Справа № 473/688/17
Провадження № 1 В/473/78/2017

УХВАЛА
іменем України
"17" березня 2017 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції під час трансляції із адміністративного приміщення державної установи «Вознесенська ВК №72» за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300 клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, освіта повна загальна середня, сімейний стан - не одружений, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, засудженого вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2004 року за ч.2 ст.15 - п.п. 4,6,12 ч.2 ст.115, п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього його майна /Справа № 1-17/2004/

про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України

В С Т А Н О В И В :
До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України, який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська виправна колонія №72» за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2004 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.15 - п.п. 4,6,12 ч.2 ст.115, п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна /Справа № 1-17/2004/.

За даними адміністрації державної установи «Вознесенська ВК №72» у засудженого ОСОБА_5 початок строку: 05 грудня 2003 року, кінець строку : 29 грудня 2017 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30 грудня 2003 року. Під час тримання у СІЗО міста Миколаєва вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 14 січня 2005 року відбував покарання у Роменській ВК №56 у Сумській області. За період відбування покарання мав 8 стягнень. Заохочень не мав.

З 21 березня 2008 року відбував покарання у ЖУВП №8 у Житомирській області. За період відбування покарання мав 3 заохочення. Стягнень не мав.

З 28 жовтня 2014 року відбуває покарання у Вознесенській ВК №72 у Миколаївській області. За період відбування покарання характеризується наступним чином: має З заохочення та 4 стягнення які погашені у встановленому законом порядку.

27 грудня 2013 року засуджений розглядався на комісії відповідно до статті 82 КК України у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення.

08 березня 2015 року засуджений розглядався на комісії відповідно до статті 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення. Після розгляду комісією у порядку статті 81 КК України засуджений мав 2 заохочення, 4 притягувався до дисциплінарної відповідальності.

За постановою від 21 серпня 2015 року начальником колонії полковником внутрішньої служби ОСОБА_6 був переведений до дільниці посиленого контролю, за зберігання заборонених предметів та не дотримання розпорядку дня установи. Під час відбування покарання на дільниці посиленого контролю характеризується негативно, загалом мав 9 стягнень, з яких 8 були погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

Загалом за весь період відбування покарання має 12 стягнень та 6 заохочень.

У відношенні до представників адміністрації ввічливий та коректний.

За час відбування покарання дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд.

У майстерні установи був працевлаштований згідно наказу №62 від 11 листопада 2014 року, але за власним бажанням відмовився від праці. На даний момент, не працевлаштований, але приймає активну участь в роботах та благоустрою в їдальні установи за що і заохочувався. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться добре, використовує лише за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень для їх виконання.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі - «Фізкультура і спорт». Залучає інших засуджених до здорового способу життя.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Виконавчих листів щодо позову та аліментів не має. За характером спокійний, цілеспрямований, дещо впертий.

Підтримує зв`язок з родичами шляхом листування, побачень, отримує передачі.

Зі слів засудженого у скоєному злочині розкаюється. В клопотанні поданому до суду, засуджений ОСОБА_5 зазначив, що він відбув більше 3/4 частин призначеного судом основного покарання, має 06 заохочень та 12 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. У зв`язку з чим просив суд звільнити його умовно достроково від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав. Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 та зазначав, що за період відбування основного покарання засуджений ОСОБА_5 має 06 заохочень, із яких востаннє він був заохочений за підсумками роботи у IV кварталі 2016 року 03 січня 2017 року, та мав 12 стягнень, із яких на час розгляду його клопотання в судовому засіданні, всі вони зняті та погашені в установленому законом порядку. Таким чином прокурор в судовому засіданні вважав, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення. Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Дослідивши особову справу засудженого ОСОБА_5 та характеристиу, із яких вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується задовільно. Також матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 містять дані про те, що лише з другої половини 2016 року він немає діючих стягнень і до засудженого не застосовувалися заходи дисциплінарного впливу правами посадових осіб установи. Вищевказані обставини свідчать про незначний за тривалістю часу період, в якому можливо зробити висновок про успішність процесу виправлення засудженого ОСОБА_5 . В цілому, аналізуючи весь період відбування покарання засудженим ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі, суд приходить до висновку про неуспішність процесу виховання засудженого ОСОБА_5 , і про відсутність можливості ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування ст.81 КК України, тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України, слід відмовити. Керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2004 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.
Суддя: ОСОБА_1