н/п 1-кс/640/6283/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 31.07.2017 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_4 , у якому просив накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження,зберігання автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Під час досудового розслідування встановлено, що 29.07.2017 року близько 18-40 год. на перехресті прос. Архітектора Альошина (Орджонікідзе) та вул. Миру у м. Харкові, сталося зіткнення автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «NISSAN SANNI» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого пасажир автомобіля «NISSAN SANNI» ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини правого плеча.
29.07.2017 у період часу з 22 год. 38 хв. до 23 год. 29 хв. на вище вказаній ділянці руху, слідчим проведений огляд місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від зіткнення з автомобілем «NISSAN SANNI» р.н. НОМЕР_2 , а саме: повна деформація кузова, деформація кришки капоту, переднього правого крила, передньої правої двері, задньої правої двері, заднього правого крила, кришки багажника, заднього бампера, переднього бампера, розбито лобове скло, скло правої передньої та задньої дверей, передня права фара.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 в ході огляду місця події 29.07.2017 вилучено автомобіль «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107, у зв`язку з чим він відповідає критеріям визначеним у п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля, судово трасологічної експертизи.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий вказав, що за таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику та (або) стоянці ГУНП в Харківській області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник автомобіля ОСОБА_5 про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлялась своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явилась.
Згідно Рапорту слідчого СУ ГУ НП в Х/о ОСОБА_3 від 31.07.2017, слідчим здійснювався дзвінок на мобільний телефон водія та власника автомобіля «ВАЗ-2101» р.н. НОМЕР_1 . В ході бесіди останні повідомили, що брати участь у розгляді клопотання про арешт майна відмовляються. Клопотання просить розглянути без їх участі.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити спеціальний майдан зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1