Провадження № 1-кп/643/366/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2017 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0009049 від 24.11.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Куп`янськ-вузловий Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 05.06.2007 Ленінським районним судом міста Харкова за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, із іспитовим строком на 2 роки за ст. 75 КК України; 11.02.2009 Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 296 ч. 2, ст. 122 ч. 1, ст.304, ст. 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання; 10.11.2015 тим же судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 4 місяців позбавляння волі; 17.03.2016 тим же судом за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч .3, 70 ч.1, ч. 4 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
03.07.2015 року близько 23:00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись на території садівничого товариства 50-річчя Жовтня за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 79, побачив двоповерховий будинок, розташований на 35 ділянці 8 кварталу вказаного товариства, який з усіх сторін огороджений парканом, маючи умисел, направлений на проникнення на зазначену земельну ділянку, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , всупереч волі законного власника та за відсутністю визначених законом підстав, переліз через зазначений паркан на територію земельної ділянки № НОМЕР_1 у 8-му кварталі садівничого товариства 50-річчя Жовтня, чим незаконного проник до неї. Опинившись на вказаній земельній ділянці, ОСОБА_6 оглянув територію даного домоволодіння, та, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку, як почув сильний стук в металеві ворота. Після чого, ОСОБА_6 почав тікати, переліз через паркан зазначеного будинку і почав бігти по вулиці, та через приблизно 15 хвилин був затриманий охоронцями кооперативу ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на території садівничого товариства 50-річчя Жовтня.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, підтвердив факти зазначені в обвинувальному акті, у скоєному розкаявся.

Суд, приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, з`ясувавши, що ОСОБА_6 правильно розуміє зміст обвинувачення, встановивши добровільність його позиції, а також роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували

проти розгляду справи за ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

У судовому засіданні дослідженні матеріали кримінального провадження відносно особи ОСОБА_6 , відповідно до яких обвинувачений на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз: 17.03.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Суд приймає до уваги вимоги ст. 50 КК України - метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, та вважає достатнім для виправлення ОСОБА_6 і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Витрати, речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статями 349 ч. 3, 369 - 371, 373 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного згідно даного вироку, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 17.03.2016 року, ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дати затримання 27.08.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк остаточного покарання, призначеного згідно цього вироку, строк попереднього ув`язнення з 27.08.2015 року по 30.01.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою з дня отримання.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1