Дата документу Справа № 314/6501/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №314/6501/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/296/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за клопотанням останнього про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання призначеного за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2011 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення.

Своє рішення суд мотивував тим, що до теперішнього часу засуджений ОСОБА_6 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені дані у своїй сукупності не можуть свідчити про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вказує на те, що суд розглянув його клопотання лише на підставі матеріалів, які надані адміністрацією колонії і не врахував те, що він фактично два з половиною роки працював у колонії.

Згідно з ухвалою, до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання, а прокурор та представник колонії заперечували проти задоволення вказаного клопотання, з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і вважала, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і на думку колегії суддів є обґрунтованими.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2011 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.121, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього його ув`язнення з 18 жовтня 2010 року по 12 липня 2011 року, з розрахунку, визначеному у ч.5 ст.72 КК України.

З 05 серпня 2011 року засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101).

За час відбування покарання засуджений у 2014 році один раз заохочувався правами начальника відділення СПС та за порушення встановлених законодавством норм відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії та двічі правами начальника відділення СПС. Вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

У 2014 році був працевлаштований протягом 2-х місяців, у 2015 році -протягом 5-ти місяців, у 2016 році - протягом 4-х місяців.

Рішенням комісії установи від 10 червня 2016 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено у клопотанні про умовно-дострокове звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

З характеристики щодо засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній у відношенні до представників адміністрації установи грубощів не проявляє, але інколи поводить себе занадто самовпевнено та зухвало. На заходи виховного впливу та бесіди профілактичного характеру реагує задовільно, але належних висновків для себе не робить. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує відносини із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Провину у вчиненому злочині визнає, але робить це не щиро, а з метою отримання поблажливості.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що під час відбування покарання засудженим ОСОБА_6 за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 серпня 2008 року останньому надавалася пільга у вигляді умовно-дострокового звільнення від покарання, однак у період вказаного звільнення засуджений ОСОБА_6 вчинив новий злочин, за який його засуджено на підставі вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2011 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення та вважає що останній не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним і не досягне мети, визначеної в ч.2 ст.50 КК України.

Доводи засудженого ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4