Справа № 140/1852/15-к
Провадження №11-кп/772/607/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
за участю :
прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого : ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката : ОСОБА_8 ,
потерпілих : ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
перекладача: ОСОБА_11
розглянув «27 » квітня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 23.04.2015 року за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2017 року,яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чадир Лунга Молдова, гагауза, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-25 грудня 2013 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності;
-відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2014 року звільненого від покарання у зв`язку з амністією,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України і призначено покарання: за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 13 (тринадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 4 ст. 187 КК України 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту затримання - 25 квітня 2015 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 25 квітня 2015 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишено тримання під вартою.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 32 907 (тридцять дві тисячі дев`ятсот сім) гривень матеріальної шкоди та по 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди, кожній.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 34494 (тридцять чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири) гривні 39 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Вирішено питання з речовими доказами.
ВСТАНОВИВ :
Згідно вироку суду першої інстанції, 22 квітня 2015 року, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_7 прийшов до квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_13 , з метою попросити господаря дозволу переночувати в його квартирі. В той час, коли обвинувачений ОСОБА_7 зайшов в коридор квартири ОСОБА_14 , останній вийшов йому назустріч та почав запитувати ОСОБА_7 , з якою метою той зайшов в його квартиру. В результаті між ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_7 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_7 вирішив вчинити вбивство ОСОБА_13 та заволодіти його майном. Маючи на меті умисне протиправне позбавлення життя потерпілого і бажаючи настання таких наслідків, обвинувачений ОСОБА_7 спочатку наніс удар кулаком руки в область обличчя ОСОБА_13 . Після чого, узявши в руки пневматичний пістолет марки МР-654К, який знаходився в даній квартирі та належав потерпілому ОСОБА_13 , продовжуючи виконувати свій намір на умисне вбивство з метою заволодіння майном потерпілого, обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_13 та умисно наніс останньому декілька ударів рукояткою пістолета у життєво важливий орган - потиличну ділянку голови, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого ОСОБА_13 впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою позбавити потерпілого можливості чинити опір, обвинувачений ОСОБА_7 взяв липку стрічку, яка знаходилась в приміщенні кухні, та відірвавши шматки від даної стрічки, зв`язав ними руки і ноги потерпілого та заклеїв йому рота.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння майном потерпілого, обвинувачений ОСОБА_7 обшукав квартиру ОСОБА_13 та викрав грошові кошти в сумі 1002 долари США, 13000 гривень, банківську картку «ПриватБанку» Бонус плюс універсал № НОМЕР_1 , банківську картку «Арсенал» «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , пневматичний пістолет марки МР-654К, які належали потерпілому ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_7 , залишивши ОСОБА_13 зв`язаного лежати на кухні, вийшов з квартири та покинув місце події.
В результаті нанесених обвинуваченим ОСОБА_7 ударів, ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в потиличній ділянці більше зліва, в тім`яно-потиличній ділянці голови, в тім`яно - скроневій ділянці голови справа, навколо лівого ока з поширенням на ліву виличну ділянку та ліву щоку, навколо правого ока, в області правого надпліччя в проекції лівого ключично- грудинного зчленування, крововиливу в склеру обох очей на всьому протязі, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа та зліва, забійної рани в потиличній ділянці голови, крововиливу на м`яких тканинах голови зі сторони внутрішньої поверхні в потиличній ділянці більше зліва, в тім`яно- потиличній ділянці голови, в тім`яно-скроневій ділянці голови справа, закритого лінійного перелому потиличної кістки справа з поширенням на основу черепа задню черепну ямку справа, крововиливу під тверду мозкову оболонку в потиличній долі справа та в тім`яно-скроневій долі справа, обширного крововиливу під м`яку мозкову оболонку в тім`яно-скроневій долі справа з поширенням на лобну та тім`яну долі справа, в потиличній долі з поширенням на тім`яні долі справа та зліва, забою головного мозку, стиснення речовини головного мозку.
Згідно висновку судово медичної експертизи №51від 23 травня 2015 року смерть ОСОБА_13 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми: перелому кісток склепіння та основи черепу з крововиливами під тверду мозкову оболонку та тім`яну мозкову оболонку зі стисненням речовини головного мозку, забоєм головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння та стоять в причинному зв`язку зі смертю
ОСОБА_13 апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду від 11 січня 2017 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок , яким засудити ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна; за п.6 ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у решті вирок залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не в повній мірі виконав вимоги названого закону та, вирішуючи питання щодо міри покарання, не врахував ступінь тяжкості, скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та посягають на життя і здоров`я особи.
Також апелянт зазначає, що судом не в повній мірі враховано той факт, що ОСОБА_7 вчинив злочини за відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнав,вводив суд в оману,надаючи неправдиві покази.
Крім того, в апеляційній скарзі прокурором ОСОБА_12 зазначено, що судом першої істанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не враховано думку потерпілих, які наполягали на найсуворішому покаранні, а тому він вважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є надто м`яким.
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду від 11.01.2017 року, а саме змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 з п.6 ч.2 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції з`ясовуючи умисел обвинуваченого ОСОБА_7 встановив, що згідно з його показами , які він давав під час досудового розслідування та не змінював і під час судового розгляду стосовно нанесення тілесних ушкоджень та, які в силу ст. 84 та ст. 95 КПК України є доказами у кримінальному провадженні, умислу на вбивство потерпілого у нього не було. Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність умислу обвинуваченого на вбивство потерпілого стороною обвинувачення суду не надано.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду від 11.01.2017 року , змінивши кваліфікацію його дій з п.6 ч.2 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121КК України та ч.3 ст. 186 КК України, та просить на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити йому покарання в межах 8 років позбавлення волі, призначеного за ч.4 ст. 187 КК України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що локалізація нанесення ударів обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить про те, що він мав намір оглушити жертву, оскільки удар наносились в потиличну частину голови.Також апелянт зазначає, що наявність рукавичок на його руках не може свідчити про його намір позбавити життя ОСОБА_13 , оскільки рукавички одягаються і при крадіжках, грабежах. Вважає, що судом першої інстанції не було встановлено який час пройшов з моменту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 до настання його смерті.
Також апелянт зазначає, що судом не було надано юридичну оцінку факту знаходження пневматичного пістолета ОСОБА_13 біля дверей в квартирі останнього, оскільки це свідчить про те, що ОСОБА_13 вийшов до обвинуваченого з пістолетом.
Крім того, ОСОБА_7 зазначає в апеляційній скарзі, що повністю визнає вину за ч.4 ст. 187 КК України, а також за ч.2 ст. 121 КК України в чому щиро розкаюється.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати вирок Вінницького міського суду від 11.01.2017 року, просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна; за п.6 ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у решті вирок залишити без змін; адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити, змінити вирок Вінницького міського суду від 11.01.2017 року , перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 з п.6 ч.2 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, заперечували проти задоволення апеляційних скраг адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження,апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальних, правопорушеннях, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів; за ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, кваліфікуючою ознакою якого є поєднання із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень повністю доведена показами потерпілих, свідків, висновками експертиз, іншими доказами дослідженими по даному кримінальному провадженні, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.
Посилання адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , в апеляційних скаргах, на невірну кваліфікацію дій, оскільки в обвинуваченого ОСОБА_7 не було наміру позбавляти життя ОСОБА_13 , тому дії обвинуваченого повинні бути кваліфіковані не за п.6 ч.2 ст. 115 КК України, а за ч.2 ст. 121 КК України не відповідає фактичним обставинам справи.
Так, згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо). При цьому не має значення, коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном, тобто, за ч. 4 ст. 187 КК України.
Згідно з пунктом 22 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Як вбачається з матеріалів справи провадження, під час судового розгляду у суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_7 раніше не були знайомі, останній прийшов у квартиру ОСОБА_13 вчинив на нього розбійний напад під час якого наніс йому щонайменше сім ударів пістолетом в життєвоважливий орган в голову, зв`язав потерпілого, позбавивши його можливості звернутися за допомогою, разом з тим сам обвинувачений ОСОБА_7 був одягнутий в рукавиці, щоб не залишати слідів пальців рук, тому апеляційний суд , вважає, що суд перщої інстанції дійшов до вірного висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 діяв з умислом на умисне вбивство з корисливих спонукань при розбійному нападі.
Тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 , що ОСОБА_13 одразу вийшов до нього з пістолетом, який в подальшому знаходився біля вхідних дверей потерпілого, спростовується показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які охарактеризували ОСОБА_13 , як урівноважену та не конфліктну людину.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції та апеляційному суді свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, суду пояснив, що 22 квітня 2015 року він приїхав до свого знайомого ОСОБА_18 в м. Немирів, щоб знайти якусь роботу. Оскільки йому не було де проживати, то ОСОБА_18 запропонував підійти до його сусіда ОСОБА_13 та попроситися у нього переночувати. За порадою ОСОБА_18 він піднявся на другий поверх та побачив, що двері квартири ОСОБА_13 відчинені. Він відчинив двері ще більше та почав звати господаря, який вийшов йому назустріч та почав питати, хто він і що тут робить. Права рука ОСОБА_13 була за спиною, а коли він її підняв, то він побачив в його руках пістолет, який був направлений на нього. При цьому, ОСОБА_13 сказав, що він його «завалить». Він злякався та з метою самооборони наніс йому удар в ліву частину обличчя. ОСОБА_13 зробив два кроки назад, при цьому у нього випав пістолет, який він підняв та наніс ще один удар по голові ОСОБА_13 пістолетом останнього. Від даного удару ОСОБА_13 впав на підлогу, а він обмотав йому руки та ноги липкою стрічкою. Оскільки ОСОБА_13 кричав, що він його вб`є, заріже, то він обмотав ОСОБА_13 рот липкою стрічкою.Після цього він вийшов на вулицю, зателефонував ОСОБА_18 , сказав, що була загроза для його життя і що він їде. Після чого ОСОБА_18 з ним зустрівся, вони взяли таксі і вдвох поїхали через м. Вінницю в м. Жмеринку, де він залишився, а ОСОБА_18 поїхав назад. При цьому він витягнув з кармана купюри по 200 і 100 гривень і передав їх ОСОБА_18 , щоб він повернув потерпілому. Коли він залишав квартиру ОСОБА_13 , то той був живий. Умислу на позбавлення життя ОСОБА_13 та вчинення на нього розбійного нападу у нього не було.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується показами потерпілих, свідків.
Так, потерпіла ОСОБА_9 у суді першої інстанції та апеляційної інстації пояснила, що 23 квітня 2015 року їй на роботу зателефонували знайомі та повідомили, що з батьком щось негаразд. Вона зателефонували своїй сестрі ОСОБА_10 і вони вдвох поїхали до батька, щоб з`ясувати, що трапилося. В квартиру піднялася ОСОБА_10 і з`ясувала, що батько вбитий. Він лежав на кухні обличчям вниз, на голові були численні тілесні ушкодження, руки, ноги, шия та рот були обмотані липкою стрічкою. В квартирі був безлад, речі були розкидані, шухляди витягнуті, шафи відчинені. З квартири пропало 1002 долари США, гривні, мобільний телефон, пневматичний пістолет батька та його банківські картки Частину речей, в тому числі банківські картки, їм повернули працівники поліції. Батько ніколи не здавав квартиру і в вечірній час до себе з сторонніх осіб не запрошував.
Потерпіла ОСОБА_10 дала суду показання аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_16 у суді першої інстанції пояснив, що 22 квітня 2015 року, приблизно, в обідню пору його та ОСОБА_19 запросив сусід ОСОБА_13 . Вони випили горілки і він ліг спати. Приблизно, о 21.00 год. 21.30 год. він вийшов на вулицю покурити, де побачив ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , які сиділи на лавочці. У останнього була великого розміру дорожня сумка. Приблизно, через 30-40 хв. він побачив ОСОБА_18 , який сказав, що побив ОСОБА_7 , бо той щось накоїв.
Свідок ОСОБА_20 у суді першої інстанції пояснила, що з ОСОБА_7 вона познайомилася, приблизно, за один місяць до скоєного. Він сказав, що йому потрібно їхати в м. Одесу, бо у нього хвора матір. Повернувся о 04.00 год. 22 чи 23 квітня 2015 року. У нього були при собі дрібні кошти, доларів у нього вона не бачила. Також у нього був рюкзак, в якому знаходилися його особисті речі.
Свідок ОСОБА_21 у суді першої інстанції суду пояснив, що він працює таксистом в м. Немирові. ОСОБА_18 знає давно, познайомився з ним через свою сестру. Інколи ОСОБА_18 користувався послугами його таксі в борг. В квітні 2015 року борг ОСОБА_18 складав 2000 гривень і він не повертав його, близько, чотирьох місяців. Вночі в квітні 2015 року йому зателефонував ОСОБА_18 та сказав, що потрібно з`їздити в м. Жмеринку і він поверне йому борг в сумі 2000 гривень. Він під`їхав за домовленістю з ОСОБА_18 до Центру зайнятості в м. Немирові, де ОСОБА_18 сів до нього в автомобіль на переднє сидіння пасажира, а обвинувачений сів на заднє сидіння. ОСОБА_18 повернув йому борг в сумі 2000 гривень. За поїздку в м. Жмеринку розрахувався ОСОБА_7 . У останнього був з собою рюкзак темного кольору. Між собою вони майже не розмовляли. Тільки перед кругом в смт. Вороновиця ОСОБА_18 сказав ОСОБА_7 , щоб він дав йому мобільний телефон. Після того, як ОСОБА_7 передав ОСОБА_18 мобільний телефон, той викинув його через переднє бокове вікно. Він завіз ОСОБА_7 на залізничний вокзал м. Жмеринка, за що той заплатив йому 650 гривень. Разом з ОСОБА_18 вони поверталися назад. По дорозі він залишив ОСОБА_18 там, де той сказав. Ввечері того ж дня, приблизно, о 17 год. 19.00 год. йому зателефонував ОСОБА_18 , щоб він забрав його на автомобілі в обумовленому місці, що він і зробив. На повороті до с. Степанівка їх зупинили працівники поліції. Його відпустили, а ОСОБА_18 затримали. Наступного дня йому зателефонувала слідча і сказала, що у нього в автомобілі знаходиться пістолет. Він дійсно знайшов пістолет чорного кольору між задніми сидушками, який наступного дня заніс в райвідділ поліції.
Свідок ОСОБА_18 , допитаний в режимі відео конференції судом першої інстанції, пояснив, що в 2014 році в м. Жмеринці на базарі познайомився з обвинуваченим ОСОБА_7 . В 20-х числах квітня 2015 року ОСОБА_7 приїхав до нього в м. Немирів в пошуках роботи по укладці тротуарної плитки. Вдень ОСОБА_7 поспав у його знайомого ОСОБА_22 , а потім вони пішли до нього додому, але дружина сказала, щоб він нікого в квартиру не заводив. Тоді він порадив ОСОБА_7 звернутися до ОСОБА_13 , який може здати квартиру, щоб переночувати, та розповів про місце розташування квартири останнього. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_7 , вони зустрілися, і той розповів йому, що на тумбочці у ОСОБА_13 він побачив портмане, з якого вкрав гроші. Після чого ОСОБА_7 сказав, що не хоче працювати в м. Немирові і повертається в м. Жмеринку. Він попросив свого знайомого ОСОБА_21 завести їх в м. Жмеринку. На зворотньому шляху працівники міліції зупинили автомобіль таксі та його затримали. Про пістолет йому нічого не було відомо, він дізнався про нього від слідчого. В нього вилучили все, що було в кишенях. Про те, що вбили ОСОБА_13 , він дізнався від свого сусіда ОСОБА_16 , ОСОБА_7 йому про це не розповідав.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що 22 квітня 2015 року вдень ОСОБА_18 привів до нього ОСОБА_7 . Вони випили у нього по 50 грам горілки, останній знаходився у нього до 17.00 год.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що ОСОБА_13 був його сусідом. 22 квітня 2015 року, приблизно, о 22.00 год. він бачив ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , які знаходилися поряд з будинком ОСОБА_13 та сварилися між собою. Вони хотіли зайти в третій під`їзд, але він їм сказав, щоб вони йшли в другий. Коли він на вулиці курив, то чув, як ОСОБА_18 запитав у ОСОБА_7 , де він дів ключі. ОСОБА_7 шукав в кишенях. Після другої години ночі, він почув, як в квартирі ОСОБА_13 , щось впало. Він вийшов, але все було зачинено, світла не було.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що вони були гарними товаришами з ОСОБА_13 . Кожний день вранці вони телефонували один одному. Оскільки 23 квітня 2015 року до обіду ОСОБА_13 не взяв слухавку, то він прийшов до нього додому. Двері в квартиру були відчинені, він побачив ОСОБА_13 на кухні, який лежав обличчям донизу. Його руки та ноги були зв`язані, він лежав між плитою та столом. Порядок в квартирі був порушений, речі були розкидані. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 все показав, як наніс удар в обличчя ОСОБА_13 , а потім пістолетом по голові.
Крім показань потерпілого та свідків вина обвинуваченого у скоєнні злочину підтверджується також письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції а саме:
- протоколом огляду місця події від 23.04.2015 р. - квартири АДРЕСА_2 , яка належала потерпілому ОСОБА_13 , згідно з яким на підлозі приміщення кухні виявлено труп чоловіка - ОСОБА_13 . Труп знаходився лежачи на животі, біля навколо обличчя трупа на бушлаті виявлено плями речовини бурого кольору схожі на кров. Верхні кінцівки трупа завернуті назад, схрещені та щільно зав`язані в області плечей та зап`ястя липкою прозорою стрічкою типу «скотч». Ноги трупа витягнуті та в області гомілково-ступеневих суглобів щільно зав`язані липкою прозорою стрічкою типу «скотч». Навколо шиї, проходячи через губи, стискаючи їх при цьому, на рівні мочок вух, циркулярно ззаду наперед, перемотано липкою прозорою стрічкою типу «скотч». В потиличній ділянці голови трупа більше зліва виявлено синець багряно-синього кольору, овальної форми. Подібний синець виявлено в потиличній ділянці голови майже в центрі розміром 3х4 см., в центрі якого виявлено рану звивистої форми з нерівними краями. З рани помірно виділяється темна рідина. Навколо правого ока виявлено синець багряно-синього кольору овальної форми, який поширюється на ліву виличну ділянку та ліву щоку. Подібний синець виявлено навколо правого ока. Двері в шафах, тумбочках та меблевій стінці були відчинені, на підлозі виявили хаотично розкидані речі. Крім того, на швейній машинці, яка знаходилася в одній із кімнат, виявили жіночий гаманець червоного кольору, в якому були відсутні будь-які речі та кошти (том 2 а.с. 91-125);
- протоколом огляду трупа ОСОБА_13 від 24.04.2015 р., згідно з яким в потиличній ділянці голови трупа більше справа виявлено синець овальної форми багряно-синього кольору розміром 3х4 см. Подібні синці виявлено в потилично - тім`яній ділянці голови майже в центрі розміром 5х4 см., в тім`яно - скроневій ділянці голови справа розміром 8х6 см., навколо лівого ока з поширенням на ліву виличну ділянку і ліву щоку. В потилично тім`яній ділянці голови майже в центрі даного синця виявлено рану звивистої форми розміром 2х0,3 см. Подібні синці виявлено в області правого надпліччя розміром 6х5 см., в проекції лівого грудинно-ключичного зчленування розміром 5х3,5 см. На слизовій оболонці верхньої і нижньої губи крововилив темно-червоного кольору невизначеної форми (том 2 а.с. 126-129);
В ході затримання ОСОБА_7 25.04.2015 р. о 16 год. 15 хв було виявлено та вилучено банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 , банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_2 від 06/2015 на ім`я ОСОБА_24 , грошові кошти в сумі 2 500 грн., 1 002 долари США, пару рукавиць чорного кольору на передній частині яких знаходяться ряди крапель темно-синього кольору (том 2 а.с. 139-156);
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що в ході проведення слідчого експерименту 27.04.2015 р., він розказав та показав як проник до квартири ОСОБА_13 та як саме вчинив злочин (том 2 а.с. 161-165);
Згідно з висновком експерта №51 від 23.05.2015 р., при експертизі трупа ОСОБА_13 виявлено ушкодження в вигляді синців в потиличній ділянці більше зліва, в тім`яно-потиличній ділянці голови, в тім`яно-скроневій ділянці голови справа, навколо лівого ока з поширенням на ліву виличну ділянку та ліву щоку, навколо правого ока, в області правого надпліччя, в проекції лівого ключично-грудинного зчленування, крововиливу в склеру обох очей на всьому протязі, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа та зліва, забійної рани в потиличній ділянці голови, крововилив на м`яких тканинах голови зі сторони внутрішньої поверхні в потиличній ділянці більше зліва, в тім`яно-потиличній ділянці голови, в тім`яно-скроневій ділянці голови справа, закритого лінійного перелому потиличної кістки справа з поширенням на основу черепа задню черепну ямку справа, крововилив під тверду мозкову оболонку в потиличній долі справа та в тім`яно-скроневій долі справа, обширного крововиливу під м`яку мозкову оболонку в тім`яно-скроневій долі зправа з поширенням на лобну та тім`яну долі справа, в потиличній долі з поширенням на тім`яні долі справа та зліва, забою головного мозку, стиснення речовини головного мозку. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактною поверхнею, а судячи по рані в області голови, міг мати металеву поверхню. Вище вказані ушкодження мають ознаки прижиттєвого утворення, могли виникнути незадовго до смерті ОСОБА_13 . Враховуючи розташування тілесних ушкоджень на тілі трупа, йому було нанесено щонайменше сім ударів тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею. Смерть ОСОБА_13 наступила внаслідок черепно-мозкової травми (закритої): перелому кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під тверду мозкову оболонку та м`яку мозкову оболонку зі стисненням речовини головного мозку, забоєм головного мозку. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю (том 2 а.с. 173 -174);
Висновок експерта №108 (додатковим) від 15.06.2015 р., стверджує, що вищевказані, що вищевказані ушкодження виникли від дії тупого, твердого предмета з обмеженою контактною поверхнею, а судячи із того, що в області рани голови при криміналістичній експертизі виявлено металізацію навколо країв рани, що вказує на предмет з металевою контактною поверхнею, яким могла бути рукоятка пістолета. Характер вищевказаних ушкоджень може відповідати показам, на які вказує підозрюваний ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту (том 2 а.с. 175 -177);
Відповідно до висновку експерта №162-Т від 12.05.2015 р., сліди тканини на відрізках липких стрічок типу скотч №1, №8, №9, №10, які вилучені 23.04.2015 р. під час проведення огляду місця події за фактом умисного вбивства ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 , придатні для встановлення групової належності тканини, що їх залишила по загальних ознаках, і залишені групою рукавиць, до якої належить пара рукавиць, яка була вилучена 25.04.2015 р. під час особистого обшуку ОСОБА_7 . Відповісти на питання «Чи залишені сліди тканини на прозорих липких стрічках №1, №8, №9, №10 рукавицями, які були вилучені 25.04.2015 р. під час особистого обшуку ОСОБА_7 » в категоричній формі не представляється можливим у зв`язку з тим, що в слідах тканини на прозорих липких стрічках №1, №8, №9, №10 відсутній індивідуально-характерний комплекс особистих ознак, який би відобразився в них: відсутність чітких контурів, розмірів елементів будови слідів, а також характерних ознак їх взаємного розмішення (том 2 а.с. 187-196);
Висновком експерта №259 від 19.06.2015 р., з якого вбачається, що генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на штанах джинсах (вилучених у ОСОБА_7 під час затримання) збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 і зразка букального епітелію ОСОБА_18 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_7 та ОСОБА_18 виключається. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на футболці (вилученій у ОСОБА_7 під час затримання) є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_7 і невстановленої особи та не містять генетичних ознак зразка крові ОСОБА_13 і зразка букального епітелію ОСОБА_18 . Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на шнурках від кросівок (вилучених у ОСОБА_7 під час затримання) є змішаними, збігаються між собою, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_13 і ОСОБА_7 та не містять генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_18 (том 3 а.с. 24-31).
Отже, при винесенні вироку суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині направленості умислу, що він не бажав вбивати ОСОБА_13 , є його способом захисту з метою пом`якшення відповідальності.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та посягають на життя і здоров`я особи, думку потерпілих є безпідставними. Як вбачається з вироку суду першої інстанції судом при обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 негативно характеризується за місцем проживання, на диспансерному наркологічному обліку та психіатричному обліку не перебуває ( том 3 а.с. 2-4, а.с. 132-133 ).
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №138 від 18.05.2015 р., ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в стані фізіологічного афекту не перебував (том 2 а.с. 179 -182).
Як вбачається із висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №93 від 19.05.2015 р. ОСОБА_7 не виявляє ознак хронічного алкоголізму. Виявляє ознаки зловживання алкоголем, однак примусового лікування не потребує (том 3 а.с. 21).
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом першої інстанції встановлено не було не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочинів щодо особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілих, які просили суворо покарати останнього, суд першої інстанції дійшов до вірно висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо виду та міри обраного покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 і вважає, його достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2017 року є законним, обґрунтованим, вмотивованим , а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,419 КПК України, апеляційний суд , -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2017 року, щодо ОСОБА_7 , засудженого за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: