печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004972, -

В С Т А Н О В И В :
14.12.2016 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00, яка належить на праві власності гр. ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження майном.
З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004972, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п. 3, 6, 9, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, а також інших осіб.
В ході досудового розслідування встановлено, що що у період 2014-2015 років жителі міста Києва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інші особи, діючи умисно за попередньою змовою між собою організували стійку озброєну банду з метою нападу на окремих осіб, заволодіння чужим майном, житлом та грошовими коштами громадян.
Для досягнення злочинної мети, учасники банди забезпечили її високий рівень організації та стійкості, розподілили між собою ролі і функції кожного під час вчинення злочинів, чітку координацію та взаємозв`язок між її членами.
Так, 13.12.2015 близько 18 год. у АДРЕСА_2 члени організованої злочинної банди у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з відома та згоди її організаторів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів здійснили викрадення власника квартири ОСОБА_10 , якого незаконно позбавили волі та на автомобілі марки ЗАЗ «ЛАНОС», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , вивезли до села Басівка, Роменського району, Сумської області, де незаконно утримували тривалий час, вимагаючи відмовитись від належного йому житла.
13.12.2015, приблизно о 23 год., організована злочинна банда у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою між собою, за вказівкою їх організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою заволодіння квартирою ОСОБА_10 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , діючи відповідно до розробленого її учасниками злочинного плану у с. Басівка, Роменського району, Сумської області, шляхом удушення вчинили умисне вбивство викраденого ними ОСОБА_10 .
11.05.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому 12.05.2016 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. 13.05.2016 Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін якого продовжено до 24.12.2016.
В ході досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_5 та членів організованої групи до незаконного заволодіння квартирою ОСОБА_11 .
Так, на початку 2011 року до офісу ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 звернувся гр. ОСОБА_11 за допомогою в оформленні приватизації квартири за адресою АДРЕСА_4 , надавши при цьому необхідні документи на житло та паспортні дані.
Однак, ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи на меті заволодіти житлом ОСОБА_11 шляхом шахрайства, ввів останнього в оману та запропонував оформити нотаріальне доручення на представлення його інтересів в судових органах та органах влади, ніби-то для подальшого оформлення право установчих документів на квартиру.
В серпні 2011 року ОСОБА_5 , через знайомого ОСОБА_12 , залучив до вчинення злочину ОСОБА_13 , який не знав ОСОБА_11 та не перебував у злочинній змові на заволодіння його житлом.
Після цього ОСОБА_5 , залучив до вчинення злочину невстановлених слідством осіб, які повинні були обманним шляхом отримати від ОСОБА_11 нотаріально посвідчену довіреність на реалізацію житла без його відома.
25.08.2011 року у приміщенні офісу приватного нотаріуса ОСОБА_14 , за адресою м. Київ, вул. Боженка, 86, невстановлені слідством особи, представившись співробітниками ОСОБА_5 і діючи за його вказівкою, надали ОСОБА_11 для підпису довіреність, ніби-то на представництво його інтересів.
Водночас, діючи шляхом обману, вони надали ОСОБА_11 підписати довіреність № 5316, згідно якої ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_13 представляти його інтереси та вести справи у будь-яких установах з питань щодо квартири АДРЕСА_1 , зокрема приватизації (оформлення права власності), подальшого користування, розпорядження та управління цим майном. Довіряючи ОСОБА_5 та особам, які представились його співробітниками, ОСОБА_11 , не читаючи документів у нотаріуса, підписав їх.
Продовжуючи злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, 19.09.2011 в офісі по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 обманним шляхом отримав від ОСОБА_11 свідоцтво про право власності на житло, видане відділом приватизації житлового фонду ІНФОРМАЦІЯ_6 від 19.09.2011 року № 36480 серії НОМЕР_2 .
Після цього ОСОБА_5 , залучивши підставну особу ОСОБА_13 та співжительку ОСОБА_15 , 24.10.2011 року в приміщенні офісу приватного нотаріуса ОСОБА_16 , без участі ОСОБА_11 та без його відома, організував укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від імені ОСОБА_13 на користь ОСОБА_17 , за ціною 120 000 грн.
Отримавши через співжительку ОСОБА_15 вилучені від реалізації квартири АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 120 000 грн., ОСОБА_5 їх не передав власнику ОСОБА_11 , а заволодівши ними шахрайським шляхом, використав на власні потреби.
Проте ОСОБА_5 , отримавши обманним шляхом свідоцтво про право власності на квартиру, 24.10.2011 року без відома ОСОБА_11 через підставну особу - ОСОБА_13 організував продаж його квартири по АДРЕСА_4 та заволодів грошовими коштами в сумі близько 100000 доларів США.
В даний час ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, тобто в умисних діях, що виразились в організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді та вчинюваних нею нападах. Крім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто вчиненні шахрайства в особливо великих розмірах, вчинене організованою групою осіб.
Також, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в організації умисного вбивства викраденої людини, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Санкціями ч. 2 ст. 115 та ст. 257 КК України передбачено додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна.
Прокурор зазначає, що в кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні в тому числі злочинів, передбачених ст. 257, пунктами 3, 6, 9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 190 КК України, санкціями яких передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна, а також забезпечення можливого цивільного позову внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене або пошкоджене або можливе настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Нерухоме майно, а саме квартира по АДРЕСА_4 , згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 від 30.01.2014 та договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири за № 793 від 18.05.2012, яка також може бути причетною до вчинення вказаного злочину та діяльності банди. З метою уникнення можливості в подальшому розпоряджатися майном потерпілого ОСОБА_11 , яке є предметом злочинного посягання, виникла необхідність накласти на нього арешт.
12.12.2016 управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, пунктами 3, 6, 9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 190 КК України, санкціями яких передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Постановою заступника начальника другого слідчого відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 від 12.12.2016 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004972.
За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, оскільки незастосування такого заходу забезпечення може призвести до втрати цього майна і відповідно настання наслідків, які можуть перешкоджати даному кримінальному провадженню.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні № 0004972 арешт на нерухоме майно, а саме:
- на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00, яка належить на праві власності гр. ОСОБА_4 ,- шляхом заборони розпоряджатись означеним майном.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1