Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/867/16-к
Провадження № 1-кп/689/47/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волчінець Окніцького району Республіки Молдова, є громадянином Республіки Молдови, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

про обвинувачення ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Ярмолинці Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є громадянином України, зареєстрований за цією ж адресою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України,

про обвинувачення ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Ярмолинці Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є громадянином України, зареєстрований за цією ж адресою, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.146 Кримінального кодексу України,

встановив:
27.12.2015 біля 1 год. 30 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «BMV-524» державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , прибули в обумовлене раніше з ОСОБА_10 місце для з`ясування відносин. Надалі ОСОБА_8 зупинив автомобіль у дворі неподалік гуртожитку, що розташований по вул. Тернопільській, 5, в м. Хмельницькому, де вони помітили ОСОБА_10 та усі трьоє направились до нього. В ході розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на побутовому ґрунті виникла суперечка. Під час чого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, на ґрунті неприязних відносин нанесли по декілька ударів в голову та по тілу ОСОБА_10 , чим заподіяли йому тілесні ушкодження та фізичні страждання. Від отриманих ударів ОСОБА_10 втратив свідомість та впав на землю.

Далі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного позбавлення волі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, користуючись безпорадним станом ОСОБА_10 , який перебував без свідомості, помістили його до багажного відділення автомобіля марки «BMV-524» державний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що умисно, позбавили волі ОСОБА_10 , шляхом його незаконного утримання в зачиненому багажному відділенні зазначеного автомобіля, вказали ОСОБА_8 їхати в напрямку с. Соколівка Ярмолинецького району.

В подальшому ОСОБА_8 , достовірно знаючи про незаконне утримання ОСОБА_10 в зачиненому багажному відділенні автомобіля марки «BMV-524» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував, за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 направився до лісового масиву, що розташований неподалік с. Соколівка Ярмолинецького району, куди прибули біля 2 год. 30 хв. 27.12.2015.

По дорозі потерпілий ОСОБА_10 прийшов до свідомості та зрозумівши, що проти своєї волі перебуває у зачиненому багажному відділенні автомобіля, який рухається в невідомому йому напрямку, почав неодноразово телефонувати на мобільний телефон ОСОБА_4 , якому висунув вимогу його звільнення. Після чого, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 зупинив автомобіль в полі неподалік лісового масиву с. Соколівка Ярмолинецького району, де він та ОСОБА_6 вийшли із автомобіля і відчини багажник, в якому перебував потерпілий ОСОБА_10 .

Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб вирішили відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме, належним йому мобільним телефоном та грошовим коштами. З цією метою, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх наслідки, відкрито, незаконно, з рук потерпілого, забрав мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 200 грн., у якому перебував стартовий пакет мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якого були грошові кошти в сумі 10 грн., а ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх наслідки, умисно, відкрито, незаконно, проти волі потерпілого витягнув з правої кишені його куртки шкіряний гаманець вартістю 250 грн., в якому перебувало 70 грн. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 550 грн.

ОСОБА_6 біля 2 год. 30 хв. 27.12.2015, знаходячись неподалік лісового масиву в с. Соколівка, Ярмолинецького району вирішив відкрито заволодіти паспортом та іншими важливими документами потерпілого ОСОБА_10 , який перебував у зачиненому багажному відділенні автомобіля марки «BMV-524» державний номерний знак НОМЕР_1 . З цією метою, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх наслідки, із застосуванням сили відкрито, незаконно, проти волі потерпілого витягнув з правої кишені його куртки та заволодів документами на ім`я потерпілого ОСОБА_10 , а саме: паспортом громадянина Молдови серії НОМЕР_2 ; біометричним закордонним паспортом серії НОМЕР_3 від 30.04.2014; закордонним паспортом серії НОМЕР_4 від 12.09.2007 та посвідченням водія.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 із застосуванням фізичної сили дістали ОСОБА_10 з багажного відділення даного автомобіля та кинувши на землю, умисно нанесли декілька ударів ногами по різних частинах тіла, останнього.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно, з метою незаконного позбавлення волі, знову зачинили ОСОБА_10 в багажнику автомобіля марки «BMV-524» державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 та проїхавши декілька кілометрів польовою дорогою під керуванням ОСОБА_8 , зупинились неподалік лісового масиву, що проходить біля с. Соколівка Ярмолинецького району. Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 силоміць дістали потерпілого ОСОБА_10 з багажного відділення автомобіля та залишивши його біля 3 год. 27.12.2015 в даному лісовому масиві, утрьох покинули місце події.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 339 від 29.12.2015, умисно спричинено тілесні ушкодження у вигляді одного синця в лобній ділянці голови зліва в середній та нижній третині розміром 5x5 см., одного садна в лобній ділянці голови зліва в середній третині розміром 2x1 см., одного синця в ділянці лівої вушної раковини в середній третині по передній та задній поверхні розміром 3x1,5 см., одного синця в лівій завушній ділянці розміром 1x1 см., одного синця в лівій вилично-щічній ділянці розміром 3,5x4 см., одного синця в лобній ділянці голови справа в середній та нижній третині розміром 3x2 см., одного синця в правій виличній ділянці розміром 2x1,5 см., одного синця в ділянці правої щоки розміром 1x1 см., одного синця в правій передвушній ділянці розміром 4x2,5 см., одного садна в ділянці лівого крила носу розміром 0,4x0,2 см., одного крововиливу в шкіру розміром 3x3 см., одного садна розміром 2x0,2 см. в лівій тім`яній ділянці волосистої частини голови по зовнішньо-випуклій поверхні, одного крововилив в шкіру в потиличній ділянці волосистої частини голови справа розміром 1x1 см., одного синця на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу розміром 2x2 см., одного садна в ділянці лівого ліктьового суглобу по задній поверхні розміром 1x1 см, одного синця в ділянці правого плеча в середній третині по передній поверхні розміром 1x1 см., одного садна в ділянці правого колінного суглобу по передній поверхні розміром 1x1 см., які в сукупності та кожне окремо, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

Аналізуючи показання обвинувачених, свідка, на предмет їх послідовності, логічності, правдивості, як окремо так і у сукупності, на предмет їх узгодженості в розрізі показань окремого учасника кримінального провадження, в розрізі показань усіх учасників, оцінюючи інші наявні у справі докази окремо та усі докази разом у сукупності, суд вважає, що вина кожного обвинуваченого підтверджується сукупністю зібраних стороною обвинувачення та дослідженими судом під час судового розгляду такими доказами.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кожен окремо, в судовому засіданні свою вину у пред`явлених їм обвинуваченнях визнали повністю, підтвердили свої показання, які давали під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення і пояснили, кожен окремо, що дійсно вчиняли злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті.

У своїх показаннях, серед іншого, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що деталей обставин скоєного не пам`ятає, оскільки пройшов значний час. Пригадує, що обвинувачені та потерпілий зустрілись у дворі неподалік гуртожитку, що розташований по вул. Тернопільській, 5, в м. Хмельницькому, тобто біля кафе «Арарат». ОСОБА_12 засунув ноги потерпілого у багажник, закрив його, і вони поїхали в сторону смт. Ярмолинці. Під час першої зупинки в полі він відібрав у потерпілого телефон, щоб той більше не дзвонив йому. Після другої зупинки у лісі, вони, обвинувачені залишили потерпілого на місці і поїхали. Зазначив, що всього не пам`ятає, зазначені в обвинувальному акті обставини визнає цілковито та кається. Просив призначити покарання штраф, застосувавши ст. 69 КК України.

У своїх показаннях, серед іншого, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що деталей обставин скоєного не пам`ятає. У дворі неподалік гуртожитку, що розташований по АДРЕСА_4 , він наніс декілька ударів ОСОБА_10 , який впав у багажник, після чого він закрив багажник, затягнувши у середину ноги потерпілого. Вони, обвинувачені, вирішили вивести потерпілого, щоб провчити його, щоб він подумав, що говорить, щоб «походив і подихав чистим повітрям». Під час руху у ОСОБА_4 дзвонив телефон. Поїхали в напрямку с. Соколівка Ярмолинецького району. Під час першої зупинки в полі витягнули ОСОБА_10 з багажника. ОСОБА_4 забрав у ОСОБА_10 його телефон. Він, ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_10 правою рукою у груди, закрив багажник з потерпілим і вони поїхали далі. Під час другої зупинки у лісі, біля траншеї, він дав ОСОБА_10 підзатильника. Обставини, зазначені в обвинувальному акті визнає, кається. Додав, що відшкодував майнову та моральну шкоду потерпілому, та просив призначити із застосуванням ст. 69 КК України покарання у вигляді штрафу, оскільки має намір їхати на заробітки за межі держави, щоб прокормити сім`ю.

У своїх показаннях, серед іншого, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що деталей скоєного не пам`ятає, оскільки пройшов рік. Зокрема, його брат ОСОБА_6 27.12.2015 р. попросив кудись завести. Спочатку він приїхав до кафе «Арарат» по вул. Тернопільська в м. Хмельницькому. Згодом возив усіх, інших обвинувачених, в напрямку смт. Ярмолинці. Він знав, що у багажнику везе потерпілого. Зупинялись. Далі поїхали за смт. Ярмолинці. Зупинились біля лісового масиву, де і залишили потерпілого. Зазначив, що обставини, описані в обвинувальному акті визнає повністю, кається та просив призначити йому покарання у вигляді обмеження волі умовно.

Крім показів, обвинувачених, їх вина доведена показаннями потерпілого. ОСОБА_10 , серед іншого, пояснив, що він та обвинувачені зустрілись 27.12.2015 р. вночі десь о 1 год. 30 хв. біля гуртожитку, що розташований по вул. Тернопільській, 5, в м. Хмельницькому, у зв`язку з тим, що у нього попередньо по телефону виник конфлікт з ОСОБА_13 , який йому погрожував, оскільки вважав, що потерпілий «здав» його поліції. Під`їхав червоний автомобіль марки «БМВ», за кермом якого був ОСОБА_14 Хтось, на його думку ОСОБА_15 , вдарив його позаду в область шиї кулаком. Він полетів вперед, а попереду його вдарили ОСОБА_13 та ОСОБА_6 . Вони били руками і ногами, біля 2-3 ударів. Після чого він втратив свідомість. Прийшов до свідомості та виявив, що перебуває у багажнику автомобіля, який кудись прямує. Під час руху він, потерпілий зміг додзвонитись до своєї дружини, і попередити її, що ОСОБА_4 з натовпом побили його і везуть в багажнику. Під час руху дзвонив також ОСОБА_13 , щоб той його випустив. Через деякий час автомобіль зупинився. Відкрився багажник. ОСОБА_4 вирвав у нього телефон з рук, ОСОБА_6 забрав з правої кишені куртки шкіряний гаманець, в якому було 70 грн. Крім того, ОСОБА_6 забрав два його закордонні паспорти, один внутрішній паспорт громадянина Молдови та посвідчення водія. Після цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 утрьох разом витягнули його з багажника, взявши за куртку. Він, потерпілий, став на ноги. Далі усі троє, у чому він впевнений, били його. Згодом його знову заштовхали у багажник та закрили там. Їхали 10-15 хв. Зупинились. Троє обвинувачених витягнули його з багажника: ОСОБА_4 за руки, а брати ОСОБА_16 - за ноги. Він став на ноги. Його підштовхнули у яму по коліна. ОСОБА_12 вдарив його ногою у плече, а ОСОБА_4 ногою у спину. ОСОБА_8 стояв з боку. ОСОБА_12 відкрив задні ліві дверцята автомобіля марки «БМВ», дістав предмет, схожий на мисливську рушницю, і наказав молитись. ОСОБА_4 додав, що не потрібно на нього витрачати патрон, і він дає йому, потерпілому, 12 год., щоб більше на бачити його у своєму дворі. Згодом обвинувачені сіл в автомобіль марки «БМВ» і поїхали, а його залишили в даному лісі.

Вина обвинувачених також підтверджується іншими доказами, а саме, відомостями протоколу огляду місця події від 27.12.2015 року ділянки лісового масиву за межами с. Соколівка Ярмолинецького району. Під час огляду виявлена та яма (траншея), про яку зазначали обвинувачені та потерпілий, в яку вивозили потерпілого (т.1 д.р. а.п. 48-51); відомостями протоколу огляду від 27.12.2015 року особистого одягу потерпілого ОСОБА_10 .. З ілюстрованої таблиці до протоколу вбачається фото одягу ОСОБА_10 з наявними відбитками ніг, іншими ушкодженнями, характерними для бійки (т.1 д.р. а.п. 53-59); відомостями пртоколу огляду автомобіля ОСОБА_6 марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому виявлено волосину, яка згідно висновку експерта від 22.01.2016 р №3 за основними макро- та мікроморфологічними ознаками може належати ОСОБА_10 (т.1 д.р. а.п. 63-76, 185-187); відомостями протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_13 від 28.12.2015 р., протоколу огляду телефону ОСОБА_6 від 28.12.2015 р. та відомостями протоколу огляду предметів, отриманих за наслідками тимчасових доступів про телефонні з`єднання абонентів, що підтверджує факт наявності контактів між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , між братами Лис, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на території м. Хмельницького та Ярмолинецького району у період 26-27.12.2015 р. (т.1 д.р. а.п. 135-137, 139-141, т.2 д.р. а.п. 27-46); відомостями протоколу слідчого експерименту від 18.03.2016 р за участю потерпілого та відеоматеріалами до нього (т.1 д.р. а.п. 147-152); відомостями висновку експерта №330 від 29.12.2015 р., яким підтверджено отримання потерпілим тілесних ушкоджень (т.1 д.р. а.п. 189-190). Показання свідка ОСОБА_17 для справи не мають значення, оскільки вона очевидцем події не була, та фактично про обставини скоєного нічого не розповіла.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, обвинуваченими підтверджуються. Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 . Ці діяння містять склади злочинів, передбачених ч.2 ст.146 КК України за ознаками: незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 . Ці діяння містять склади злочинів, передбачених ч.2 ст.146 КК України за ознаками: незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч.3 ст.357 КК України за ознаками: незаконне заволодіння паспортом та будь-яким іншим важливим документом.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 . Це діяння містить склад злочину, передбачений ч.2 ст.146 КК України за ознаками: незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, враховує положення загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому. Так, про вказане свідчить та обставина, що потерпілий ОСОБА_10 пробачив обвинуваченого, заявив усно та підтвердив своєю розпискою те, що ОСОБА_4 повністю відшкодував йому завдану моральну та майнову шкоду, він претензій до обвинуваченого не має, відмовився від цивільного позову до ОСОБА_4 , що позбавляє його права у майбутньому пред`явити даний позов (т.1 а.п. 64, 65, 209). Про ці пом`якшувальні обставини свідчить також той факт, що потерпілий ОСОБА_10 просив у судових дебатах при визначенні покарання ОСОБА_4 застосувати ст. 69 КК України та призначити штраф, просив суворо не карати. Обставин, яка обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не було встановлено. Враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 за ступенем тяжкості вчинив злочин середньої тяжкості (ч.2 ст.146 КК України) та тяжкий злочин (ч.2 ст.186 КК України). Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не судимий, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання: проживає згідно посвідки на право проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_19 29.06.2010 р. (т.2 др.р. а.п. 96, 97); повністю відшкодував потерпілому матеріальну та майнову шкоду, завдану кримінальними правопорушення, а також враховуючи думку потерпілого, який наполягав на застосуванні ст. 69 КК України, а саме, на покаранні у вигляді штрафу, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання як за ч.2 ст.146 так і за ч.2 ст.186 КК України у виді штрафу. При цьому, призначаючи покарання за ч.2 ст.146 та за ч.2 ст.186 КК України, суд застосовує ч.1 ст.69 КК України, а саме, переходить до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції до штрафу, оскільки наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та враховуючи при цьому особу винного. При цьому судом взято до уваги, що відсутні обтяжуючі обставини. Відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом з урахуванням тяжкості вчинених злочинів та з урахуванням майнового стану винного, який на даний час не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Оскільки обвинувачений вчинив два злочини, то йому слід визначити остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому. Так, про вказане свідчить та обставина, що потерпілий ОСОБА_10 пробачив обвинуваченого, заявив усно та підтвердив це розпискою те, що ОСОБА_6 повністю відшкодував йому завдану моральну та майнову шкоду, він претензій до обвинуваченого не має, відмовився від цивільного позову до ОСОБА_6 , що позбавляє його права у майбутньому пред`явити даний позов (т.1 а.п. 64, 65, 189, 196, 219). Про ці пом`якшувальні обставини свідчить також той факт, що потерпілий ОСОБА_10 просив у судових дебатах при визначенні покарання ОСОБА_6 застосувати ст. 69 КК України та призначити штраф, просив суворо не карати. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не було встановлено. Враховується, що обвинувачений ОСОБА_6 за ступенем тяжкості вчинив злочин середньої тяжкості (ч.2 ст.146 КК України), тяжкий злочин (ч.2 ст.186 КК України) та невеликої тяжкості (ч.3 ст.357 КК України). Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не судимий, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання: дружина обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_20 не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми; ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_14 2011 р.н. (т.2 д.р. а.п. 123, 124); за місцем проживання характеризується добре; на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває (т.2 д.р. а.п. 125, 130, 132); повністю відшкодував потерпілому матеріальну та майнову шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями, а також враховуючи думку потерпілого, який наполягав на застосуванні ст. 69 КК України, а саме, на покаранні у вигляді штрафу, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання як за ч.2 ст.146 так і за ч.2 ст.186 КК України у виді штрафу. При цьому, призначаючи покарання за ч.2 ст.146 та за ч.2 ст.186 КК України, суд застосовує ч.1 ст.69 КК України, а саме, переходить до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції до штрафу, оскільки наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та враховуючи при цьому особу винного. При цьому судом взято до уваги, що відсутні обтяжуючі обставини. Досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу. Відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом з урахуванням тяжкості вчинених злочинів та з урахуванням майнового стану винного, який на даний час не працює, його дружина також (перебуває у декретній відпустці), обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які мають захворювання очей та потребують постійного лікування, що підтверджується відповідними епікризами (т.1 а.п. 36-38). Оскільки обвинувачений вчинив декілька злочинів, то йому слід визначити остаточне покарання у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому. Так, про вказане свідчить та обставина, що потерпілий ОСОБА_10 пробачив обвинуваченого, заявив усно та підтвердив дане розпискою те, що ОСОБА_8 повністю відшкодував йому завдану моральну та майнову шкоду, він претензій до обвинуваченого не має, відмовився від цивільного позову до ОСОБА_8 , що позбавляє його права у майбутньому пред`явити даний позов (т.1 а.п. 64, 65, 189, 196, 219). Про ці пом`якшувальні обставини свідчить також той факт, що потерпілий ОСОБА_10 просив у судових дебатах при визначенні покарання ОСОБА_8 застосувати ст. 69 КК України, просив суворо не карати. Обставин, яка обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, не було встановлено. Враховується, що обвинувачений ОСОБА_8 за ступенем тяжкості вчинив злочин середньої тяжкості (ч.2 ст.146 КК України). Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не судимий, за місцем проживання характеризується добре; перебуває на обліку у лікаря нарколога; на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.2 д.р. а.п. 164, 168, 170); повністю відшкодував потерпілому матеріальну та майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а також враховуючи думку потерпілого, який наполягав на застосуванні ст. 69 КК України, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання за ч.2 ст.146 у виді обмеження волі. На підставі ст.75 КК України слід звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.2), 3) та 4) ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України. Запобіжні заходи не продовжувались.

Відповідно до ч.3 ст.174 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову до кожного з обвинувачених провадження за позовом слід закрити. При цьому судом роз`яснювалось сторонам, що даний вирок в частині закриття провадження за позовом потерпілого ОСОБА_10 у подальшому відповідно до п.2) ч.2 ст.122 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_10 до обвинувачених з цих же підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України і призначити покарання:

- за ч.1 ст.69 ч.2 ст.146 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень;

- за ч.1 ст.69 ч.2 ст.186 КК України у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 гривень.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України і призначити покарання:

- за ч.1 ст.69 ч.2 ст.146 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень;

- за ч.1 ст.69 ч.2 ст.186 КК України у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень.

- за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 гривень.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2), 3) та 4) ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на користь держави, по 122,76 гривні з кожного окремо, за проведення судово-імунологічної експертизи (т.1 д.р. а.п. 184).

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на користь держави, по 234,56 гривні з кожного окремо, за проведення судово-імунологічної експертизи (т.1 д.р. а.п. 203).

Вирішити долю речових доказів, що перебувають в камері зберігання Ярмолинецького ВП ГУ НП в Хмельницькій області: чоловічу куртку, штани та одну пару кросівок, що належать ОСОБА_10 , - повернути потерпілому ОСОБА_10 ; биту та дві частини резинової палиці «ПР», що вилучені в ОСОБА_6 , повенути ОСОБА_6 (т.1 д.р. а.п. 80); волосся ОСОБА_10 знищити (т.1 д.р. а.п. 60, 80, 81); мобільний телефон марки "Nokia RM-1011, чорного кольору з сім картою - повернути власнику ОСОБА_4 (т.1 д.р. а.п. 135-137); мобільний телефон марки "Nokia 105" синього кольору - повернути власнику ОСОБА_6 з сім картою (т.1 д.р. а.п. 139-141).

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином, закрити за заявою ОСОБА_10 про відмову від позову.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право кожного обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1