Справа № 727/9663/16-к
Провадження № 1-кп/727/413/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2016 року, укладену в кримінальному провадженні № 0003146 від 29.11.2016 року, яке надійшло до суду з Чернівецької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернівців, українки, громадяннки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої в АДРЕСА_1 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.311 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_5 невстановлений час, місці та обставинах, придбала прекурсори, які в подальшому зберігала до 15 год. 26.09.2016 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , які використовувала для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин в домашніх умовах з різноманітних складників, шляхом ряду хімічних реакцій синтезу органічних речовин.

В подальшому, 26.09.2016 року, в період часу з 15 до 16 год., під час проведення санкціонованого обшуку у ОСОБА_5 , за місцем її постійного проживання в АДРЕСА_1 , працівниками поліції в присутності понятих було виявлено та вилучено шприци з невідомою речовиною в середині.

Відповідно до висновку експерта №441-х від 07.11.2016 року надана на дослідження рідина в медичному шприці є прекурсором стосовно якого встановлюються заходи контролю соляною кислотою, об?ємом 14,9 мл. Згідно висновку експерта № 438-Х від 10.11.2016 року залишки рідин, що знаходились в наданих на дослідження п?яти шприцах, містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено ефедрином, загальною масою 0,0067 г.

Окрім цього, під час вищевказаного обшуку в помешканні ОСОБА_5 було виявлено шприц з невідомою речовиною, яка згідно висновку експерта № 440-Х від 10.11.2016 року містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, вагою 0,0079 г.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст.311 ч.1 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.

ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні цього злочину визнала повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_5 , її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 311 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими вона повністю погодилась в судовому засіданні.

Підозрювана ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України 29 листопада 2016 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.311 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 , підозрювана ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрювана ОСОБА_5 відмовилась від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.

ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання нею угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 підтвердили факт визнання нею винуватості, просили затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання за ст.311 ч.1КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких її обвинувачують, та роз`яснено її права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що вона розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 злочину за ст. 311 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають закону та інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 29 листопада 2016 року між нею з участю захисника ОСОБА_4 та прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., вважає, що таке покарання належить їй призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченої, яка щиро розкаялась у вчиненні цього злочину, раніше не судима, нічого протиправного не вчиняла, позитивно характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 листопада 2016 року між підозрюваною ОСОБА_5 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винною за ст.311 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2931 гривні 83 копійок.

Речові докази:

-сейф пакет № 0543544 із 14,9 мл. соляної кислоти, який згідно постанови про визнання та прилучення до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 18.11.2016 року ( а.с.33-34), сейф пакет № 1831512, ( а.с. 40-41), сейф пакет № 0543342 ( а.с. 47-48) та знаходяться в камері зберігання речових доказів Головного Управління Національної поліції у Чернівецькій області знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ ОСОБА_1