АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/23/17 Справа № 214/3701/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Свердловську Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до наданих органом слідства матеріалів встановлено, що ОСОБА_12 , представившись засновником підприємства ТОВ «ЛОКО-КВС», у квітні 2013 року, перебуваючи в офісі ТОВ «ЮНІКАС-ТК», що знаходиться в адміністративно-побутовому корпусі залізнодорожньої станції «Мудрьона» м.Кривого Рогу, завірив директора ТОВ «ЮНІКАС-ТК» ОСОБА_13 , який діяв від імені ФОП ОСОБА_14 в тому, що у нього для реалізації мається тепловоз серії ТЕМ-2 №211, що знаходиться на території держави Польща, однак, надалі повідомив ОСОБА_13 , що зазначений тепловоз у Польщі передано в оренду, після чого запропонував ОСОБА_13 придбати інший тепловоз, який за технічним станом останнього не влаштував, а приблизно на початку червня 2013 року ОСОБА_12 , якому було відомо, що ОСОБА_13 разом з ФОП ОСОБА_14 продовжують пошук маневрового тепловоза, повідомив їм, що запропонований раніше тепловоз повернений з оренди і готовий до реалізації, але тільки в найкоротші строки, тому що з економічних міркувань може бути знову переданий в оренду, після чого запропонував ОСОБА_13 та ФОП ОСОБА_14 довіритись йому та придбати тепловоз без його попереднього огляду на території Польщі, завіривши при цьому, що він особисто оглядав тепловоз та бере на себе всю відповідальність за реальну відповідність технічного стану тепловоза обговореним раніше вимогам, підтвердити це він зможе при підписанні Договору купівлі-продажу, взявши на себе всі гарантії, при цьому ОСОБА_12 висунув умову про внесення необхідної передплати в сумі 1500000 грн. у найкоротший термін (до 8 днів), таким чином обманним шляхом спровокувавши ОСОБА_13 та ФОП ОСОБА_14 до швидкого прийняття рішення щодо підписання Договору купівлі-продажу тепловоза без його попереднього огляду.

10 червня 2013 року зі сторони покупця - ФОП ОСОБА_14 , зі сторони продавця - ОСОБА_9 , якого ОСОБА_12 представив ФОП ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та заступнику директора ТОВ «ЮНІКАС-ТК» ОСОБА_15 , як директора ТОВ «ЛОКО-КВС» ОСОБА_16 , в офісі ТОВ «ЛОКО-КВС», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Паркова, 3/3, було укладено Договір купівлі-продажу №01/06.2013 (далі по тексту - Договір), за умовами якого ОСОБА_14 за вісім платежів перерахувала на розрахунковий банківський рахунок ТОВ «ЛОКО-КВС» № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «ФКБ Банк», грошові кошти в сумі 1500000 грн.

Висновком експерта №56/04-262 від 03.10.2013 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_16 у Договорі виконанні не ОСОБА_16 , а іншою особою.

10 жовтня 2013 року проведеною слідчою дією - пред`явленням особи за фотознімками ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , встановлено, що особою, яку ОСОБА_12 представив як директора ТОВ «ЛОКО-КВС» ОСОБА_16 та яка особисто від імені ОСОБА_16 поставила підписи у Договорі, є ніхто інший, як старший син ОСОБА_17 - ОСОБА_9 .

Окрім того, факт підписання Договору від імені ОСОБА_16 . ОСОБА_9 підтверджується висновком експерта №56/04-337 від 10.12.2013 року, в якому зазначено, що підписи від імені ОСОБА_16 в Договорі виконано ОСОБА_9

10червня 2013 року, в день надходження першого платежу від ФОП ОСОБА_14 в сумі 140000 грн., засновником ТОВ «ЛОКО-КВС» - молодшим сином ОСОБА_17 - ОСОБА_18 , який не був повідомленим ОСОБА_19 про дійсні злочинні наміри останнього, прийнято рішення про надання фінансової поворотної позики у сумі 1500000 грн. заступникові директора ТОВ «ЛОКО-КВС» ОСОБА_20

11червня 2013 року між ТОВ «ЛОКО-КВС» в особі його засновника ОСОБА_21 та його батьком ОСОБА_19 укладено договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги, предметом якого є надання поворотної фінансової позики в сумі 1400000 грн, згідно якого з банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ЛОКО-КВС», відкритого в ПАТ «ФКБ Банк», на банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_17 в AT «Укрексімбанк» в якості фінансової позики за шістнадцять раз в проміжок часу з 12.06.2013 року по 20.06.2013 року перераховано 1400000 грн., після чого за допомогою різних банкоматів, мобільних банківських терміналів, розташованих, як на території України, так і за її межами, ОСОБА_12 зняв з банківського рахунку № НОМЕР_2 за допомогою банківської пластикової картки майже всі перераховані грошові кошти, які були витрачені останнім на власні потреби, а не на виконання умов укладеного Договору купівлі-продажу, при цьому 100000 грн. із числа 1500000 грн. залишились на рахунку ТОВ «ЛОКО-КВС» та витрачені на погашення заборгованостей підприємства.

Окрім того, в ході досудового слідства було встановлено, що ТОВ «ЛОКО-КВС» не володіло до укладання Договору і на даний час не володіє грошовими коштами для виконання взятих на себе зобов`язань по Договору, що свідчить про наміри невиконання його умов.

На підтвердження намірів поставки тепловоза згідно умов укладеного Договору, 24.09.2013 року ОСОБА_12 надав слідчому СВ Саксаганського РВ КМУ ОСОБА_22 копію контракту, датованого 11.04.2013 року, укладеного між ТОВ «ЛОКО-КВС» в особі директора ОСОБА_16 та чеською компанією «PROLIFIC CZ s.r.o» про продаж чеською компанією ТОВ «ЛОКО-КВС» тепловозу марки ТЕМ-2 №211, 1984 року випуску, який було підписано 11.04.2013 року директором ТОВ «ЛОКО-КВС» ОСОБА_16 , в той час, коли останній, згідно його трудової книжки № НОМЕР_3 , звільнений з посади директора ТОВ «ЛОКО-КВС» 01.03.2013 року та в період часу з 14.03.2013 року по 31.07.2013 року працював водієм автотранспортного засобу 3 класу в автотранспортному цеху підприємства «Агролайт» й вказаний контракт не підписував. Підпис на контракті візуально схожий на підпис, що виконував від імені ОСОБА_16 на Договорі, виконаний ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_23 , всупивши в злочинну змову зі своїм батьком ОСОБА_23 , шляхом обману заволодів грошовими коштами ФОП ОСОБА_14 на загальну суму 1500000 грн. (більше 2615 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), чим завдали останній майнового збитку на вказану суму, що є особливо великим розміром.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру від 07.05.2014 року не було вручено ОСОБА_9 особисто, однак було оголошено його матері ОСОБА_24 у приміщенні КП ДОР «Криворізьке БТІ», а повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 05.08.2015 року було вручено його дружині ОСОБА_25 , яка зобов`язалась передати його ОСОБА_9

20 грудня 2016 року вказане повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 05.08.2015 року було вручено слідчим особисто ОСОБА_9 , у причетності до кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, про що останній поставив свій підпис.

20 грудня 2016 року старший слідчий СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області.

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року клопотання старшого слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу задоволено частково, застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, тобто до 18 лютого 2017 року. Заборонено підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово. Зобов?язано ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до слідчого, не відлучатися без дозволу слідчого за межі м.Кривого Рогу, повідомляти слідчого про зміну зареєстрованого місця проживання.

Суд першої інстанції своє рішення вмотивував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, має зареєстроване місце проживання, працює, має дружину та одну малолітню дитину - сина ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки.

Окрім того, суд взяв до уваги ту обставину, що при розгляді клопотання судом оголошувалась перерва на один день, і підозрюваний, який не був затриманим, на визначений судом час з`явися в судове засідання, що свідчить про його бажання виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та прийшов до висновку про недоведеність прокурором того, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК України, тому вважав про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу, альтернативного запобіжному заходу у виді тримання під вартою цілодобового арешту за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_11 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На його думку, ухвала суду постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Зазначив, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_9 відноситься до особливо тяжкого, умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, тому відповідно до ч.2 ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 КПК України має врахувати тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Крім того, сума завданої шкоди відповідно до пред`явленої підозри та підтверджуючих документів, наявних в матеріалах кримінального провадження складає 1500000 грн., що на час вчинення злочину є особливо великим розміром та на даний час підозрюваним матеріальна шкода потерпілій не відшкодована.

Вказав, під час розгляду клопотання у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 повідомив, що від органів досудового розслідування він не переховувався, а просто не знав, що його оголошено в розшук. Однак, в матеріалах кримінального провадження мається розписка дружини підозрюваного ОСОБА_9 - ОСОБА_25 , датована 05.08.2015, про те, що вона отримала повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 05.08.2015 та зобов`язується передати її підозрюваному. У судовому засіданні 21.12.2016 ОСОБА_9 повідомив суд, що останній раз спілкувався зі своєю дружиною ОСОБА_25 близько півроку назад. Тобто на той час дружина ОСОБА_9 достовірно знала про те, що її чоловік ОСОБА_9 в розшуку та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України.

Зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим вважав за доцільне ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що підстав обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_8 та його підзахисного ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, постановлюючи ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу не у вигляді тримання під вартою, а домашнього арешту, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, можливі ризики, передбачені ст.177 КПК України та обрав йому запобіжний захід, який є достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження та прийшов до висновку про недоведеність прокурором того, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК України.
Разом з тим, колегія суддів прийняла до уваги, що ОСОБА_9 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, працює, має дружину та малолітню дитину сина ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, а застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою і такою, що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 177,194, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_9 , якою клопотання старшого слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу задоволено частково, застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, тобто до 18 лютого 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: