Справа № 132/2860/16-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 20.08.2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, раніше судимого 03.03.2016 року Калинівським районним судом по ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2016 року біля 22 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов через металеву хвіртку на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де на території подвір`я побачив собаку породи «німецька вівчарка», яку він добре знає, так як раніше доглядав за нею. Покликавши до себе вищевказану собаку, накинув їй на шию мотузку, яку приніс із собою, та вивів із території домогосподарства, в подальшому відвів до себе в будинок, де зачинив в одній із кімнат. Викрадену собаку ОСОБА_3 мав на меті продати. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 1100 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), по кваліфікуючій ознаці вчинена повторно.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

28.09.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Також вказаною угодою сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у виді трьох місяців арешту.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення від 28.09.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 та призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у виді трьох місяців арешту.

Відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.72 КК України 3 місяці арешту перевести 3 місяці позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 03.03.2016 року та остаточне покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю вироків у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено. В угоді про примирення потерпіла і обвинувачений зазначили, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, на момент укладання даної угоди повністю відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_5 шкоду.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим, вислухавши думку прокурора, яка підтримала вимогу про затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 28.09.2016 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження даної угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що ОСОБА_3 здійснив крадіжку собаки породи «німецька вівчарка», вартістю 1100 грн. у потерпілої ОСОБА_5 , при обставинах викладених у обвинувальному акті. Такі його дії підлягають кваліфікації по ч.2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), по кваліфікуючій ознаці вчинена повторно.

Відповідно вчиненому кримінальному правопорушенню належить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену із потерпілою ОСОБА_5 міру покарання у виді арешту.

Крім того, відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року

«Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод»

якщо ж підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення потерпілої ОСОБА_5 із обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання і остаточне покарання ОСОБА_3 визначити, керуючись правилами статтей 71, 72 КК України, частково приєднавши ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 03.03.2016 року.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України,

п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року

«Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод»,

суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28.09.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене із потерпілою ОСОБА_5 покарання у виді трьох місяців арешту.

Відповідно до ст.71 КК України до знов призначеного ОСОБА_3 покарання, що відповідно до ст.72 КК України буде складати 3 місяці позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 03.03.2016 року, та остаточне покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю вироків у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ по справі: собаку породи «Німецька вівчарка», а також 4 банки ємкістю 0,5 л. кожна домашнього яблучного варення, які було повернуто потерпілій ОСОБА_5 під розписку,- передати по належності її власнику ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 .

Вирок може бути оскарженим на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суду Вінницької області.

Суддя: