Справа № 182/2044/17
Провадження № 1-кс/0182/592/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2017 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2016 за № 0002130 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою спеціальною, не одруженого, раніше судимого:
- 02.11.2015 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
06.04.2016 до Нікопольського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 190 КК України направлено обвинувальний акт,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
25.04.2017 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2016 за № 0002130 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 06.05.2016 приблизно о 07.40 год., знаходячись біля гаражів, що розташовані поруч покинутої котельні в районі КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, Гагаріна 54-а, побачив неповнолітніх ОСОБА_6 , у якого в руках був мобільний телефон «LenovoA 369і» чорного кольору, та ОСОБА_7 , після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння вказаним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 покликав до себе ОСОБА_8 під приводом розмови. Останній, усвідомлюючи небезпеку протиправного заволодіння ОСОБА_5 належним йому телефоном «LenovoA 369і», передав його своєму товаришу ОСОБА_7 , який пішов до приміщення школи. Дізнавшись про відсутність у ОСОБА_8 телефону, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, наказав ОСОБА_9 , який до них підійшов, покликати до нього ОСОБА_7 . Прибувши до вищевказаного місця, ОСОБА_7 повернув ОСОБА_8 його мобільний телефон «LenovoA 369і». ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном «LenovoA 369і», використовуючи обман як спосіб отримання доступу до майна, попросив ОСОБА_8 надати йому належний йому телефон «LenovoA 369і» для здійснення дзвінків, пообіцявши при цьому повернути телефон через пару годин. ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_5 вже не поверне належний йому телефон «LenovoA 369і», але через те, що на той час був наляканий його негативною репутацією, недобровільно передав ОСОБА_5 належний йому телефон «LenovoA 369і». З місця події ОСОБА_5 зник, протиправно отриманим телефоном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 умисно повторно з корисливих мотивів відкрито викрав у ОСОБА_8 мобільний телефон «LenovoA 369і», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 38/12.1/6 від 20.02.2017 могла становити 770 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
13.04.2017 йому було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, тяжкий корисливий злочин, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; він раніше був засуджений за вчинення аналогічних корисливих злочинів, вчинив злочин в період іспитового строку, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 190 КК України стосовно ОСОБА_5 знаходиться обвинувальний акт, у його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів, у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 , не заперечуючи факт вчинення кримінального правопорушення, по якому йому висунуто підозру, в судовому засіданні просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що він завжди з`являвся за викликом до слідчого, суду, не переховувався і не вчиняв нові злочини, зобов`язується більше не вчиняти злочини.
Вислухавши слідчого, підозрюваного, прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Європейського суду від 26 січня 1993 року «В. проти Швейцарії» …небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.
Також, слідчим суддею враховано, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою; Єлоєв проти України від 06.11.2008, відповідно до якого навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується доказами показами потерпілих, свідків.
Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Також враховує ту обставину, що пройшов тривалий час з дати скоєння злочину, та відсутність відомостей про вчинення ним інших злочинів. Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчинених злочинів не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що існують ризики того, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він вчинив тяжкий корисливий злочин в період іспитового строку, не має постійного заробітку, законних джерел існування, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів.
Але слідчим, прокурором недостатньо доведено, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти тиск на свідків, потерпілого, оскільки достатніх та достовірних доказів цьому не надано. При цьому слідчий підтвердила, що підозрюваний від явки до неї не ухилявся, завжди з`являвся за першою вимогою.
Разом з тим, враховуючи те, що прокурором недостатньо доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання ризикам, враховуючи обставини кримінального правопорушення, те, що викрадене майно повернуте потерпілому, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання і реєстрації, пройшов тривалий час з дати скоєння злочину, але відсутні відомості про вчинення ним інших злочинів, тому, враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, на думку слідчого судді, не зможуть в повній мірі запобігти наявним ризикам.
Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 2), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2016 за № 0002130 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській обл..
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 27.06.2017 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1