ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1184/17
Провадження № 1-кс/210/546/17

"22" березня 2017 р. м. Кривий Ріг
Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0000660 від 01.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, про накладення арешту, -
ВСТАНОВИВ:
20.03.2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звернувся заступник начальника другого слідчого відділу Слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з клопотанням погодженим прокурором у кримінальному провадженні №0000660 від 01.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України про накладення арешту на суму 7 865 561 грн. на рахунки відкриті у АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), за адресою м. Київ, вул. Куренівська, 15А, наступними підприємствами: ТОВ "ЕКСПО ОІЛ ПЛЮС" (), рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (українська гривня).

В обґрунтування заявленого клопотання заступник начальника другого слідчого відділу посилався на те, що у провадженні слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000660 від 01.08.2016 за фактом зловживання службовими особами Дніпропетровської міської ради в особі Департаменту благоустрою та інфраструктури та Управління державної казначейської служби України у Бабушкінському (Шевченківському районі) м. Дніпропетровськ (Дніпро) своїм становищем під час здійснення контрольних повноважень.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що за незаконного сприяння службових осіб Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради службові особи ТОВ «Територія-Д» (код 39588920) у 2016 році уклало договори на виконання: послуг з поточного ремонту зелених насаджень; послуг з утримання автошляхів міста (підмітання, видалення снігу, посипка доріг); послуг з прибирання вулиць та автошляхів на загальну суму 37 млн. грн.

За результатом виконання зазначеного обсягу робіт, посадові особи ТОВ «Територія-Д», діючи узгоджено зі службовими особами Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради (далі за текстом Департамент), внесли до актів виконаних робіт форми КБ-2В інформацію щодо виконання робіт та послуг, яка не відповідає дійсності щодо їх обсягу та якості надання, та стала підставою для привласнення вказаними особами бюджетних коштів на суму 7 865 561 грн.

У ході досудового розслідування встановлено, що з метою виконання вищезазначеного договору ТОВ «Територія-Д» уклало договори субпідряду та постачання матеріалів та товарів із рядом підприємств: ТОВ "ДНІПРОКЛІНЕР" (), ТОВ "ТОРОНАДО-Л.Т. СЕРВІС" (), ТОВ "СЛАВТЕХСЕРВІС" (), ТОВ ВКП "СТАНДАРТ - ЛТД" (), ТОВ ПІДПРИЄМСТВО "ВЕСНА ЛТД" (), ТОВ "КОМ+ТРАНС" (), ТДВ "ДНІПРОКОМУНТРАНС" (), КП «УРЕА» ДМР (), ТОВ "ЕКСПО ОІЛ ПЛЮС" ().

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:

a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;

b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом;

c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Згідно із ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, речі, документи підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальними правопорушеннями, вчиненими службовими особами ТОВ «Територія-Д» (код 39588920) за попередньою змовою із субпідрядними підприємствами та підприємствами постачальниками матеріалів ТОВ "ДНІПРОКЛІНЕР" (), ТОВ "ТОРОНАДО-Л.Т. СЕРВІС" (), ТОВ "СЛАВТЕХСЕРВІС" (), ТОВ ВКП "СТАНДАРТ - ЛТД" (), ТОВ ПІДПРИЄМСТВО "ВЕСНА ЛТД" (), ТОВ "КОМ+ТРАНС" (), ТДВ "ДНІПРОКОМУНТРАНС" (), КП «УРЕА» ДМР (), ТОВ "ЕКСПО ОІЛ ПЛЮС" () у кримінальному провадженні, завдано матеріальну шкоду територіальній громаді м. Дніпро на суму 7 865 561 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна в даному випадку для забезпечення цивільного позову та з метою відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди на загальну суму 7 865 561 грн. до набрання судовим рішенням законної сили та для забезпечення конфіскації майна юридичної особи, здобутого злочинним шляхом.

2) перелік і види майна, що належить арештувати:

рахунки відкриті у АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), за адресою м. Київ, вул. Куренівська, 15А, наступними підприємствами: ТОВ "ЕКСПО ОІЛ ПЛЮС" (), рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (українська гривня).
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати витяг з АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 7 865 561 грн. 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди фактичні обставини викладені вище, документи, що додаються до клопотання і є доказами завдання шкоди.

Заступник начальника другого слідчого відділу клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши думку заступника начальника другого слідчого відділу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.
Відповідно до ч. 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч.4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Однак, в клопотанні заступник начальника другого слідчого відділу, взагалі не обґрунтував, яким саме чином грошові кошти, які розміщені на рахунку у АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), за адресою м. Київ, вул. Куренівська, 15А, наступними підприємствами: ТОВ "ЕКСПО ОІЛ ПЛЮС" (), рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (українська гривня), можуть бути предметом злочину та стосовно них існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, відсутнє також посилання на те, за якими операціями грошові кошти надійшли на вказані у клопотанні слідчого банківські рахунки.
Так, з огляду на досліджені матеріали клопотання, не вбачається достатніх підстав для накладення арешту на рахунки відкриті у АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), за адресою м. Київ, вул. Куренівська, 15А, наступними підприємствами: ТОВ "ЕКСПО ОІЛ ПЛЮС" (), рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (українська гривня), так як посилання заступника начальника другого слідчого відділу на наявність оперативної інформації щодо майна, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, а саме, привласнення бюджетних коштів, не може бути підставою для накладення арешту. Крім того, не надано суду будь-яких доказів, щодо адреси відповідної банківської установи.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, заступник начальника другого слідчого відділу в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Слідчим суддею не встановлено правової підстави для накладення арешту на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на вказаному рахунку (рахунках).
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення грошові кошти на рахунки відкриті у АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), за адресою м. Київ, вул. Куренівська, 15А, наступними підприємствами: ТОВ "ЕКСПО ОІЛ ПЛЮС" (), рахунки № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (українська гривня) мають до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні заступник начальника другого слідчого відділу не довів необхідності у накладенні арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволені клопотання заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про накладення арешту - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1