Справа № 215/5054/16-к
1-кп/215/187/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,-
встановив:
ОСОБА_5 , перебуваючи на робочій зміні ТОВ «СМУ-101», де працює газоелектрозварювальником, на території пульпопроводу - 4 на плотині хвостосховища ПРАТ «ПІВНІЧНИЙ ГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, вирішив здійснити крадіжку лому стального негабаритного виду №500.
Діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення майна ПРАТ "ПівнГЗК" та звернення його на свою користь, ОСОБА_5 знаходячись на території пульпопроводу - 4, на плотині хвостосховища ПРАТ «ПІВН ГЗК» з відкритої території, почав переносити, по одному частини лому стального негабаритного виду №500, до автомобілю ГАЗ -66, д.н. НОМЕР_1 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 попросив водія автомобіля ГАЗ - 66 ОСОБА_6 перевезти вказані частини лому стального №500 в загальній кількості 1,385 т до території колишніх складів ОРС, яка обслуговується ПРАТ «ПІВН ГЗК» та на момент вчинення злочину перебувала в оренді, з метою обернення на власну користь викраденого майна.
Прибувши до території колишніх складів «ОРС», ОСОБА_5 почав переносити, по одному частини лому стального негабаритного виду №500 до автомобілю «FІАТ DUСАТО» д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_5 заздалегідь домовився про перевезення вищевказаних частин лому, з метою отримання неправомірної вигоди.
Однак, свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, ОСОБА_5 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в той же день 18.10.2016 року приблизно о 13-50 годині під час перенесення лому з одного автомобілю до іншого, з викраденим майном був зупинений співробітниками відділу охорони ТОВ «ОА» «Барс», на території РЗФ-1 ПрАТ «ПІВНГЗК».
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2761 від 18.10.2016 вартість викраденого лому стального негабаритного виду №500 загальною вагою 1,385 т. становить 6454,10 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Підозрюваному ОСОБА_5 при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 471,473 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, пояснив, що дійсно намагався таємно викрасти лом з території підприємства, та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого та представника потерпілого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.3 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для примирення. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого зазначив про примирення з підозрюваним через повернення майна та погодився на затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ПрАТ «Північний ГЗК» ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.
Керуючись п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., на користь держави.
Речові докази: газоріжучу апаратуру, яка складається з різака, двох шлангів та двох манометрів повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладання угоди, невиконання судом вимог встановлених частинами п`ятою чи сьомою статті 474 цього Кодексу. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: