Провадження № 1-кп/734/40/17 Справа № 734/3507/16-к
В И Р О К
іменем України
22 червня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження за № 0000825 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чемер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 12.02.1999 Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , відповідно ст. 89 КК України вважається таким, що не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 27.08.2016 близько 05.00 години, знаходячись біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , маючи неприязні відносини до ОСОБА_5 , кулаком розбив скло переднього лівого (водійського) вікна та відчинив рукою двері автомобіля марки ЗАЗ-1102, бежевого кольору, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 проник в салон зазначеного автомобіля та став викликати ОСОБА_5 шляхом натискання на звуковий сигнал автомобіля, протягом двох годин.

27 серпня 2016 року близько 08.30 години у ОСОБА_3 , який знаходився в салоні автомобіля марки ЗАЗ-1102, виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним автомобілем та усвідомлюючи протиправність свої дій, без дозволу власника та користувача транспортного засобу, запустив двигун автомобіля марки ЗАЗ-1102, бежевого кольору, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 16970,57 грн., яким приїхав до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , чим незаконно заволодів транспортним засобом без заподіяння потерпілому ОСОБА_5 реальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю і дав суду покази, які за змістом не мають розбіжностей з вищевикладеним та за змістом обвинувального акту.

Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Тому суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та дійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_3 за ст. 289 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, однак враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, має місце обставина, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих, суд дійшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 можливо на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 351 грн. 84 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.

Речові докази:

- автомобіль марки «ЗАЗ 1102» (Таврія) д.н.з. НОМЕР_3 бежевого кольору повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Чернігівської області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .