В И Р О К
Іменем України
09 серпня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Житомирського району та області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, малолітніх дітей на утриманні немає, непрацюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше неодноразово судимого за умисні корисливі злочини, останній раз:

- 19 грудня 2013 року Ленінським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Постановою Коростенського районного суду Житомирської області від 04 липня 2016 року звільненого умовно-достроково із не відбутим терміном 1 рік 2 місяці 11 днів,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, розлученої, малолітніх дітей на утриманні немає, непрацюючої, без постійного місця проживання, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 квітня 2017 року ОСОБА_4 , знаходячись на відстані 300 метрів з південної сторони санаторію «Дениші», неподалік с. Дениші, Житомирського району та області, вступив у злочинний зговір з ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Цього ж дня близько 04 години ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи в лісі, який знаходиться за вказаною вище адресою, помітили туристичну палатку, яка належить ОСОБА_8 , біля якої побачили рюкзак темно синього кольору. В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадання чужого майна, яке знаходиться у вище вказаному рюкзаку.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, підійшли до рюкзака, де впевнилися, що за їх діями ніхто не спостерігає та останні залишаються непоміченими, таємно, а ОСОБА_4 повторно, викрали з рюкзака ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Самсунг А3» вартістю 4 644 грн.75 коп., ліхтар марки «Петзл Тікка» вартістю 601 грн. 95 коп.

У подальшому ОСОБА_4 з ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, з місця злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 246 грн. 70 коп.

Крім цього, 16 квітня 2017 року о 04 годині 10 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи в лісі за тією ж адресою, де під накриттям помітили рюкзак синьо-червоного кольору марки «Фрам», який належить ОСОБА_9 .

У цей час та місці, за вказаних вище обставин у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадання вказаного рюкзака та речей, які там знаходяться.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , підійшли до рюкзака, де впевнилися, що за їх діями ніхто не спостерігає та останні залишаються непоміченими таємно, повторно, викрали рюкзак синьо-червоного кольору марки «Фрам», в якому знаходились спортивні штани сірого кольору вартістю 501 грн. 25 коп., спортивна куртка чорного кольору вартістю 857 грн. 50 коп., пауербекер марки «Моторола» білого кольору вартістю 400 грн.

В подальшому ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 758 грн. 75 копійок.

16 квітня 2017 року о 04 годині 20 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи у зазначеному вище лісі, помітили двоспальний туристичний мішок червоного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_11 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , підійшли до двоспального туристичного мішка червоного кольору, де впевнилися, що за їх діями ніхто не спостерігає та останні залишаються непоміченими таємно, повторно, викрали вищезазначене майно, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , та в подальшому утримуючи його при собі, з місця злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1 200 грн.

29 квітня 2017 року близько 00 годин 00 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи в лісі на відстані 300 метрів з південної сторони санаторію «Дениші», поблизу с. Дениші, помітили палатку.

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадання майна, яке знаходиться у палатці. З цією метою ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 разом вчинити крадіжку, на що остання погодилася, тим самим вступивши із ОСОБА_4 у попередню злочинну змову.

29 квітня 2017 року о 00 годин 05 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , підійшли до туристичної палатки та діючи за чітким розподілом ролей, по заздалегідь обговореному плану ОСОБА_5 , з метою попередження свого спільника ОСОБА_4 в разі виникнення будь-якої небезпеки, зупинилася поряд із туристичною палаткою, а ОСОБА_4 проник до незачиненого туристичного намету, звідки таємно, повторно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 , а саме: кросівки червоно оранжевого кольору марки «Вульф» вартістю 427 грн. 50 коп., планшет марки «Епл айПад» в корпусі сіро-чорного кольору вартістю 4 100 грн., чохол темно-коричневого кольору до планшету вартістю 181 грн., 80 коп., рюкзак чорно-синього кольору виробника Молдови вартістю 2214 грн., 68 коп.

Утримуючи викрадене майно при собі, обвинувачені з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 6 923 грн. 98 коп.

01 травня 2017 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною вище адресою, помітили туристичну палатку, яка належить ОСОБА_13 .

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. З цією метою ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 разом вчинити крадіжку, на що остання погодилася, тим самим вступивши із ОСОБА_4 у попередню злочинну змову.

Реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, 01 травня 2017 року о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , підійшли до туристичної палатки та діючи по заздалегідь обговореному плану, ОСОБА_5 зупинилася поряд із вказаною палаткою з метою попередження свого спільника ОСОБА_4 у разі виникнення будь-якої небезпеки, а ОСОБА_4 за допомогою ножа шляхом розрізу тканини туристичного намету, проник всередину звідки таємно, повторно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме: дорожню сумку вартістю 1 094 грн. 72 коп., в якій знаходилася нижня білизна та спальний мішок сірого кольору, вартістю 1 314 грн. 95 коп.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2 409 грн. 67 коп.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані:
-за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;
-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло.
Під час судового розгляду справи обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе у вчинені згаданих злочинів визнали повністю, фактичні обставини справи не оспорювали, проте відмовилися давати будь-які пояснення.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєних злочинах, іншими учасниками судового засідання не заперечується.
За клопотанням прокурора підтриманим обвинуваченими та захисниками, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку, що вина обвинувачених у вчинені інкримінованих злочинів доведена повністю, а тому дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфікує:
-за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;
-за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості, а інший тяжким злочином, осіб обвинувачених, де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 характеризуються посередньо за місцем проживання. Разом з тим, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок і відбуваючи покарання за попередніми вироками належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисні корисливі злочини, думку потерпілих, які не наполягають на суворості покарання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинувачених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченим слід призначити покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.
Водночас, суд враховує те, що вироком Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2013 року обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Постановою Коростенського районного суду Житомирської області від 04 липня 2016 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково із не відбутим терміном 1 рік 2 місяці 11 днів

Таким чином, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання у відповідності до ст. 71 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , її ставлення до вчиненого, а також щире каяття та відсутність тяжких наслідків від даного злочину, суд вважає, що останню можливо звільнити від відбування цього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує в дольовому порядку з обвинувачених на користь держави 10894 грн. 40 коп. витрат на залучення експертів під час проведення товарознавчих експертиз.

Речові докази, суд вважає необхідно повернути законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-372, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного вище покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2013 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.08.2017 року, зарахувавши у цей строк час перебування його під вартою з 04.05.2017 року до 20.06.2017 року у відповідності до ч. 5 ст. 75 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VІІІ від 26.11.2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" (день за два), а з 21.06.2017 року у відповідності до ч. 5 ст. 75 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №2046-19 від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (день за день).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останню з-під варти в залі судового засідання негайно.

Зобов`язати ОСОБА_5 не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду, та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави по 5447 грн. 20 коп. з кожного витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Самсунг А3», ліхтар марки «Петзл Тікка» - повернути потерпілому ОСОБА_8 ,

- рюкзак синьо-червоного кольору марки «Фрам», спортивну куртку чорного кольору, пауербекер марки «Моторола» - повернути потерпілому ОСОБА_10 ,

- туристичний мішок червоного кольору - повернути потерпілому ОСОБА_11 ,

- кросівки червоно оранжевого кольору марки «Вульф», планшет марки «Епл айПад» в корпусі сіро-чорного кольору, чохол темно-коричневого кольору, рюкзак чорно-синього кольору - повернути потерпілому ОСОБА_12 ,

- дорожню сумку, спальний мішок сірого кольору - повернути ОСОБА_13 ,

- паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернути останнім.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: