Справа №333/399/17-К
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007299, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, працюючого: машиністом Мелітопольського локомотивного ДЕПО, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового слідства встановлено, що 10.12.2016 року приблизно о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по проїжджій частині вул. Космічна від вул. Чумаченко в напрямку вул. Ситова в м. Запоріжжя, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідними дорожніми знаками та відповідною дорожньою розміткою.
В цей же час ОСОБА_5 , діючи в якості пішохода, в районі перехрестя вул. Космічної з вул. Східною в м. Запоріжжя почала перетин проїжджої частини вулиці Космічної, рухаючись по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво за ходом руху водія ОСОБА_4
10.12.2016 року приблизно о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким для надання переваги в русі пішоходу ОСОБА_5 почав знижувати швидкість руху невстановлений автомобіль, діючи в порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України де сказано:
п. 18.4. «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,
маючи об`єктивну можливість виявити нерегульований пішохідний перехід, а також те, що перед ним знижує швидкість руху невстановлений автомобіль, та впевнитись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека вказаних заходів не прийняв.
Натомість ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог правил безпеки дорожнього руху продовжив подальший рух та не вжив заходів спрямованих на зниження швидкості руху, аж до повної зупинки керованого транспортного засобу в результаті чого скоїв наїзд лівою передньою частиною керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №5024 від 18.01.2017, були спричинені тілесне ушкодження у вигляді: «закритого міжмищелкового перелом правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів», що кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили довготривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.
Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод №9-1053 від 20.01.2017 року, невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти події ДТП шляхом зупиніш керованого ним транспортного засобу до місця зіткнення, при умові руху з дозволеною швидкістю в населеному пункті та виконання вимог п. 18.4 ПДР України.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 заявили клопотання про закриття кримінального провадження у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , оскільки претензій матеріального характеру вона не має, та не бажає притягнення його до кримінальної відповідальності. Крім цього щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та просила звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням, про що надала письмову заяву.
Прокурор не заперечує проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження відносно його, оскільки обвинувачений вперше вчинив злочин середньої тяжкості, після його вчинення щиро розкаявся.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим клопотання обвинуваченого задовольнити, та звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, розкаявся у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував та з потерпілою примирився, позитивно характеризується за місцем проживання. Згідно ст.46 КК України його можливо звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284-286,288,314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.
Речовий доказ: залучений постановою від 24.01.2017 року, який переданий на зберігання ОСОБА_4 - залишити власнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1