Справа № 645/492/16-к
Провадження № 1-кп/645/80/17
УХВАЛА
Іменем України
06 квітня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова заяву ОСОБА_6 про залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000984 від 06.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження 0000984 від 06.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Потерпілою в рамках даного провадження визнана ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ), під час розгляду справи в суді.
Донька померлої ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою, якою просила визнати її потерпілої після смерті матері, в порядку ч. 6 ст. 55 КПК України.
В судовому засіданні присутня ОСОБА_6 та її представник підтримали заяву, просивши про її задоволення. В обґрунтування заяви, ОСОБА_6 посилалася на те, що після спричинення матері середньої тяжкості тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, що сталася 05.12.2015 року, вона була вимушена покинути роботу по догляду за матір`ю, у зв`язку з чим вважала, що їй злочином, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України спричинено шкоду.
Прокурор, захисник адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , категорично заперечували проти задоволення клопотання про залучення доньки померлої ОСОБА_7 в якості потерпілої, посилаючись про відсутність законних підстав для задоволення клопотання в порядку вимог ст. 55 КПК України.
Суд, вислухавши ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_8 , прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши певні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 , з наступних підстав.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.05.2016 року по справі було призначено проведення комісійної судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставлено запитання: яка причина смерті потерпілої ОСОБА_7 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та чи є причинно-наслідковий зв`язок між травмами, отриманими потерпілою в результаті ДТП 05.12.2015 року та настанням смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом отримано висновок експерта № 303-КЕ/2016, згідно якого причиною смерті ОСОБА_7 стали тромбоемболія легеневої артерії, набряк головного мозку, двостороння ніжнедолева гіпостатична пневмонія, що розвилася на фоні вищевказаної патології. Між спричиненими ОСОБА_7 ушкодженнями правої нижньої кінцівки та настанням смерті причино наслідкового зв`язку не має.
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілого від злочинів» , зазначено, що у справах про злочини, внаслідок яких сталася смерть потерпілого, права, передбачені частинами 3 і 4 ст. 49 КПК України, мають його близькі родичі. Оскільки п. 11 ст. 32 КПК України містить вичерпний перелік таких родичів (ними є батьки, один із подружжя, діти, рідні брати і сестри, дід, баба, внуки), суди не вправі визнавати потерпілими у цих справах інших осіб.

Потерпілим може бути визнано особу, яка є близьким родичем чи членом сім`ї особи, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, у випадках:
-якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи;
-особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви.
Смерть особи має перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. Якщо особа, якій заподіяну шкоду, померла після вчинення кримінального правопорушення, але з інших причин (нещасний випадок, хвороба, самогубство і т.д.), то її близькі родичі чи члени сім`ї не мають права на визнання їх потерпілими.

Кримінально-процесуальний кодекс України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому:
- очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення;
- відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву;
- очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою;
- наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі);
- неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.
При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням.
Як видно, ОСОБА_6 не надала жодних доказів про те, що саме їй завдана шкода злочином.
На підставі викладеного суд прийшов до висновку про відмову в задоволені заяви ОСОБА_6 ..
Керуючись ст. 55 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
В задоволені заяви ОСОБА_6 про залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000984 від 06.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Суддя -