УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1044/17

21 липня 2017 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської обкласті ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешту на майно, а саме паливну пелету, який було накладено ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 24 травня 2017 року, та зобов"язати слідчих СВ Костопільського ВП та процесуального прокурора повернути їй це майно.

Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є власником паливних пелет.

Заявник та її представник в судове засідання не з"явилися, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.

Представник прокуратури в судове засідання не з"явився.

Відповідно до статей 22 та 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника, а неявка представника прокуратури не є підставою для відкладеня розгляду клопотання.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.107 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № № 0000393 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту викрадення товарно-матеріальних цінностей з території ТзОВ «Українська Теплоізоляційна Компанія».

Транспортні засоби з вантажем (паливною пелетою) були затримані 23.05.2017 року неподалік території ТзОВ «Українська Теплоізоляційна Компанія», що в м. Костопіль, вул. Степанська, 115 і за клопотанням слідчого на транспортні засоби з вантажем ухвалою слідчого судді від 24 травня 2017 року було накладено арешт. .

Слідчий суддя констатує, що за клопотанням заявника вантаж (паливну пелету) передано їй на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , яка також стверджує, що вона є власником пелети.

Заявником на підтвердження належності йому вантажу (паливної пеллети) було надано копію контракту 15/02/17, укладений між ФОП ОСОБА_3 та KMP TRADE Sp z.o.o., згідно якого продавець зобов`язувалася продати, а покупець прийняти та оплатити пеллету паливну, та копію товарно-транспортної накладної від 21.05.2017 року згідно якої вантажовідправник ФОП ОСОБА_3 відвантажила для вантажоодержувача KMP TRADE пелету паливну.

Оглядом контракту встановлено, що він укладений на українській та англійській мовах. Причому в цих текстах вказана різна дата його укладення 15.02.2017 р. та 15.02.2016 р. Разом з тим, даний контракт не є безперечним доказом, що арештована паливна пелети належить саме заявниці.

Жодних інших доказів належності заявниці арештованої паливної пелети, заявником до клопотання не долучено.

Слідчий суддя зазначає, що при постановлені ухвали Костопільського районного суду від 24 травня 2017 року у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого підстави для арешту майна, а саме з метою збереження речових доказів та запобігання можливим фактам подальшого відчуження майна стороннім особам, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчим суддею при накладенні арешту враховано достатність доказів, наданих слідчим, що вказують на можливість вчинення злочину, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації. Зокрема, було враховано, що безперечні докази належності заявнику вантажу були відсутні, що в зв`язку з цим потребує проведення перевірки походження цього вантажу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя констатує, що заявник не довела, що в подальшому в застосуванні накладенню арешту на майно відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, оскільки, вантаж (паливна пелета) має істотне значення для кримінального провадження і тривають слідчі дії, пов"язані з встановлення дійсного місця походження вантажу.

За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1