печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

за участю адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури номер 6 міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури номер 6 міста Києва ОСОБА_3 та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий посилався на таке: Печерським управління поліції ГУНП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003319, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, а саме квартирою за адресою:

АДРЕСА_2 , розробив план по її заволодінню та реалізуючи задумане представлявся учасникам перемовин вигаданим ім`ям ОСОБА_7 , при цьому під приводом оренди вказаної квартири для свого удаваного сина ОСОБА_8 , з яким власником квартири ОСОБА_9 був укладений договір оренди номер 1090 від 11.04.2017 року, з метою викликати довіру та безперешкодно реалізовувати свій злочинний умисел, здійснював щомісячні грошові розрахунки за оренду вказаної квартири та фактично шляхом обману оселився та проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проживання в квартирі викликав у власника квартири ОСОБА_9 довіру та впевненість в своїй добропорядності та залучив до реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_10 , фотокартка якого була вклеєна до раніше втраченого власником паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , при цьому діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 подали 19.06.2017 для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 підроблене рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №1003/7228/12 від 24.03.2016 згідно якого затверджено мирову угоду та надано право виготовити тех.. Документацію Бюро Технічної Інвентаризації (БТІ) та зареєструвати в відділі Державної реєстрації квартиру площею 47.10 кв. м. АДРЕСА_2 на ОСОБА_11 . на підставі якого приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , будучи введеним в оману, вніс запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за новим власником ОСОБА_11 . Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_10 шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_3 , хоча насправді вказана квартира на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 28.09.2006 року, укладеному між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з однієї сторони та ОСОБА_9 з іншої, належала останньому.

Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_10 заволоділи об`єктом нерухомого майна, вартість якого більше ніж в шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном та придбанням права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянин України, українець, освіта вища, одружений, офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у провадженні, а саме:

-Протоколами огляду місця події від 11.07.2017.

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_15

-Документами про право власності на квартиру.

- Документами, з використанням яких здійснювались шахрайські дії із заволодіння квартирою.

12.07.2017 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Орган досудового розслідування, вважає що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись в місцях, не пов`язаних з триманням під вартою, може переховуватися від органів розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, спеціалістів у даному кримінальному провадженні, приховати сліди вчинення злочину та речові докази, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність, пов`язану з вчиненням корисливих злочинів.

Наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, санкція статті за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, при вчиненні вказаного злочину здійснював підробку та використання підроблених офіційних документів, що свідчить про здатність приховувати сліди злочину та створювати умови, за яких викриття злочину ускладнюється, сам спосіб вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину свідчить про здатність ОСОБА_5 впливати на людей та використовувати їх під час вчинення дій об`єктивної сторони злочину та переконувати про вигідність співпраці з ним. При цьому необхідно врахувати той факт, що у вчиненні вказаного злочину були задіяні інші особи, які надавали ОСОБА_5 допомогу у підробці документів та комунікації із учасниками процесу вчинення шахрайських дій, із залученням та використанням яких був вчинений даний злочин, які на даний час не викриті, а перебування ОСОБА_5 на свободі надасть йому можливість приховати сліди вчинених ним та його співучасниками дій та здійснити вплив на вказаних осіб, з метою запобігти покаранню. Крім цього на даний час перевіряється причетність ОСОБА_5 до вчинення аналогічних злочинів на території м. Київ

Таким чином крім викладеного вище необхідно врахувати те, що

ОСОБА_5 у вчиненому не розкаявся та від дачі показань відмовляється, постійного місця роботи чи навчання не має, міцних соціальних зв`язків не має, що свідчить про те, що вчинення кримінальних правопорушень є основним джерелом доходу для ОСОБА_5 ..

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки лише перебування ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити запобігання можливості переховування від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що підстав для застосування такого виду запобіжного заходу немає, просили застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження прийшов до наступного: Печерським управлінням поліції ГУНП України в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0003319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. 12 липня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. 11 липня 2017 року підозрюваний ОСОБА_5 затриманий на підставі ст. 208 КПК України. ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, міра покарання за який у разі доведеності його вини передбачає позбавлення волі на строк від п,яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказаний злочин у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин. Слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатньо доказів на підтвердження пред,явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Зазначені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України підтверджують доводи, викладені у клопотанні. З урахуванням всіх доводів, викладених сторонами обвинувачення та захисту, слідчий суддя приймає до уваги , що підозрюваний має міцні соціальні зв,язки, має дружину, є інвалідом другої групи /зі слів/, раніш не судимий, а також обставини скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий запобіжний захід не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Суддя приймає до уваги, наявність обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний може ухилятися від органу досудового слідства і суду. Тому, з урахуванням всіх вищезазначених обставин у справі, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства згідно ч. 5 ст. 8 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за номером 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 /право на свободу та особисту недоторканість/ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища. У відповідності до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов,язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у матеріалах, доданих до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Таким чином, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов,язує обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов,язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів зобов,язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обгрунтовано гарантіями явки до суду. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченому ч.4 ст.190 КК України, яка передбачає показання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Слідчий суддя приймає до уваги обставини, за якими ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його особу, стан здоров,я, соціальні зв,язки, позитивну характеристику. Незважаючи на вказані данні про особу підозрюваного, слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує, що особа підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, вважає доцільним з метою запобігання визначеним у ст. 177 КПК України ризикам застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Але у відповідності до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя обирає підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов,язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. При визначенні розміру застави, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, дані про його особу, сімейний стан, стан здоров,я, матеріальний стан, на який посилався адвокат у судовому засіданні, обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу в межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме: 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 480000,00 гривень. При цьому слідчий суддя вважає, що визначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов,язків, передбачених КПК України з урахуванням всіх обставин, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193,194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури номер 6 міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строків досудового розслідування.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 480000,00 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/ на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва:

р/р НОМЕР_1 ;

МФО /код банку/ 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ у місті Києві.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у відповідності до ст. 194 КПК України наступні обов,язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у кримінальному провадженні;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: Київська область місто Біла Церква без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в,їзд в Україну;

-утриматися від спілкування зі свідками , іншими підозрюваними у кримінальному провадженні номер 0003319 від 11 липня 2017 року за списком, наданим слідчим або прокурором;

-носити електронний засіб контролю.

Термін обов,язків, покладений слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах досудового розслідування строком два місяці.

Роз,яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятору, де буде перебувати підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа слідчого ізолятору, де буде перебувати підозрюваний ОСОБА_5 має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов,язаний виконувати покладені на нього обов,язки, пов,язані з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв,язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали визначити по 08 вересня 2017 року включно .

Слідчий суддя