Справа № 1-в/755/65/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
в с т а н о в и в :
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України.
До суду надійшло клопотання інспектора інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 , в якому зазначається, що в період іспитового строку засуджений спочатку з`являвся на реєстрацію, до адміністративної відповідальності не притягувався, нового кримінального правопорушення не скоїв. Після чого не з`явився 18.01.2016 року, 15.02.2016 року та починаючи з 15.08.2016 року. Для встановлення місця знаходження ОСОБА_5 було вжито початкові розшукові заходи, проте, вжитими заходами місце знаходження засудженого не встановлено.
У судове засідання інспектор Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації та засуджений не з`явилися.
Прокурор у судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклалася на розсуд суду.
Суд, вивчивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.
Як убачається з матеріалів особової справи, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Аналогічні правові положення містяться у п.п. 1.2 п. 1 Розділу І Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань від 19.12.2003 року № 270/1560.
Однак, з матеріалів особової справи № 35/2016 випливає, що вона містить вимогу про судимість відносно засудженого, яка датована 22.11.2016 року, що є неприйнятним, оскільки з цього часу минуло майже 2 місяці.
Суд, враховуючи положення ст. 62 Конституції України та відсутність вказаних відомостей даних про судимість періодом майже 2 місяці, позбавлений змоги прийти до однозначного висновку, який не ґрунтувався б на припущеннях.
Щодо посилань у клопотанні на те, що засуджений не виконав покладений на нього обов`язок передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналогічні правові вимоги містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.
При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявка засудженого на реєстрацію не свідчить про те, що вона сталася з не поважних причин.
За таких обставин, суд вважає що матеріали контрольної справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України),
Крім того, відповідності до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. Клопотання / подання/ розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання / подання/, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про розгляд клопотання, в судове засідання не прибув, ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання ні органами внутрішніх справ, ні органом виконання покарання вжито не було, а тому, виходячи з вимог ст.539 КПК України, якою не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду у відсутності засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 79 КК України суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання призначеного вироком, - відмовити.
Матеріали особової справи № 15/2016 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути до Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1