Справа № 307/2284/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.02.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр. України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього, передбачені ст. 76 цього Закону наступні обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили судом першої інстанції не обирався.

Цивільного позову в справі не заявлено.

Речовий доказ : автомобіль марки «ВАЗ-21703 «Пріора», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на штрафмайданчику Тячівського ВП ГУНП у Закарпатській області постановлено повернути ОСОБА_7 як володільцю.

Речовий доказ : автомобіль марки «Шкода Октавія», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у володільця ОСОБА_8 постановлено повернути ОСОБА_8 як володільцю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 921,60 грн. процесуальних витрат за проведення авто-технічних експертиз.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

07 січня 2016 року приблизно о 12-ї годині 50 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21703 Пріора», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із с. Нижня Апша в напрямку м. Тячів, напроти будинку № 55 вул. Леніна в с. Грушово, діючи всупереч вимог пунктів 1.5, 1.10, 12.3, 14. 2 «а», 14.3 Правил дорожнього руху України, розпочав виконувати обгін невстановленого слідством автомобіля й, при цьому, не переконавшись у безпечності маневру, а саме, що автомобіль марки «Шкода Октавія», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 республіки, який рухався позаду, під керуванням ОСОБА_8 , уже виконував маневр обгону його автомобіля, створив перешкоду для руху водію ОСОБА_8 , внаслідок чого останній, не маючи технічної можливості шляхом екстреного гальмування, зупинити керований ним автомобіль, у процесі гальмування допустив зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21703 Пріора», яким керував ОСОБА_7 , у результаті чого втратив контроль за рухом транспортного засобу, виїхав на ліве узбіччя, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому шийного відділу хребта на рівні 6-7 хребців з повним розривом спинного мозку, забійних ран чола та множинних синців і саден обличчя, гематоми лівого стегна на висоті 52 см від підошвинної поверхні ступні та садна лівої кисті, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть на місці пригоди потерпілого ОСОБА_10 ..

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Вважає, що ОСОБА_7 призначено занадто м`яке покарання, що, призначаючи покарання, суд безпідставно застосував щодо ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України, не навівши у вироку жодних підстав, які б давали можливість такого звільнення. В обґрунтування доводів посилається на те, що судом не враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Звільняючи ОСОБА_7 від додаткового покарання суд не врахував, що ОСОБА_7 грубо порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого настала смерть молодої людини, не обговорював питання доцільності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Просить вирок скасувати, постановити новий, яким за ч. 2 ст. 286 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Під час апеляційного розгляду справи просить дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_11 апеляційні скарги на вирок не подавались.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просили вирок скасувати, постановити новий, яким обвинуваченому призначити покарання без застосування ст. 75 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років із позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки ; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які просили вирок залишити без зміни; дослідивши дані про особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постановлений у справі щодо ОСОБА_7 вирок у частині призначеного покарання та застосування до нього ст. 75 КК України підлягає до скасування з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за встановлених судом першої інстанції обставин, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів, учасниками судового розгляду не оспорюється й з урахуванням доводів апеляційної скарги, положень ст. 404 КПК України, колегією суддів висновки суду в цій частині визнаються належним чином вмотивованими і не перевіряються.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що зібрані в справі докази підтверджують винуватість ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, що призначене із застосуванням ст. 75 КК України ОСОБА_7 покарання є занадто м`яким, колегія суддів визнає обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання вимоги вказаних вище статей Кримінального кодексу України не були дотримані, що при призначенні покарання судом першої інстанції в достатній мірі не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання місцевим судом не враховано те, що вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких, - конкретні обставини, за яких скоєно злочин : ОСОБА_7 допустив грубе порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого настала смерть молодої людини. Крім того, колегія суддів вважає, що, звільняючи ОСОБА_7 від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд не навів у вироку підстав, які б давали можливість такого звільнення.

Указане на переконання апеляційного суду свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 необґрунтовано звільнений від відбування покарання з випробуванням із застосуванням щодо нього вимог ст. 75 КК України, що суд першої інстанції, застосовуючи щодо обвинуваченого положення цієї норми права, належним чином не вмотивував свої висновки.

Колегія суддів вважає, що наведені у вироку місцевого суду обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому матеріальних збитків, не свідчать про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції допущено неправильне застосування кримінального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 і ч. 2 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого відповідно до ст. ст. 412, 415 цього Кодексу є підставами для скасування оскаржуваного вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.
Згідно зі ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції, і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання або у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що суд першої інстанції

при призначенні ОСОБА_7 покарання врахував дані про його особу : позитивно характеризуються за місцем проживання, є молодим за віком, до кримінальної відповідальності притягується вперше ; вважає, що місцевим судом обґрунтовано визнано обставинами, що пом`якшують його покарання визнання вини, щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, що висновки суду в цій частині апелянтом не оспорюються, тому з урахуванням положень ст. 404 КПК України визнаються доведеними, належним чином вмотивованими й також не перевіряються.

Крім того, при оцінці доводів апеляційної скарги та вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання колегія суддів враховує, що вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких, - конкретні обставини, за яких скоєно злочин: ОСОБА_7 допустив грубе порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого настала смерть молодої людини, а також дані про особу обвинуваченого будучи молодим за віком не вживав заходи по працевлаштуванню.

Тому апеляційний суд визнає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк без застосування ст. ст. 75, 76 КК України, яке належить відбувати реально і яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, справедливим і пом`якшує призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів також вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити за розміром покарання на строк менший, ніж прокурор просив в апеляційній скарзі.

Крім того, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При прийнятті рішення в частині розміру покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 404 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалось питання про застосування примусових методів медичного або виховного характеру. Відповідно до вказаної норми права, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасовує, подану по справі апеляційну скаргу задовольняє частково й відповідно до ст. ст. 415, 420 КПК України ухвалює новий вирок.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість висновків суду про доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 та, які є безумовною підставою для його скасування із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 412- 414, 420 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

За ч. 2 ст. 286 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування обвинуваченим ОСОБА_7 покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

У решті вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення й на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців із дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той самий строк із дня вручення йому копії вироку.

Судді: