Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/178/17
Номер провадження 1-кп/540/56/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2017 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000054 від 18.02.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не депутата, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :

згідно обвинувального акту від 22 лютого 2017 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 18.02.2017 року о 10.00 год., перебуваючи в смт Машівка Машівського району Полтавської області, проходячи по вулиці Незалежності, а саме, неподалік продуктового магазину «Маркет-Опт», на паркувальному майданчику побачив автомобіль марки «Merceedes-Benz» Sprinter днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в якому дверцята водія не повністю зачинені, та почув із салону автомобіля телефонний дзвінок. В подальшому, ОСОБА_5 підійшов ближче і побачив, що на панелі біля керма лежить мобільний телефон марки «Нокія» чорного кольору, і в цей час у нього виник прямий умисел на його крадіжку з метою подальшого використання у власних цілях. Реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, користуючись відсутністю власника та тим, що його ніхто не бачить, підійшов ближче до автомобіля, відкрив повністю дверцята та таємно взяв з панелі автомобіля мобільний телефон марки «Нокія»-1035 чорного кольору з ІМЕІ № НОМЕР_2 та ІМЕІ № НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку про визначення ватрості рухомого майна № 25/17 від 18.02.2017 року становить 306,00 грн, який був обладнаний сім картою мобільного оператора зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , на рахунку якого було 0 гривень, вартість якої згідно висновку про визначення ватрості рухомого майна № 25/17 від 18.02.2017 року становить 28,00 грн. В подальшому, ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме, вимкнув телефон та поклав до кишені курточки, для подальшого використання. Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 334,00 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, за умовами якої потерпілий, у зв`язку з поверненням викрадених речей, не має до підозрюваного жодних претензій в т.ч. матеріального та морального характеру, а останній у свою чергу зобов`язується негайно, після затвердження угоди судом, принести потерпілому офіційні вибачення за скоєні ним неправомірні дії.

Сторони узгодили призначення наступного покарання для ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоїв кримінальне правопорушення, предбачене ч. 1 ст.185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання є: щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не вбачається.

За таких обставин, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, сторони узгодили підозрюваному покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Також сторони зазначили, що обізнані про правові наслідки укладення та затвердження угоди визначені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, що визначені ст. 476 КПК України, що відобразили в угоді та засвідчили своїми підписами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується класифікується, як середньої тяжкості.

При цьому судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди та погоджується на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та він повністю визнає винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і просить суд затвердити угоду.

Потерпілий угоду підтримує та просить її затвердити.

Прокурор вважає, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права і свободи сторін.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у справі: мобільний телефон марки «Нокія»-1035 та сім-карта мобільного оператора «Київстар», які зберігаються потерпілим слід залишити йому, як власнику.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 22 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Нокія»-1035 та сім-карту мобільного оператора «Київстар» залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: