УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/810/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого вироком Андрушівського районного суду від 13 вересня 2016 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, -
визнати винним за ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Андрушівського районного суду від 13.09.2016 року за ч.3 ст.185 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України строк відбування покарання засудженому рахувати з часу його затримання - з 30.06.2016 року.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання починаючи з часу затримання і до дня набранням вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності відносно засудженого обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати в сумі 7124 гривень 76 коп. за проведення судових експертиз.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 9433 грн. заподіяної матеріальної шкоди.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 5000 грн. моральної шкоди.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_9 5000 грн. моральної шкоди.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_10 5000 грн. моральної шкоди.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 за попередньою змовою з особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв`язку з не встановленням, вказаний день та час, маючи умисел на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні господарської будівлі, вказаного господарства, умисно, таємно, викрали гірський велосипед іноземного виробника вартістю 1900 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_9 . В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріального збитку на вищезазначену суму. Викраденим ОСОБА_7 , з особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв`язку з невстановленням, розпорядились на власний розсуд, а саме привласнили його собі
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити: врахувати обставини що пом`якшують покарання та зменшити строк позбавлення волі. Вказує, на те, що вирок суду є незаконним, оскільки в ньому помилково вказано, що злочин вчинено за попередньою змовою осіб, що відповідно до ч.2 ст.28 КК України вважається обставиною, яка обтяжує покарання. Вказує, що він щиро розкаюється, просить звернути увагу на те, що в нього залишився старенький дідусь, який потребує допомоги, після втрати матері отримав психологічну травму, в дитинстві отримав опіки третього ступеня, що значно вплинуло на його здоров`я.
На апеляційну скаргу прокурором надано заперечення, в яких він просив залишити без задоволення апеляцію обвинуваченого, посилаючсь на законність та обгрунтованість вироку суду першої інстанції.
Від потерпілих надішла заява про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого за їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, врахувавши заяву потерпілих про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

ОСОБА_7 вчинив злочин проти власності, який відноситься до категорії тяжких злочинів, будучи судимим за злочини проти власності, що свідчить про те, що на шлях виправлення не став, належ6них висновків не зробив та продовжує займатися злочинною діяльністю. Суд під час розгляду провадження в повній мірі встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обтяжуючих покарання обставин судом першої інстанції не встановлено.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено в розмірі ближче до найнижчої межі санкцій ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Судом враховано особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, є судимим за аналогічні злочини, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та не бажання до нормальної адаптації у суспільстві. Тому суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин провадження правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі. Судом правильно застосовано ч.4 ст.70 КК України та визначено остаточне покарання.
Твердження обвинуваченого про те, що при призначенні йому покарання судом першої інстанції не враховано його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в нього залишився старенький дідусь, який потребує допомоги, те, що він після втрати матері отримав психологічну травму, а в дитинстві отримав опіки третього ступеня, що значно вплинуло на його здоров`я, заслуговують на увагу колегії суддів, проте в даному випадку з урахуванням всіх обставин провадження не можуть бути безумовною підставою для пом`якшення покарання.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що судом помилково було зазначено вчинення злочину за попередньою змовою осіб, слід зазначити, що судом було встановлено, що злочин було вчинено за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб. В даному випадку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб не впливає на кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України, оскільки дана частина статті передбачає таємне викрадення з проникненням у житло чи інше приміщення, що було встановлено під час розгляду провадження та сам обвинувачений на це вказав в своїх поясненнях, як і те, що злочин вчиняв з іншими особами з вказівкою на їх прізвища. (а.с.196)
Підсумовуючи викладене слід зазначити, що всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір призначеного покарання були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, призначене покарання не можна вважати явно несправедливим та занадто суворим для обвинуваченого, тому підстав для пом`якшення покарання немає.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано правильно за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку суду, не виявлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2016 року щодо нього, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим з моменту отримання її копії.
Судді: