Номер провадження: 11-кп/785/408/17
Номер справи місцевого суду: 520/5201/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2017 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 року у кримінальному провадженні №0006109 від 20.11.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Слов`янського району, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше

судимого:

- 11.08.2003 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, у відповідності до ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік;

- 20.11.2003 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 15.04.2004 року Краматорським міським судом Донецької області переглянутий вирок та ухвалою за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України - вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.05.2005 звільнений умовно-достроково на не відбутий термін покарання 1 рік 8 місяців 10 днів;

- 15.04.2004 року Краматорським міським судом Донецької області притягнутий до другої справи за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 08.12.2005 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 11.09.2006 року здійснив побіг з місць позбавлення волі з Маріупольської ВК;

- 10.04.2007 року Ілічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 393, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 24.02.2012 звільнений з місць позбавлення волі по закінченню строку покарання;

- 15.06.2012 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі, 22.11.2012 ухвалою Апеляційного суду Київської області вирок змінений, вважати засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.10.2013 року Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, 16.10.2015 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 26.02.2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, згідно ч. 5 ст. 72 КК України перевести строк попереднього ув`язнення, а саме 2 місяці та 29 днів у 5 місяців 28 днів позбавлення волі, які за п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 5 місяцям 28 дням арешту,

визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.03.2016 року у строк відбуття покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Застосований в ході досудового розслідування до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін до вступу вирок в законну силу.

Вироком також вирішене питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні,

встановив:
Вказаним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 19.11.2015 року, більш точний досудовим розслідуванням не встановлено, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, перебуваючи в супермаркеті «Сільпо», розташованому в торговому центрі «Сіті Центр», за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 2, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав жувальні гумки «Orbit», в кількості 422 штуки, загальною вартістю 3 195 грн. 60 коп. які належали ТОВ «Фоззі-Фуд», після чого, прослідував на касову зону, але за вказаний товар не розрахувався, та направився до виходу з вказаного магазину, однак залишити місце злочину ОСОБА_8 не вдалось, з причин незалежних від нього, оскільки на виході з магазину був затриманий службою охорони магазину. Своїми діями ОСОБА_8 намагався спричинити ТОВ «Фоззі-Фуд» матеріальний збиток на загальну суму 3 195 грн. 60 коп.

Крім того, 12.03.2016 року, приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні супермаркету «Таврія В» розташованому в торгівельному центрі «Таврія В Вузівський» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога 140/1, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав батарейки «Duracell», в кількості 292 штуки, загальною вартістю 5 152 грн. 30 коп. які належали ТОВ «Таврія В» після чого, прослідував на касову зону, але за вказаний товар не розрахувався, та направився до виходу з вказаного магазину, однак залишити місце злочину ОСОБА_8 не вдалось, з причин незалежних від нього, оскільки на виході з магазину був затриманий службою охорони магазину. Своїми діями ОСОБА_8 намагався спричинити ТОВ «Таврія В» матеріальний збиток на загальну суму 5152 грн. 30 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність своєї винуватості у вчиненні злочину та правильність його кваліфікації, просить вирок змінити, призначивши йому більш м`яке покарання, оскільки вважає призначене йому покарання занадто суворим.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений вказує, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання, не врахував що обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся, а також відсутність матеріальної шкоди скоєним злочином.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржуваний вирок без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюються та повністю підтверджуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, тому не перевіряється апеляційним судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, що обтяжує покарання - рецидив злочину, оскільки ОСОБА_8 вчинив корисливий злочин, будучи неодноразово судимим за вчинення аналогічних умисних злочинів.

Також при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, його відношення до вчиненого, повне відшкодування спричиненої шкоди, а також те, що обвинувачений неодноразово судимий і злочин вчинив одразу після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, а тому районний суд правильно зробив висновок про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не були враховані всі обставини справи, зокрема - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, не знайшли свого підтвердження доказами. Так, у вироку суду всі перелічені в апеляційній скарзі обставини були районним судом враховані. Інших доводів, які б не були враховані судом першої інстанції, апеляційному суду представлено не було.

За наведених обставин, апеляційний суд визнає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін.

Разом з цим апеляційний суд Одеської області вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, тобто з моменту затримання по день постановлення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 428, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 року у кримінальному провадженні №0006109 від 20.11.2015 року, яким ОСОБА_8 засуджений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 12.03.2016 року по 22.02.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4