Справа № 646/2607/17
№ провадження 1-кс/646/2060/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2017 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000112 від 07 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого головним державним інспектором митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що 10.03.2017 приблизно о 18 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на території митного поста «Щербаківка» на 38-му кілометрі траси «Харків-Бєлгород», за попередньою змовою з головним державним інспектором митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та збагачення ОСОБА_7 , під час проходження митного контролю громадянином ОСОБА_8 , який з території Російської Федерації ввозив на власному автомобілі рибні консерви для власного вживання, скористались його юридичною необізнаністю та ввели його оману щодо неможливості безперешкодного проходження митного контролю та ввезення на територію України рибних консервів, достовірно значи, що законодавством не передбачена будь яка відповідальність за ввіз харчових продуктів фізичними особами на територію України для власних потреб, чим створили умови, за яких ОСОБА_8 усвідомив, що буде вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, та висунули ОСОБА_8 вимогу про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 5000 гривень за безперешкодне ввезення на територію України рибних консервів загальною кількістю 1400 банок.

У подальшому того ж дня, приблизно о 19 годині, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне отримання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_7 , знаходячись на території вищезазначеного митного поста, організував отримання ОСОБА_7 шляхом вимагання від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5000 грн. за безперешкодне ввезення на територію України рибних консервів загальною кількістю 1400 банок.

Продовжуючи свої злочинні дії 18.03.2017 приблизно о 16 годині 05 хвилин ОСОБА_5 знаходячись на території митного поста «Щербаківка» на 38-му кілометрі траси «Харків Бєлгород», за попередньою змовою з головним державним інспектором митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та збагачення ОСОБА_7 , під час проходження митного контролю громадянином ОСОБА_8 , який з території Російської Федерації ввозив на власному автомобілі рибні консерви для власного вживання, скористались його юридичною необізнаністю та ввели його оману щодо неможливості безперешкодного проходження митного контролю та ввезення на територію України рибних консервів, достовірно значи, що законодавством не передбачена будь яка відповідальність за ввіз харчових продуктів фізичними особами на територію України для власних потреб.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 створили умови, за яких ОСОБА_8 усвідомив, що буде вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, та висунули ОСОБА_8 вимогу про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 5000 гривень за безперешкодне ввезення на територію України рибних консервів загальною кількістю 30 ящиків.

Того ж дня, приблизно о 16 годині 10 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне отримання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_7 , знаходячись на території вищезазначеного митного поста, організував отримання ОСОБА_7 шляхом вимагання від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5000 грн за безперешкодне ввезення на територію України рибних консервів загальною кількістю 30 ящиків.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 06.04.2017 приблизно о 14 годині ОСОБА_5 , знаходячись на території митного поста «Щербаківка» на 38-му кілометрі траси «Харків Бєлгород», за попередньою змовою з головним інспектором митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та збагачення ОСОБА_7 , під час проходження митного контролю громадянином ОСОБА_8 , який з території України вивозив на територію Російської Федерації на власному автомобілі сантехнічні вироби, скористались його юридичною необізнаністю та ввели його оману щодо неможливості безперешкодного проходження митного контролю та вивезення на територію Російської Федерації сантехнічних виробів, достовірно значи, що законодавством не передбачена будь яка відповідальність за вивіз з території України таких товарів.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 створили умови, за яких ОСОБА_8 усвідомив, що буде вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, та висунув вимогу про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 9000 грн. за безперешкодне ввезення на територію України сантехнічних виробів.

У подальшому того ж дня, приблизно о 14 годині реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне отримання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_7 , знаходячись на території вищезазначеного митного поста, організував отримання ОСОБА_7 шляхом вимагання від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 9000 грн. за безперешкодне ввезення на територію України сантехнічних виробів.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою, у даному кримінальному провадженні є недостатніми для запобігання не виконання ним процесуальних обов`язків, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник і підозрюваний вважали, що не має підстав для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу, вважали достатнім запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2017 року за № 0000112 за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

06 квітня 2017 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

07 квітня 2017 року ОСОБА_5 в межах зазначеного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування доведеності підозри щодо ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду, помітки, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр; протоколами затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від 06.04.2017; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 .

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного;

- майновий стан підозрюваного;

- наявність судимостей у підозрюваного;

- дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, який за ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, і законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на до 10 років.

Слідчий суддя вважає необхідним відзначити, що у підозрюваного грошові кошти не вилучались, проте на нього вказує свідок ОСОБА_8 як на особу, що вимагала неправомірну вигоду.

Що стосується особистої ситуації підозрюваного, то він є громадянином України, з вищою освітою, не судимий, має постійні місця проживання і роботи.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя не приймає до уваги твердження прокурора про можливість сховати або знищити докази, оскільки на думку сторони обвинувачення на даний час здобуто достатньо доказів доведеності вини підозрюваного.

Таким чином, проаналізувавши всі вищевказані обставини, приходжу до висновку, що під час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у даному випадку не вбачається.

Разом з тим, враховуючи таку обставину, як міцність соціальних зв`язків підозрюваного, приходжу до висновку, що разом з іншими обставинами особистої ситуації підозрюваного та обґрунтованою підозрою у вчиненні ним інкримінованого злочину, є підстави для обрання відносно нього такого запобіжного заходу як домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000112 від 07 лютого 2017 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) носити електронний пристрій;

6) утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;

7) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування, свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання останнього.

Строк дії ухвали по 04 червня 2017 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1