Справа № 199/2450/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого, про накладення арешту на корпоративні права,
07 квітня 2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на корпоративні права.
28.03.2017 року до АмурНижньодніпровського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла письмова заява в порядку ст. 214 КПК України, від ОСОБА_5 , який просив розпочати досудове розслідування за фактом заволодіння невстановленими особами належними йому корпоративними правами та нерухомим майном.
Крім того, ОСОБА_5 є опосередкованим власником нерухомого майна, яке оформлене на цих підприємствах і розташовано за адресами: АДРЕСА_1 , м. Донецьк, вул. Університетська, буд.87а, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Бульвар Свободи (вул. Петровського), буд.49б, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (вул.Сорок Років Радянської України), буд.2а, прим.137, м. Запоріжжя, просп. Свободи (просп. Леніна), буд.60, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
У 2014 році у нього розпочався конфлікт з колишнім партнером по бізнесу ОСОБА_6 . Цей конфлікт носив затяжний характер, майже до 2015 року, та не був вичерпаний, тому ОСОБА_5 вирішив не мати нічого спільного у бізнес-питаннях з ОСОБА_6 та припинив спілкування.
Через той факт, що ОСОБА_6 неодноразово погрожував, що заволодіє бізнесом та майном потерпілого, ОСОБА_5 вирішив попіклуватися за безпеку належного йому нерухомого майна, яке оформлене на ТОВ, шляхом переоформлення на новостворені юридичні особи.
У липні 2015 року через особисті справи ОСОБА_5 тимчасово виїхав за кордон. Після повернення додому через деякий час він дізнався, що група осіб контролює належні йому підприємства.
Як йому стало відомо згодом, 23 липня 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 199/5098/15-ц затверджено мирову угоду відповідно до якої належні йому корпоративні права перейшли у власність ОСОБА_7 .
При цьому потерпілий зазначив, що взагалі не знав про існування такого провадження, а його як відповідача у цій справі представляв представник за довіреністю ОСОБА_8 , який фактично діяв всупереч його законним інтересам, скористався його довірою, не погодивши жодних дій із ОСОБА_5 , вступив в злочинну домовленість із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
В подальшому потерпілий дізнався, що ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за попередньою погодженістю в діях розробили злочинну схему захоплення належних потерпілому корпоративних права на ряд підприємств, щоб таким чином встановити контроль над нерухомим майном. Вказані вище особи надали суду документи про те, ніби-то упродовж 2006 року ОСОБА_5 отримав в борг у ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 464 500 грн. та 484 800 грн.
За договором відступлення права вимоги від 15.12.2006 року укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перший передав, а ОСОБА_7 прийняв право вимоги боргу до ОСОБА_5 , на підставі розписок.
Порахувавши інфляцію та 3% річних ОСОБА_7 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення суми боргу.
Від імені потерпілого, однак без його відома та згоди, до суду з`явився ОСОБА_8 , який використовуючи надані раніше повноваження всупереч законним інтересам потерпілого визнає позов та запропонував позивачу ОСОБА_7 укласти мирову угоду.
Надалі, на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська про затвердження мирової угоди ОСОБА_7 перереєстровано на себе право власності на частки у статутних капіталах всіх належних потерпілому товариств.
Надалі, з метою маскування незаконної схеми заволодіння майном і майновими правами, та імітації добросовісного набувача ОСОБА_7 та ряд інших осіб перепродали по ланцюгу корпоративні права декілька разів змінюють керівників підприємств. Потерпілий зазначив, що ці дії він пояснює тим, що кожні зміни учасників чи керівництва ТОВ мають бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і для повернення ОСОБА_5 контролю над власними підприємствами виникне необхідність у великій кількості судових справ.
ОСОБА_5 зазначив, що не дивлячись на це, вказана група осіб не врахувала та не була обізнана про той факт, що напередодні всіх подій потерпілий вирішив переоформити все нерухоме майно, що було оформлене на захоплені товариства, перереєстровано ним на новостворені юридичні особи.
Ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року про затвердження мирової угоди була визнана незаконною та скасована в апеляційному порядку, однак до теперішнього часу відбувається постійна зміна учасників та керівництва товариств з метою недопущення поновлення порушених прав потерпілого та заволодіння нерухомим майном, яке перебувало у власності вказаних підприємств.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що на теперішній час учасниками товариств, правами на які шахрайським шляхом заволоділи невстановлені особи є: ТОВ Стара Самарь, ОСОБА_10 (частка 100%), ТОВ Недда-АН, ОСОБА_11 (частка 100%), ТОВ Медора-АН, ОСОБА_10 (частка 100%), ТОВ Конрад-АН, ОСОБА_11 (частка 100%), ТОВ Жива-АН, ОСОБА_5 (частка 100%), ТОВ Гермес-АН, ОСОБА_10 (частка 100%), ТОВ Благовеста, ОСОБА_12 (частка 100%), ТОВ Анікум, ТОВ Благовеста, ТОВ Альтісіма, ТОВ Смарт-Дніпро, ТОВ Пластлайф, ОСОБА_13 (частка 100%), ТОВ Магон, - ТОВ КонрадАН та ТОВ Благовеста.

Відповідно до Інформаційних довідок з Держаного реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що право власності на нежитлове приміщення, Х першого поверху літ. А-4, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 належить ТОВ «ПАРТІТА», ; право власності на нежитлове приміщення, приміщення підвалу та першого поверху літ.А-5, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (вул.Сорок Років Радянської України), буд.2а, прим.137 належить ТОВ «ТРОВАТА», ; право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , належить ОСОБА_14 , ОСОБА_9 ; право власності на будівлю з прибудовами та господарськими спорудами, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 , належить ТОВ «МІЛІЯ», ; право власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , належить ОСОБА_9 , рнкпп НОМЕР_1 ; право власності на склад №2 літ. АЗ-1, будівля відділу автоматизації систем управління підприємством літ. Я-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_8 , належить ОСОБА_9 , рнкпп НОМЕР_1 ; право власності на нежилі будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , належить ТОВ «ВУЕЛА», ; право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_9 , РНКПП НОМЕР_1 .

Судом заслухано прокурора та досліджено додані до клопотання документи.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином про причини своєї неявки судові не повідомили.

Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

Предмети, що матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна єп. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт позбавлення права на відчуження, розпорядження на корпоративні права та заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно наступних підприємств: ТОВ Стара Самарь, , ТОВ Недда-АН, , ТОВ Медора-АН, , ТОВ Конрад-АН, , ТОВ Жива-АН, , ТОВ Гермес-АН, , ТОВ Благовеста, , ТОВ Анікум, , ТОВ Пластлайф, , ТОВ Магон, .

Накласти арешт позбавлення права на відчуження, розпорядження, та заборонити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресами: АДРЕСА_1 , м. Донецьк, вул. Університетська, буд.87а, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Бульвар Свободи (вул. Петровського), буд.49б, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (вул.Сорок Років Радянської України), буд.2а, прим.137, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1