Справа № 755/3689/17
В И Р О К
іменем України
"05" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001763, від 10 лютого 2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда, Середино-Будського району, Сумської області, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2007 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2008 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 16 лютого 2011 року звільненого на підстав ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 3 місяці 14 днів;

3) 22 лютого 2017 року повідомленого Оболонським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 09 лютого 2017 року о 15 год. 40 хв. перебував у приміщенні магазину «Ашан», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 2-Т.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, та він обрав об`єктом свого злочинного посягання філе форелі, вагою 1,096 кг, загальною закупівельною вартістю 500 грн. 95 коп., що належить ТОВ «АШАН Україна Гіпермаркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_5 взяв філе форелі, вагою 1,096 кг, і сховав собі під верхній одяг.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та не маючи наміру оплачувати вказаний товар, пройшов через касу та намагався вийти з приміщення магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівником охорони даного магазину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, згідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, раніше неодноразово судимий, неодружений, не працює, думку державного обвинувача, позицію представника потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а також те, що предметом злочину є продукти харчування; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту в межах, установлених санкцією статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, фактичного їх обґрунтовування обставинами, які відповідно до норм КК України є не припустимим, оскільки не дають підстав для звільнення цих осіб від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ним злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді арешту у межах санкції ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 2 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не обирався, проте відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001695, від 21 лютого 2017 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 квітня 2017 року, включно. На даний час ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0001695, від 21 лютого 2017 року, перебуває під вартою та утримується в Київському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області, у зв`язку з чим, суд, у відповідності до ст. 331 КПК України, на даному етапі, в рамках цього кримінального провадження (№0001763, від 10 лютого 2017 року), вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, в рамках кримінального провадження №0001763, від 10 лютого 2017 року, та утримувати останнього в Київському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 05 квітня 2017 року.
Речові докази у кримінальному провадженні компакт-диск з відеозаписами з камер внутрішнього відеоспостереження у приміщенні магазину «Ашан», за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, 2-Т залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1