Справа № 487/279/17
Провадження № 1-кп/487/180/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ленінське Межівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

З жовтня 2016 року ОСОБА_6 почав мешкати в будинку АДРЕСА_3 .

24.11.2016 року о 08-45 годин, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходячись за адресою: вул. Левадівська, 9 в м. Миколаєві, маючи корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, знаходячись у вказаному місці, у зазначений час, ОСОБА_4 , побавчив ноутбук марки «НР Pavilion dv6, який належав ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник злочини умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук марки «НР Pavilion dv6 вартістю 2700 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2700 грн.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду показав, що він разом з ОСОБА_5 наймали житло в будинку АДРЕСА_3 , в подальшому у зв`язку з відсутність коштів на оренду цього житла вони вирішили з`їхати. Оскільки йому були потрібні гроші, щоб орендувати інше житло, він вирішив викрасти ноутбук, який належав ОСОБА_5 . Скориставшись коли ОСОБА_5 не було вдома, він забрав його ноутбук, який продав за 2700 грн. В подальшому він разом зі слідчим повернули гроші чоловіку якому він продав ноутбук, останній передав ноутбук працівникам поліції, які повернули його потерпілому.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він разом з ОСОБА_4 наймали житло в будинку АДРЕСА_3 . Але ОСОБА_4 не давав грошей за житло та на продукти харчування, тому він вирішив з`їхати з будинку. Після чого він написав ОСОБА_4 контакті, щоб він забрав свої речи та з`їхав з будинку, він також вирішив з`їхати з будинку, оскільки не міг оплачувати оренду за житло самостійно. Наступного дня ОСОБА_4 забрав свої речі та виїхав. Коли він почав збирати свої речі то виявив, що зник його ноутбук. Він одразу зателефонував ОСОБА_4 та попросив його повернути ноутбук, але він відповів, що не брав нічого. Після чого він зателефонував та викликав поліцію. Працівники поліції, після того як приїхали, також телефонували ОСОБА_4 , зустрілися з ним, привезли до будинку, де вони проживали, після чого ОСОБА_4 повідомив, що він продав ноутбук та його було доставлено до відділу події. В подальшому працівниками поліції йому було повернуто ноутбук.

У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро покаявся, матеріальна шкода відшкодована.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, відшкоудвання шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченого, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку ОНД і МОПЛ №1 не перебуває, на обліку у лікаря нарколога у КЗ «Межівська центральна районна лікарня Дніпропетровської області» та лікаря психіатра КЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і застосуванням п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Речовий доказ ноутбук марки «НР Pavilion dv6 переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1