Справа № 588/194/16-к
1-кп/588/5/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 та 3 статті 185 КК України, частиною 2 статті 389 КК України, частиною 2 статті 190 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 статті 185 КК України,
У С Т А Н О В И В :
На розгляді Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке мотивувала тим, що указаний обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні 6 епізодів злочинів, частина з яких є тяжкими, обвинувачений до застосування запобіжного заходу не з`являвся до суду, в подальшому оголошувався у розшук, оскільки переховувався від суду, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, прокурор також просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , що мотивувала тим, що продовжують існувати ризики, з якими пов`язано було застосування запобіжного заходу, указаний обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні 3 епізодів злочинів, раніше судимий, перебував у розшуку через ухилення від суду, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та ризик ухилення від суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки бажає бути вдома, щоб спілкуватись з сином.
Обвинувачений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою, який є найбільш суворим запобіжним заходом на домашній арешт.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав думку сторони захисту.
Вирішуючи клопотання представника сторони обвинувачення про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд виходить з таких мотивів.
Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 08 липня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 03 вересня 2017 року включно.
Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 19 липня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 03 вересня 2017 року включно.
Відповідно до вимог статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання про продовженню строку тримання під вартою за змістом частини 3 статті 199 КПК України суд з`ясовує чи є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою, а також враховує чи можливо завершити судовий розгляд до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Судове провадження, неможливо завершити до спливу визначеного обвинуваченим строку тримання під вартою тобто до 03.09.2017 року, оскільки на цьому етапі судового провадження ще не допитаний свідок сторони обвинувачення, не досліджено докази у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюються у вчиненні сукупності злочинів, частина яких є злочинами середньої тяжкості, та тяжким злочином, за яке передбачено покарання на строк до 6 років.
Суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , ураховує його особу, який раніше судимий, не працює, одружений, але з дружиною не проживає, має неповнолітню дитину.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 та попередні рішення суду про продовження його строку були обумовлені тим, що обвинувачений не дотримався умов раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, порушив покладені обов`язки, не одноразово не з`являвся до суду, декілька разів що нього застосувався привід, і як наслідок останній був оголошений у розшук.
На переконання суду за таких обставин ризик ухилення обвинуваченого від суду та ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень не зменшився. Крім того, існує також ризик можливого впливу ОСОБА_5 , який частково не визнає вину на свідка сторони обвинувачення, який ще не допитаний судом у кримінальному провадженні.
Крім того, ОСОБА_5 через незначний проміжок часу після засудження вироком Тростянецького районного суду від 09.02.2016 року було пред`явлено обвинувачення за низкою епізодів злочинів, вину у вчиненні частини яких останній визнає, що вказує на наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, з метою запобігання установлених судом ризикам суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти названим ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому поки що подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні сукупності злочинів, пов`язаних із викраденням чужого майна частина яких є злочинами середньої тяжкості, та тяжким злочином, за яке передбачено покарання на строк до 6 років.
Суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ураховує його особу, зокрема те, що він є особою віком 35 років, раніше неодноразово судимий, має задовільний стан здоров`я, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, порушив умови попереднього запобіжного заходу - особистого зобов`язання, перебував у розшуку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризик ухилення від суду, передбачений пунктом 1 статті 177 КПК України.
Крім того, не допитано свідка сторони обвинувачення понятого, щодо епізоду крадіжки, у вчиненні якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винним частково, заперечуючи вчинення крадіжки у групі з іншим обвинуваченим, що вказує на наявність ризику впливу на свідка з боку обвинуваченого у разі звільнення його з-під варти.
З урахуванням наведеного, з метою запобігання установлених судом ризикам суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти названим ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є виправданим.
Доводи сторони захисту не є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не усувають всю сукупність установлених судом ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Крім того, стороною захисту в обґрунтування відсутності підстав для продовження тримання під вартою обвинуваченого усупереч вимогам положення частини 5 статті 132 КПК України не надано належного обґрунтування можливості запобігання таких ризиків.
За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу - слід відмовити.
За таких обставин, керуючись положеннями статей 183, 194, 199, 331, 350 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_11 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою до 25 жовтня 2017 року включно.
Обвинуваченому ОСОБА_12 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою до 25 жовтня 2017 року включно.
У задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1