Справа №: 296/3990/16-к
Провадження № 1-кп/272/49/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
з участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
з участю захисника ОСОБА_8
На розгляді Андрушівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.258-3 ч.І КК України, ОСОБА_7 за ст.ст.258-3 ч.І, 258-2 ч.2, 161 ч.І КК України.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 16 січня 2017 року запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою продовжено на два місяці, тобто до 16 березня 2017 року.
Відповідно до ст.331 ч.З КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи, що закінчити розгляд кримінального провадження до 16 березня 2017 року суд не має можливості з об`єктивних причин, виникає необхідність вирішення питання доцільності продовження обвинуваченим дії запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор просить продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, не перестали існувати. Відповідно до ст. 176 ч.5 КПК України інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, застосований не може бути.
Захисник ОСОБА_8 щодо клопотання прокурора заперечила та зазначила, що тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом. Обвинувачення, які пред`явлені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є необгрунтовним.Обвинувачені мають постійне місце проживання, роботи, стійкі соціальні зв`язки.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку свого захисника та зазначили, що жодних ризиків не має,вони не мають наміру ухилятися від суду,мають родину,яка потребує їхньої допомоги.
Заслухавши думку сторін,суд приходить до висновку про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.Ризик переховування обвинувачених від суду, який був підставою для обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, продовжує існувати. Жодних доказів, які б свідчили про зменшення такого ризику або про його відсутність, зокрема доказів існування міцних соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання; місця роботи; родини; характеризуючих даних на особи обвинувачених суду не надано. На даний час в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили відсутність ризику переховування обвинувачених від суду.
Разом з тим, відповідно до ст.176 КПК України, запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України, тому суд не може змінити запобіжний захід - тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід,а також визначити розмір застави в порядку ч.3 ст.183 КПК України.
І Керуючись главою 18 КПК України, ст.ст.315,331, 369 ч.2 КПК України, суд, -
Продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на час розгляду справи у суді, але не більше ніж до 12 травня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити прокурору,обвинуваченим та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Головуючий суддяОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2