Справа № 577/4691/15-к
Провадження № 1-кп/577/245/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" грудня 2016 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000908 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.2, 186 ч.3, 263 ч.1, 309 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 24 грудня 2016 року.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід продовжити, оскільки ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечують проти продовження строку тримання під вартою, просять змінити запобіжний захід на грошову заставу.

Суд, вислухавши учасників процесу вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Указане кримінальне провадження відкладалось з незалежних від суду причин.

До 24 грудня 2016 року закінчити розгляд вищевказаного кримінального провадження неможливо.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 24.12.2016 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, оскільки на даний час судом не допитані ще свідки, а сторонами кримінального провадження не досліджувались письмові докази; жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на грошову заставу на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; заявлені ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід, на даний час не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. ст. 187 ч.2, 186 ч.3, 263 ч.1, 309 ч.1 КК України раніше встановлений запобіжний захід в виді тримання під вартою продовжити до двох місяців, тобто до 18 лютого 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1