Справа № 306/642/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під № 0000101 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури на вирок Свалявського районного суду від 28.04.2016 року яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Павлова Свалявського району Закарпатської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 30.09.2010 року вироком Свалявського районного суду Закарпатської області за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК звільнений від відбування з іспитовим строком на 2 роки;
- 01.02.2013 року вироком Свалявського районного суду Закарпатської області за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.07.2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ЗУ Про амністію у 2014 році;
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України із призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання постановлено обчислювати з моменту затримання 14.02.2016 року.
Запобіжний захід постановлено залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Свалявської центральної районної лікарні задоволено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Свалявської центральної районної лікарні витрати на лікування в сумі 2049 гривень 76 копійок , а також на користь держави 351 гривню 84 копійки витрат на залучення експертів.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 14.02.2016 року, приблизно 09:30 годині , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки на ґрунті неприязних відносних зі своєю співмешканкою - ОСОБА_8 , штовхнув останню на ліжко, після чого умисно наніс їй один удар лезом сокири по голові, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження.
В апеляційних скаргах:

Прокурор просить вирок скасувати з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України 6 років позбавлення волі, посилаючись на те, що суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та наслідки, які настали від вчиненого злочину. Зазначає, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, у вчиненому не розкаявся, вину не визнав, завдані збитки не відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у його діяннях складу злочину . Вказує на те, що злочин вчинив не умисно, що потерпіла спровокувала його своєю сваркою, а він вирішив її лише налякати. Зазначає, що щиро розкаюється . Крім того вказав, що вирок йому не проголошувався і отриманий ним лише через 7 днів.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та апеляційних скарг; пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію; доводи прокурора який вказав про безпідставність обох апеляційних скарг, виступи учасників кримінального провадження в судових дебатах , перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Так, незважаючи на невизнання самим обвинуваченим вини в інкримінованому йому злочині , така повністю підтверджена сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

З показань потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що в той день із своїм співмешканцем ОСОБА_6 вживала спиртні напої . Під час розпиття спиртних напоїв вони посварилися із співмешканцем і після цього нічого не пам`ятає. Пригадує лише як приїхала швидка допомога.

З показань свідка ОСОБА_9 вбачається , що він зранку перебував у дома в іншій кімнаті. В цей час почув як його мама - ОСОБА_8 закричала, що вітчим ріже собі вени. Він зайшов у кімнату і забрав від ОСОБА_6 ніж . У той же час побачив , що у матері на голові рублена рана і тече кров, а тому він відразу викликав швидку допомогу. ОСОБА_6 повідомив , що це він вдарив його матір сокирою по голові.

З показань свідка ОСОБА_10 вбачається , що він як лікар у складі бригади швидкої допомоги виїхав на виклик за адресою: АДРЕСА_1 . У потерпілої виявив рубану травму голови . У кімнаті також знаходився чоловік з порізами лівого передпліччя.

Експерт ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що ним проводилася судово-медична експертиза потерпілої ОСОБА_8 . У момент спричинення їй тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися як у вертикальному так і у горизонтальному положенні. Обличчям до нападника.

Згідно висновку експерта № 37 від 17.02.2016 року у гр. ОСОБА_8 виявили тілесні ушкодження у вигляді: рубаної рани правої бровно-чолової ділянки голови, носа з крововиливом в праву навколо очну ділянку голови. Встановлено заключний клінічний діагноз : ЗЧМТ, забій головного мозку важкого ступеня ускладнений субарахноідальним крововиливом, з неврологічною мікросимптоматикою, перелом лобної кістки з переходом на основу черепа. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії гострого рубля чого предмета, яким могло бути лезо сокири, по механізму розсічення та вкладаються в строк події , що мала місце 14.02.2016 року. За своїм характером та ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечність для життя.

Сам обвинувачений як в суді першої інстанції показав, що 14.02.2016 року зранку зі своєю співмешканкою вживав спиртні напої. Розмова між ними переросла у сварку . Для того щоб заспокоїти та налякати ОСОБА_8 він узяв у руки сокиру і вдарив у сторону потерпілої по подушці на якій лежала потерпіла. Після удару він побачив як у потерпілої почала текти кров і він налякався , у зв`язку з чим почав різати собі вени.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та зібраним і дослідженим доказам , неправильну кваліфікацію його діянь , оскільки він не мав умислу на нанесення тілесних ушкоджень , апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Так , з встановлених обставин кримінального провадження вбачається, що 14.02.2016 року, приблизно 09:30 годині , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки , що виникла під час спільного вживання алкогольних напоїв обвинувачений ОСОБА_6 наніс один удар лезом сокири потерпілій у голову, яка у той час лежала на ліжку головою на подушці.

Таким чином , апеляційний суд приходить до висновку, що замахуючись сокирою та наносячи удар у бік голови потерпілої (життєво важливого органу), обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював суспільну небезпеку свого діяння , передбачав його суспільні небезпечні наслідки і хоча не бажав , але свідомо припускав їх настання, тобто діяв умисно.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що вирок є незаконним та необґрунтованим, що він не вчиняв злочину за який засуджений, апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції розглядаючи кримінальне провадження у повному об`ємі дослідив докази та прийшов до правильного переконання , що ОСОБА_6 винен в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, як свідчать матеріали провадження і зміст вироку, місцевий суд при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 дослідив всі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, повно і всебічно дослідив докази, в тому числі показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, експерта ; дані протоколу слідчого експерименту, висновків судово-медичних експертиз, і дав їм в сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку розгорнутий аналіз доказів, навів мотиви чому суд відхилив доводи сторони захисту про необхідність перекваліфікації діянь обвинуваченого , а тому доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги показання обвинуваченого є необґрунтованими.

Покарання засудженому призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, його наслідків; даних про особу обвинуваченого позитивну характеристику з місця проживання, його стан здоров`я; за наявності обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та обставини , що його пом`якшує щире каяття, примирення з потерпілою . Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 повинно проходити в умовах ізоляції його від суспільства та призначив покарання в межах мінімального розміру , передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КК України. Призначене покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Тому, апеляційний суд вважає, що покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог закону і є справедливим.

З цих підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідності призначеного ОСОБА_6 судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Крім того, апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги як прокурора так і обвинуваченого про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону , що є підставою для скасування судового рішення , а саме : порушення судом першої інстанції порядку проголошення судового рішення.

Відповідно до вимог статті 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

З журналу та звукозапису судового засідання вбачається, що 27.04.2016 року головуюча, після дебатів та останнього слова обвинуваченого о 15:24 годині видалилася в нарадчу кімнату для постановлення вироку та зазначила орієнтовний час його проголошення о 09:00 годині 28.04.2016 року . При цьому, головуюча вжила заходів для доставлення у судове засідання на проголошення вироку обвинуваченого ОСОБА_6 шляхом направлення вимоги про його доставку у Свалявський районний суд.

На проголошення вироку у Свалявський районний суду Закарпатської області з`явився прокурор та захисник обвинуваченого. О 09:04 годині головуюча, після виходу з нарадчої кімнати проголосила прилюдно вирок та роз`яснила зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Обвинувачений у судове засідання на вказаний час та дату доставлений не був.

Хоча , відповідно до загальних засад присутність обвинуваченого під час проголошення вироку або судового рішення, яким закінчено провадження в суді, обов`язкова, кримінальним процесуальним законом передбачені випадки можливої його відсутності під час його проголошення.

У разі видалення обвинуваченого на весь час судового розгляду за порушення порядку судового засідання судове рішення, яким закінчено провадження в суді, негайно оголошується обвинуваченому після його ухвалення ( ч. 1 ст. 330 КПК). Такого ж порядку проголошення судових рішень суд дотримується і у випадку, якщо на час проголошення рішення обвинувачений не може бути присутнім у залі засідання суду в зв`язку з хворобою . Якщо обвинувачений відмовився бути присутнім на проголошенні судового рішення, або з інших причин не з`явився на його проголошення , то воно проголошується без нього. Про це зазначають у журналі судового засідання.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 376 КПК України. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок прокурору був вручений 28.04.2016 року , а обвинуваченому - 10.05.2016 року.

Хоча апеляційним судом і встановлено порушення порядку та строку вручення вироку суду після його проголошення , однак , колегія суддів вважає вказані порушення неістотними та такими , що не впливають на зміст та повноту судових висновків та не тягнуть за собою скасування судового рішення. Права обвинуваченого істотно порушено не було, останній вчасно подав апеляційну скаргу , а його захисник був присутнім на проголошенні вироку.

Отже, доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора про те, що вирок є незаконним та підлягає до скасування у зв`язку з порушенням порядку проголошення судового рішення , апеляційний суд відхиляє.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 28.04.2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення , починаючи з 14.02.2016 року по 25.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: