Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1655/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
28 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 20.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0001854 від 03.07.2016 року.
В обґрунтування скарги вказав, що вказане кримінальне провадження закривається вже вдруге. Першу постанову про закриття кримінального провадження виніс начальник СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 30.09.2016 року. 01.11.2016 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 скасував цю постанову, вказавши на недоліки в проведеному досудовому розслідуванні. Також в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ним було виявлено, що слідчим не були допитані поняті, які були присутні на місці події. ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення допиту понятих в його присутності, однак слідчий відмовив йому та пояснив, що дана норма не передбачена КПК України. Вказану відмову ОСОБА_3 оскаржив до Центрального районного суду м. Миколаєва. Крім того, зазначив, що слідчий ОСОБА_5 вказує на те, що допитав понятих та на підставі їхніх показань сформулював постанову про закриття кримінального провадження. Між тим, слідчим не врахована невідповідність в показаннях понятих, свідків, що свідчить про те, що поняті, допитані в якості свідків, надають неправдиві свідчення. На думку ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_5 відмовив йому у допиті понятих в його присутності, оскільки мав намір отримати вигідні для нього показання, щоб закрити кримінальне провадження. За такого, ОСОБА_3 просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого провести повноцінне розслідування.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та пояснив, що слідчим не виконані дії, вказані в ухвалі слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 від 01.11.2016 року про скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження.
Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та законною.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю необхідним у її задоволенні відмовити, виходячи з наступного.
Предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001854 від 03.07.2016 року є обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , ОСОБА_8 з боку співробітників міліції під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а також перевищення працівниками Центрального РВ УМВС України в Миколаївській області своїх службових повноважень.
При винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 20.03.2017 року слідчий виходив із того, що під час досудового розслідування встановлено, що будь-які об`єктивні фактичні дані щодо умисного нанесення легких тілесних ушкоджень працівниками міліції під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 від 10.06.2015 року свого підтвердження не знайшли, так як слідчому під час проведення обшуку не надавали можливості проникнути до помешкання особи, у якої мав проводитись обшук, не виконувались законні вимоги слідчого. Тому у діях заступника начальника слідчого відділу Центрального РВ ММУ УМВС в області ОСОБА_9 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 365 КК України. Крім того, проведеними слідчими (розшуковими) діями не здобуто інформації, яка могла б бути використана як доказ вчинення кримінальних правопорушень. Можливості отримання доказів вчинення кримінальних правопорушень слідство вважає вичерпаними.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається в разі, якщо відсутня подія кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. При цьому мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
З огляду на наведені вище положення КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення повинна містити: викладення фактичних обставин події, яка є предметом досудового розслідування, що їх слідчий вважає встановленими; доказів, які підтверджують вказані фактичні обставини; мотивів, з яких слідчий не приймає до уваги інші докази, які не узгоджуються з прийнятими ним або суперечать їм, і у той же час спростовують фактичні обставини події, які слідчий вважає встановленими; обґрунтування висновку про відсутність у події, встановленої слідчим, складу будь-якого кримінального правопорушення, як передбаченого нормою КК України, за якою діянню надано попередню кваліфікацію при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і кримінального правопорушення, на можливість наявності якого вказують фактичні обставини встановленої події, зокрема, відсутність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту чи суб`єктивної сторони вказаних кримінальних правопорушень.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вказував на те, що слідчим під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001854 від 03.07.2016 року не були виконані вказані в ухвалі слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 від 01.11.2016 року вказівки.
Між тим, вивчивши вказану ухвалу та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим виконані всі дії, на які вказував слідчий суддя, та відповідно надана оцінка в постанові про закриття кримінального провадження.
Зокрема, слідчим було допитано понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оцінку показань яких надано в постанові про закриття кримінального провадження. 01.02.2017 року ОСОБА_3 дійсно звертався до слідчого з клопотанням про проведення їх допиту в його присутності, однак йому було частково відмовлено у його задоволенні. Відповідно до постанови слідчого від 03.02.2017 року ОСОБА_10 та ОСОБА_12 і так підлягають допиту в якості свідків у кримінальному провадженні, однак його проведення в присутності потерпілого ОСОБА_3 не передбачено чинним КПК України. Вказану постанову ОСОБА_3 оскаржував до слідчого судді, однак ухвалою від 10.04.2017 року йому було відмовлено у задоволенні скарги, оскільки вимоги ОСОБА_3 у проведенні допиту свідків у його присутності є необґрунтованими та не передбачені чинним КПК України.
В постанові про закриття кримінального провадження слідчий аналізує показання вказаних понятих. З приводу дій інших співробітників міліції, які також брали участь у проведенні обшуку, свідок ОСОБА_11 пояснила, що ніхто тілесні ушкодження ОСОБА_3 та його дружині не наносив, інші працівники міліції ніяких активних дій не вчиняли, а лише ходили за слідчим ОСОБА_9 для його захисту від можливих протиправних дій господаря, слідчий безпосередньо проводив обшук.
З протоколів допиту свідків ОСОБА_10 від 16.02.2017 року та ОСОБА_11 від 14.03.2017 року вбачається, що останні перед початком допиту відповідно до ст. 67 КПК України попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а за такого, сумнівів в їх достовірності не вбачається та спростовуються доводи ОСОБА_3 про те, що слідчий ОСОБА_5 мав намір отримати вигідні для нього показання, щоб закрити кримінальне провадження.
Крім того, на виконання ухвали слідчого судді від 01.11.2016 року слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановити обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , зазначені у висновку судово-медичного експерта №154 від 17.07.2015 року, не представилось можливим. Дії слідчого ОСОБА_9 щодо застосування спецзасобу (газового балончику Терен-4м) повністю відповідають вимогам ст.ст. 43, 45 Закону України "Про національну поліцію". Рапорти та пояснення працівників міліції повністю відповідають дійсності, так як повністю узгоджуються з поясненнями понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказали, що коли слідчим було застосовано газовий балончик до собаки, то ОСОБА_8 поблизу не було. Тобто, до свідчень ОСОБА_8 та ОСОБА_3 необхідно ставитись критично, оскільки таким чином останній намагається уникнути можливої кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження №0000192.
Враховуючи викладене, вважаю, що постанова слідчого є вмотивованою та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, підстав для її скасування не вбачається, а за такого, скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.
Повний текст ухвали оголошено 12 квітня 2017 року о 17 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13