АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 13.07.2016 року, приблизно о 15 год., знаходячись по АДРЕСА_2 , побачив наглядно знайомого малолітнього ОСОБА_8 , 2002 року народження, який грався з однолітками на дитячому майданчику, а поряд з ним був велосипед «Вілберт» чорного кольору, який належить його матері ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадання чужого майна з метою особистого збагачення, усвідомлюючи що малолітній ОСОБА_8 спостерігає за його діями, ОСОБА_6 підійшов до вказаного велосипеда «Вілберт», та на очах у малолітнього ОСОБА_8 сів на нього.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік на викраденому велосипеді «Вілберт» чорного кольору загальною вартістю 8000 грн., який належить ОСОБА_9 , чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 8000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Зокрема вказує на те, що він раніше не судимий, матеріальної або моральної шкоди потерпілій не спричинив.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, які пом`якшують покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України, не працює, не одружений, а також того, що він на даний час затриманий за підозрою у вчинені іншого злочину, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у мінімальному розмірі для даного виду покарань, передбаченого санкцією ч.1 ст. 186 КК України.
Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування вироку відсутні.
На підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Керуючись ст.ст. 404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13.02.2017 року по 22.05.2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3