11-сс/775/286/2017(м)
241/1986/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004343 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,5 ст.27, п.п.6, 11,12 ч.2 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и л а:

в провадженні військової прокуратури Маріупольського гарнізону знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004343, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,5 ст. 27, ст.257; ч. 1 ст.410; ч.ч.3,5 ст.27, ч.3 ст.146; ч.ч.3,5 ст.27, п.п.3,6,9,11,12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.263 КК України.

У клопотанні детально викладено встановлені на даний час органом досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень та роль кожного з учасників у його вчиненні, зокрема ОСОБА_6 ..

Серед іншого у клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_6 , своїми умисними діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто умисному вбивстві вчиненому з корисливих мотивів, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, як організатор та пособник вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

23 червня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,5 ст.27, п.п.6, 11,12 ч.2 ст.115 КК України.

01 серпня 2017 року до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся старший слідчий військової прокуратури Маріупольського гарнізону ОСОБА_9 із клопотанням, погодженим з військовим прокурором Маріупольського гарнізону ОСОБА_5 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, до підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонено останньому, цілодобово залишати житло, окрім часу необхідного для лікування в умовах стаціонару в медичних закладах системах охорони здоров`я та покладено наступні обов`язки: прибувати на виклик до досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та з іншими підозрюваними даного кримінального провадження.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначений строком до 16 жовтня 2017 року включно.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи доводи ухвали щодо наявності обґрунтованої підозри та достатності висновків про необхідність вирішення питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати й постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29 вересня 2017 року включно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що наявність лише бездоганної репутації та стійких соціальних зв`язків, на його думку, не можуть слугувати підставою для обрання менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, зауважує, що слідчий суддя не надав правової оцінки документам, які свідчать про вплив підозрюваного ОСОБА_6 на потерпілу, свідків, слідчого та процесуального керівника. В якості чергового ризика неналежної процесуальної поведінки, прокурор наводить вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, оскільки при обшуку місця здійснення підприємницької діяльності підозрюваного виявлено речовину рослинного походження. Також, вважає, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не врахована тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення на предмет обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому колегією суддів в цій частині не перевіряється.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вище вимог Закону.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого в частині застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і, задовольняючи його в частині застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів провадження, підозрюваний ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, займається підприємницькою діяльністю, позитивно характеризується за місцем мешкання, відсутність даних ухилення останнього від органів досудового слідства та суду, має незадовільний стан здоров`я.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в умовах стаціонару КУ «Маріупольська міська лікарня швидкої медичної допомоги» має стан після перенесеного ішемічного інсульту.

Згідно довідки Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, яка міститься в матеріалах провадження, під час проведення перевірки за місцем проживання ОСОБА_6 будь-яких правопорушень з боку останнього не виявлено.

Крім того, в апеляційному суді встановлено, що паспорт ОСОБА_6 для виїзду за кордон прийнято на зберігання до відділу ОД № 2 ГУ ДМС України в Донецькій області.

Колегія суддів враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , відносно якого 16 серпня 2017 року було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.

Відповідаючи на доводи прокурора щодо можливого впливу на учасників кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обмежив підозрюваного ОСОБА_6 у цій можливості, поклавши на нього обов`язок утримання від спілкування.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені ризики, є мінімальним.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли і прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: