Номер провадження 11-сс/788/35/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 29 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження,

захисника ОСОБА_8

заявника ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заявника ОСОБА_6 в якій заявник прохав розглянути його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу слідчого судді і постанову слідчого про закриття кримінального провадження відносно працівників поліції.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 29 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000211 від 07.07.2016 р.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що з постанови про закриття кримінального провадження від 27.09.2016 р. та з матеріалів кримінального провадження № 0000211 вбачається, що старший слідчий СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_9 провів усі слідчі дії, в тому числі допити свідків, призначення експертиз тощо. Тобто він: - забезпечив швидке, повне та неупереджене розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; - всебічно та повно дослідив обставини кримінального провадження, виявив як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надав їм належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень; - в межах своєї компетенції вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила; - застосував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування; - скористався у повному обсязі наданими йому повноваженнями, передбаченими ст. 40 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій тощо.

Вимоги поданої апеляційної скарги ОСОБА_6 мотивує тим, що:

- слідчий суддя постановив рішення без належного дослідження всіх обставин провадження та не надав їм належно оцінки;

- факт виявлення перелому ребер не був спростований слідством, як і те, що поняті і захисник був присутній лише півгодини, а всього він знаходився у відділку повні 4 години;

- не взято до уваги слідством показання стосовно деталей побиття працівниками поліції, в результаті чого не проведено слідчі дії;

- не допитано свідків, про існування яких стверджував скаржник.

Інші учасники судового провадження апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не подавали.

Заслухавши суддю доповідача про зміст оскарженого судового рішення, заявника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які вважали, що ухвала слідчого судді та постанова слідчого підлягає до скасування, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів встановила, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 допустив порушення положень частини 3 статті 306 КПК України, а саме розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

При цьому, посилання слідчого судді в тексті рішення на положення Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів та на те, що ОСОБА_6 не рахується за Ковпаківським районним судом м. Сум, як на підставу для розгляду скарги у відсутність особи яка її подала, є безпідставним, з огляду на наявність імперативної норми частини 3 статті 306 КПК України, яка прямо вимагає обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника під час розгляду скарги у судовому засіданні.

Разом з тим, матеріали не містять жодного підтвердження отримання ОСОБА_6 повідомлення про час і дату судових засідань, що підтверджується: клопотанням ОСОБА_6 (а.п. 33) від 28 листопада 2016 року, що надійшло до місцевого суду 01 грудня 2016 року, з тексту якого вбачається, що останній просить суд розглянути його скаргу на постанову слідчого з обов`язковою його участю; клопотанням від 04 січня 2017 року (а.п. 37), що надійшло до суду 16 січня 2017 року, з тексту якого вбачається, що ОСОБА_6 просить суд повідомити про результати прийнятого рішення.

Оскільки рішення слідчого судді було прийнято без обов`язкової участі ОСОБА_6 , при цьому останній не був повідомлений про час та дати судових засідань і не знав певний час результати судового розгляду за його скаргою, тому підстав вважати його законним і обґрунтованим, на думку колегії суддів не має.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 в цій частині підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ч.3 ст. 306; ч.1 ст. 412 КПК України), з постановленням, згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали.

Що стосується постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2016 року (а.п. 13-18), то колегія суддів приходить до такого висновку.

Як передбачено ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, у разі якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та в інших випадках, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в них наявна заява ОСОБА_6 від 21 червня 2016 року, з якої вбачається, що відносно нього у місцевому відділі поліції застосовувалося фізичне насилля під керування слідчого ОСОБА_10 (а.п. 9).

З повідомлення про початок досудового розслідування від 08 липня 2016 року (а.п. 12) вбачається, що за заявою ОСОБА_6 від 21 червня 2016 року розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211, що зареєстроване в ЄРДР 07 липня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Вказане підтверджується витягом з ЄРДР (а.п. 14).

До матеріалів досудового розслідування також було долучено:

- обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000134 від 01 квітня 2016 року за ст. 185 ч. 3 КК України (а.п. 28-33);

- письмова згода на огляд (а.п. 34), з якої вбачається, що ОСОБА_11 дозволив працівникам поліції провести огляд господарства за адресою АДРЕСА_1 , належного йому на праві власності;

- протокол огляду місця події від 25 квітня 2016 року (а.п. 35 - 41) з якого вбачається, що слідчим оглянуто житловий будинок в АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: пачки цигарок, запальнички, палички кукурудзяні, плитки шоколаду, шоколадні цукерки, в`ялена риба, пляшки коньяку, інструменти, пачки плавленого сирку;

- протокол допиту ОСОБА_6 від 26 квітня 2016 року (а.п. 42-44);

- протокол допиту підозрюваного від 27 квітня 2016 року (а.п. 45);

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 26 травня 2016 року (а.п. 46 - 48);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 25 квітня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 затриманий був в АДРЕСА_1 о 16.30 год., а протокол складено о 20.45 год.;

- повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 26 квітня 2016 року в кримінальному провадженні № 0000319 від 25 квітня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України (а.п. 84-86);

- копія сторінок журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2016 рік (а.п. 76-77), з яких вбачається, що за результатами обстеження встановлено діагноз гіпертонічна хвороба І-ІІ стадія;

- копія сторінок журналу запису рентгенологічних досліджень, магніторезонансних томографій (а.п. 78-79) з яки вбачається, що у ОСОБА_6 очагів не виявлено;

- копії сторінок журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Сумського відділення поліції ГУНП в Сумській області (а.п. 86-88) з якого вбачається, що ОСОБА_6 жодних претензій до працівників поліції не має;

- медична довідка (а.п. 111) від 18 липня 2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 на момент огляду тілесних ушкоджень не має, за результатами рентгенологічного дослідження, проведеного на базі Сумської обласної клінічної лікарні (№ 47316 від 25 квітня 2016 року) встановлено: зрощений перелом 1-3 ребра праворуч, консолідований перелом 2-го ребра, ліворуч;

- висновок службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження щодо можливих неправомірних дій з боку окремих поліцейських Сумського РВП ГУНП (а.п. 118-119) з якого вбачається, що з боку окремих поліцейських застосування недозволених методів ведення слідства не знайшло підтвердження;

- протокол допиту потерпілого від 26 липня 2016 року (а.п. 128 - 138) з якого вбачається, що ОСОБА_6 розповів про обставини його затримання і побиття без будь яких ідентифікуючих даних осіб, що вели його допит у кабінеті і які начеб то застосовували недозволені методи дізнання;

- копія оглядової цифрової рентгенограми ОГК від 25 квітня 2016 року № 473/6 (а.п. 150) з якої вбачається, що на час проведення дослідження в легенях патологічних змін не виявлено, однак виявлені переломи ребер зі зрощенням: 1-3 ребро з права, 2- ге ребро з ліва;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 (а.п. 151-156) з якого вбачається, що свідок працює інспектором в Сумському РВП СВП ГУ НП в Сумській області і повідомив, що з 24 на 25 квітня 2016 року він, старший інспектор ОСОБА_13 , інспектори ОСОБА_14 і ОСОБА_15 приїхали в село Сад і в будинку по вулиці підгірній в будинок де проживала жінка на прізвище ОСОБА_16 , в цей час в будинку на столі були пляшки з цінниками магазину. Було прийнято рішення дочекатися приїзду чоловіків. В 16.30 год. приїхали двоє чоловіків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , за їх згодою доставлено до відділу поліції. Їм ніхто тілесних ушкоджень не наносив. Причин для застосування недозволених методів не було, оскільки вони вину визнали, крім того, в них було знайдено майно схоже на викрадене в с. Степанівка, Сумського району;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 04 серпня 2016 року (а.п. 157 - 162) з якого свідок повідомила, що вона працює слідчим підстав застосувати недозволені методи відносно ОСОБА_6 не було, оскільки він вину визнав, надавав визнавальні покази, декілька разів йому ставало погано і йому викликали швидку. Крім того, пояснила, що 27 квітня 2016 року коли ОСОБА_6 обирали запобіжний захід, то слідчий суддя уточнював у нього чи відносно нього було застосування недозволених методів, що останній заперечив;

- протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 04 серпня 2016 року (а.п. 163 - 168) з якого вбачається, що свідок працює оперуповноваженим і пояснив, що 25 квітня 2016 року під час затримання до ОСОБА_6 недозволені методи не застосувалися, оскільки останній вів себе адекватно, декілька разів викликали швидку медичну допомогу. Перед поміщенням в ІТТ ОСОБА_6 було доставлено до Сумської обласної лікарні для обстеження, тілесних ушкоджень не виявлено;

- висновок експерта № 999 від 09 вересня 2016 року з якої вбачається, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 у формі зрощених перелому ребер за обставин справи з`явитися не могли, при цьому вони спричинені більш ніж за 3 місяці до проведення експертизи;

- протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 09 серпня 2016 року (а.п. 176 - 181) який працює фельдшером медичної частини та 25 квітня 2016 року проводив огляд ОСОБА_6 і тілесних ушкоджень не виявлено;

- протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 19 серпня 2016 року (а.п. 210 - 215) який працює заступником директора з медичної роботи і повідомив, що 21.42 год. бригада прибула в Сумській райвідділ де оглядався затриманий ОСОБА_6 . Що до нього застосовувалися недозволені методи дізнання він не повідомив, тілесних ушкоджень у нього не виявлено. Крім того, при проведенні огляду в Сумській обласній клінічній лікарні у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено;

- протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 19 серпня 2016 року (а.п. 216 - 221) з якого вбачається, що свідок працює на посаді молодшого медичного працівника обставин виклику до райвідділу стосовно надання медичної допомоги ОСОБА_6 не пам`ятає;

- протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 23 серпня 2016 року (а.п. 222 - 227) з якого вбачається, що свідок працює на посаді фельдшера і повідомив, що за викликом 25 квітня 2016 року прибули до райвідділу поліції деталей повідомити не зміг, бо не пам`ятає, зазначив, що як би у затриманого було виявлено тілесні ушкодження це було б відображено в картці.

За результатами дослідження вище перелічених матеріалів досудового розслідування, а також інших матеріалів досудового розслідування слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження 27 вересня 2016 року (а.п. 242 - 247).

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком слідчого, оскільки під час проведення перевірки слідчим було встановлено, що переломи ребер у ОСОБА_6 утворився за довго до часу затримання і працівники правоохоронних органів 25 квітня 2016 року ніяк фізично не могли завдати таких ушкоджень, оскільки вони містять ознаки зрощення.

Крім цього, були допитані всі особи які в той чи іншій мірі брали участь у проведенні слідчих дій, наданні медичної допомоги, обстежені і всі підтвердили, що у затриманого видимих тілесних ушкоджень виявлено не було. Зазначене було повністю підтверджено і висновком експертизи проведеної під час перевірки обґрунтованості заяви ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів дізнання.

Слідчим було точно встановлено час затримання 16.30 год., період доставлення до райвідділу поліції і час складання протоколу 20.45 год., при цьому всі слідчі дії почали проводитися і документуватися лише після прибуття захисника.

ОСОБА_6 будь яких ідентифікуючих особу даних наведено не було, які б дозволили вказаних осіб допитати чи зробити висновок про неповне розслідування, при цьому зазначаючи про певних свідків в апеляційній скарзі заявник зовсім не надає їх анкетні дані, а також не вказує де та коли вони були присутні і очевидцями яких дій вони були, тому вважати доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 стосовно того, що слідчим не повно проведено досудове розслідування не має.

Доводи ОСОБА_6 про те, що не було проведено очних ставок з медичними працівниками на думку колегії в цілому не впливають на правильність висновків слідчого, оскільки проведення зазначеної слідчої дії не може спростувати висновків експертизи та даних рентгенограм.

За відсутності будь яких даних щодо наявності тілесних ушкоджень, за вказаних обставин, доводи ОСОБА_24 про те, що під час проведення слідчого експерименту він міг би розповісти про механізм їх заподіяння не спростовує правильність висновків слідчого.

Також такими, що не заслуговують на увагу, на думку колегії є доводи ОСОБА_24 про заподіяння йому розтягнення зв`язок на зап`ясті, оскільки в суді він сам не заперечував, наявність пов`язки яка була не новою, а зі змісту висновку експерта вбачається, що видимих тілесних пошкоджень не виявлено.

Відповідно до практики Європейського суду у Справі «А.Н. проти України» суд зазначив, що коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею працівників міліції або інших представників держави, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб таке розслідування вважалось «ефективним», воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків, висновки судових експертиз та ін. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність до встановлення походження тілесних ушкоджень або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту, а вимога щодо оперативності та розумної швидкості є безумовною у цьому контексті.

Одна із основних правових позицій ЄСПЛ полягає у тому, що коли особу взято під варту в поліції здоровою, але на час звільнення з-під варти ця особа має ушкодження, у держави виникає обов`язок забезпечити достовірне пояснення причин таких ушкоджень, а в разі неспроможності зробити це виникає питання про порушення за ст. 3 Конвенції (рішення у справі «Томазі проти Франції»).

Виходячи з практики розгляду справ Європейським судом тягар доказування у справах зазначених категорій повинен лежати на заявнику (який повинен обґрунтувати і дати мінімальні докази). При винесенні рішення суд керується розумним сумнівом. Після того як суд з`ясує, що особа перебуваючи під вартою саме в цей момент могла отримати якісь тілесні ушкодження тягар доказування покладається на державу.

Про те, як вбачається з добутих у даному кримінальному провадженні матеріалів будь яких хоча б мінімальних доказів про те, що ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження під час перебування його в поліції останнім не надано. Крім цього, з матеріалів медичних обстежень, з показань свідків та висновку експертизи також не встановлено факту наявності у нього будь-яких тілесних ушкоджень, які б підтверджували його доводи про отримання тілесних ушкоджень за обставин зазначених у скарзі.

За таких обставин постанова старшого слідчого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2016 року № 0000211 внесеного до ЄРДР від 07 липня 2016 року за ч. 2 ст. 365 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення є законною та обґрунтованою та підлягає залишенню без змін у зв`язку з відповідністю вимогам ст. ст. 110, 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 306, 404, 405, 407, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суд м. Сум від 29 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_9 від 27 вересня 2016 року, у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_9 від 27 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 365 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвала є остаточна і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2