пр. № 1-кп/759/110/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010934 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Берегово Закарпатської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , інші учасники потерпілий ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 02.11.2016, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища вирішила вчинити крадіжку чужого майна та з цією метою стала пересуватись по місту Києву для відшукання предмету посягання. Цього ж дня приблизно о 10 годині 55 хвилин, коли ОСОБА_3 знаходилась біля приватного будинку АДРЕСА_2 , вона звернула увагу на вказаний приватний будинок та скориставшись тим, що поряд немає сторонніх людей і за її діями ніхто не спостерігає, вирішила проникнути через вхідні двері паркану, які на той момент були не замкнені на замок. Продовжуючи знаходитись за вказаною адресою, ОСОБА_3 з метою викрадення чужого майна проникла на територію приватного будинку АДРЕСА_3 , який огороджений металевим парканом, де помітила біля будинку металеві конструкції, які вирішила таємно викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись на території приватного будинку АДРЕСА_3 та переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, таємно взяла з-під будинку: мийку з нержавіючої сталі, вартістю 400 гривень; пластикову трубу для зливу води, вартістю 50 грн. та не представляючі для потерпілого матеріальної цінності інші вироби з металу, а всього майна на загальну суму 450 гривень. Заволодівши в такий спосіб чужим майном, ОСОБА_3 направилась до виходу з огородженої приватної території разом з викраденим майном, однак, вийшовши за огороджену територію домоволодіння була викрита та затримана потерпілим, отже, не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала у повному обсязі та показала, що 02.11.2016 приблизно о 10 годині 55 хвилин вона перебувала на АДРЕСА_3 , де звернула увагу на приватний будинок АДРЕСА_4 . Вважаючи, що за нею ніхто не спостерігає, вона через вхідні двері металевого паркану, які на той момент були не замкнені на замок, зайшла на подвір`я вказаного будинку та намагалася вчинити таємне викрадення мийки з нержавіючої сталі та пластикової труби для зливу води. Проте, вчинивши всі дії, які вона вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки, вийшовши за огороджену територію домоволодіння, була викрита та затримана потерпілим, а наявне при ній чуже майно повернуто власнику. Погоджується, що вартість викраденого нею майна становить 450 гривень.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю і її дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України вірно, оскільки вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини цього злочину, відношення обвинуваченої до скоєного, особу обвинуваченої: її вік, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працевлаштована, не заміжня, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої у відповідності до вимог ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України і звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на неї обов`язки, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за яким призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: мийку з нержавіючої сталі та пластикову трубу для зливу води, які передано на відповідальне зберігання потерпілому, залишити законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1