільний телефон марки «Bravis», який знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП КВП ГУНП у Вінницькій області, повернути- ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1