Справа № 317/359/17
№/п 1-кп/317/85/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001874 від 17.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, розлучений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності 25.11.2013 Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 190 КК України до обмеження волі строком 1 рік.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1,2 КК України

В С Т А Н О В И В:
01.09.2016 близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово орендував кімнату, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно викрав майно, яке належить власниці будинку ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Nokia 113», вартістю 200 грн., 00 копійок; телевізор «LG» 32LN536, вартістю 1500 грн., 00 копійок, після чого викрадені речі виніс з будинку, тим самим отримав реальну змогу розпорядитись переліченим майном, тобто таємно викрав його.

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1700 гривень 00 копійок.

Крім цього, 16.09.2016 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, з двору, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: 7 кубічних метрів дров вартістю 2 380 грн., 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він займався продажем дров. Напередодні 01.09.2016 року він перебуваючи в смт.Кушугум продав дрова ОСОБА_5 . Потім винайняв у неї для тимчасового проживання житло. Саме 01.09.2016 року близько 09-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 таємно викрав мобільний телефон, що належав ОСОБА_5 та телевізор. При цьому достеменно був обізнаний, що потерпіла відсутня в будинку.
16.09.2016 року близько 18.00 годин ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 викрав раніше продані ним дрова 7 кубічних метрів.
Загальна сума спричиненої шкоди становила на час направлення справи до суду 4080 гривень.
Потерпіла ОСОБА_5 щодо обставин пояснила, що дійсно після покупки дров дозволила тимчасове проживання в будинку ОСОБА_4 01.09.2016 року після того, як вона відвела до школи свого сина, помітила, що було здійснено крадіжку телефона та телевізора. Вона спочатку просила ОСОБА_4 повернути вкрадене добровільно. 16.09.2016 року було вкрадено і куплені нею дрова. Тоді вона звернулась до правоохоронних органів. ОСОБА_4 тривалий час лише обіцяв повернути гроші за вкрадене. Тільки під час розгляду справи по суті, більше ніж через півроку після події ОСОБА_4 відшкодував спричинену шкоду. На час розгляду справи вона вже не має матеріальних претензій. Але потерпіла ОСОБА_5 наполягає на покаранні ОСОБА_4 .
Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості. Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_4 в період розгляду справи знаходився в розшуку, в скоєному щиро не розкаявся, про що свідчить його поведінка в ході розгляду справи, за місцем реєстрації характеризується формально, фактично за вказаною адресою не проживає.

Обставин, які пом*якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, з визначенням іспитового строку.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Долю речових доказів визначити згідно ст..100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1, ч.2 КК України, та призначити:
За ст..185 ч.1 КК України 2 роки позбавлення волі;
За ст.. 185 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі
Відповідно до ст..70 ч.1 КК України шляхом поглинання більш м*якого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, строком на три роки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 виконувати обмеження встановлені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 вказаної статті.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.
Суддя: ОСОБА_1