Справа № 202/1714/17
Провадження № 1-кс/202/586/2017
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
18 квітня 2017 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників Індустріального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
24 березня 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників Індустріального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
У своїй скарзі скаржник вказує, що 01.03.2017 року він через співробітників Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 направив до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення співробітниками Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, які проявили службову недбалість під час прийому матеріалів справи № 401/5835/12, провадження № 1/199/1/15 з додатками, а також їх збереження, що призвело до їх втрати, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. Однак, станом на день подання зазначеної скарги до суду, жодної інформації щодо результату розгляду вказаної заяви, йому не надано.

Вважає, що така бездіяльність працівників Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області суперечить вимогам ст. 214 КПК України, що призвело до порушення його процесуальних прав як заявника, передбачених КПК України, у зв`язку з чим він змушений звернутися із даною скаргою.

Тому, просив зобов`язати працівників Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення.
Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи за скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів скарги, 01.03.2017 року ОСОБА_3 через співробітників Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 4 направив до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення співробітниками Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, які проявили службову недбалість під час прийому матеріалів справи № 401/5835/12, провадження № 1/199/1/15 з додатками, а також їх збереження, що призвело до їх втрати, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. Проте, вищезазначена заява не була розглянута у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого; бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також, зважаючи на те, що на час розгляду скарги слідчому судді не надано матеріалів розгляду службовими особами Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви ОСОБА_3 від 01.03.2017 року про вчинення кримінального правопорушення, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що скарга підлягають частковому задоволенню.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 22, 93, 117, 220, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників Індустріального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати начальника СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській областірозглянути заяву ОСОБА_3 від 01.03.2017 року №К-161 у порядку ст. 214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1