печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у зв`язку з неповерненням тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України повернути останньому все вилучене під час обшуку, який відбувся 11.05.2016 року, в рамках кримінального провадження № 0001196 від 22.12.2015, майно.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній.

Інші особи, які беруть участь у справі не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, завчасно, причина неявки суду не відома.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність вище зазначених осіб.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні ГСУ ГПУ перебуває кримінальне провадження № 0001196 від 22.12.2015 внесене до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.

В межах проведення досудового розслідування за цим кримінальним провадженням 28.04.2016 за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_4 , слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 винесено ухвалу на проведення обшуку в транспортному засобі автомобілі марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , яким користується ОСОБА_3 , з метою відшукання і вилучення документів, які стосуються відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Згідно протоколу обшуку, 11.05.2016 року документи, для відшукання яких надавався дозвіл на проведення обшуку не знайдені, разом з тим, були вилучені автомобілі марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля, протиугінний засіб «SKYBRAKE», два пристрої протиугінної охорони «X-Keeper» та правовстановлюючі документи на вказаний автомобіль, а саме: кредитну історію та договір відступлення права вимоги від 11.01.2016.

13.02.2017 року заявник звернувся із клопотанням вх. № 59 до Генерального прокурора України зі скаргою на неповернення тимчасово вилученого майна.

20.03.2017 заявник отримав лист від прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_8 № 07/2-36529-16 від 14.03.2017, в якому зазначено, що ОСОБА_3 має з`явитись в приміщення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України з документами, що підтверджують право власності на вказане майно для вирішення питання про його повернення.

Втім, на час подання скарги, вилучене майно не було повернуто заявнику.

Більше того, системний аналіз змісту ухвали слідчого судді від 28 квітня 2016 року та протоколу обшуку від 11 травня 2016 беззаперечно вказує на те, що вилучене майно не міститься в переліку предметів та документів, які зазначені до відшукання в ухвалі слідчого судді про обшук.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги слідує, і зазначені обставини не спростовані, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. ст. 170-172 КПК України про арешт вилучено під час обшуку 11.05.2016 майна, а відтак останнє має режим тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
зобов`язати слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні № 0001196 від 22.12.2015 повернути ОСОБА_3 автомобіль марки "Toyota Camry" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ключ від автомобіля, протиугінний засіб "SKYBRAKE", два пристрої протиугінної супутникової охорони "X-Keeper" та документи на вказаний автомобіль, а саме кредитну історію та договір відступлення прав вимоги від 11.01.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1