Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

14 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю ОСОБА_2 особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_3 , розглянувши заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід,

у с т а н о в и в :

До Апеляційного суду міста Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п.5, 6 ч.1 ст.2122 КУпАП, і закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

10.05.2017 року автоматизованою системою документообігу суду для здійснення апеляційного перегляду справи визначено суддю судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 29.05.2017 року суддя винесла постанову, якою заявила собі самовідвід.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю. Оскільки суддя ОСОБА_4 не має допуску до державної таємниці у передбаченому законом порядку, то з метою дотримання законності, зокрема, Закону України «Про державну таємницю», вважала за необхідне заявити самовідвід.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.2122 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року), вважаю, що заява про самовідвід у формі процесуального рішення повинна бути розглянута за аналогією закону, тобто у передбаченому ст.81 КПК України порядку іншим суддею, визначеним автоматизованою системою документообігу суду.
Заслухавши думку ОСОБА_2 і захисника ОСОБА_3 , які поклалися на розсуд суду при вирішенні питання про самовідвід, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені у постанові, вважаю, що у задоволенні заяви судді про самовідвід належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вважаю, що відсутність у судді допуску до державної таємниці жодним чином не може вплинути на його безсторонність (неупередженість).

Оскільки матеріали справи містять документи з грифом «Для службового користування» і не містять документи, які становлять державну таємницю, порушень вимог Закону України «Про державну таємницю» при розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення суддею допущено бути не може.

Інші обставини, які б викликали сумнів у неупередженості судді і могли бути підставами для задоволення заяви про самовідвід, тобто суб`єктивні критерії, як то особисті зв`язки, переконання, або об`єктивні критерії, які можуть свідчити про наявність неналежного впливу на суддю, також відсутні.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва ОСОБА_1