АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2493/16 Справа № 208/3835/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №

0000015 від 04.01.2015 року, за № 0000597 від 21.03.2015 року, за № 0000621 від 14.03.2015 року, за № 0000931 від 10.05.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року, відносно:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року:

ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання за:

- ч.3 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- ч.2 ст.289 КК України у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна ,яке є його власністю.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року у виді позбавлення волі строком на п`ять років, Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, більш суворим призначеним даним вироком у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи від 08.05.2015 №43/02-42 в сумі 491,04 грн., судової товарознавчої експертизи від 24.06.2015 № 70/34-316 в сумі 1228, 80 грн., від 08.04.2015 № 42/02-40 в сумі 491,04 грн., від 15.07.2015 № 424 в сумі 180 грн., від 15.07.2015 № 425 в сумі 180 грн.,від 15.07.2015 № 422 в сумі 210 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 5080 грн., ОСОБА_9 4500 грн., ОСОБА_10 - 8400 грн., ОСОБА_11 - 25450 грн., ОСОБА_12 24200 грн., ОСОБА_13 14920 грн., ОСОБА_14 12820 грн., ОСОБА_15 8000 грн., ОСОБА_16 580 грн., ОСОБА_17 1300 грн., ОСОБА_18 670 грн., ОСОБА_19 2650 грн., ОСОБА_20 - 5250 грн., ОСОБА_21 - 2000 грн., ОСОБА_22 - 14000 грн., ОСОБА_23 - 5000 грн., ОСОБА_24 - 2000 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 за період з січня 2015 року до 20 квітня 2015 року скоїв 21 епізод таємного викрадання чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, повторно та один епізод таємного викрадання чужого майна з проникненням у житло на загальну суму 84 161.21 гривень , та таємно з корисливих мотивів з проникненням до іншого приміщення, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом моторолером «HONDA DIO FIT», вартістю 7500 гривень.
Матеріали кримінального провадження в суді першої інстанції розглядалися в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини, просить призначити більш м`яке покарання, а саме 5 років 1 місяць позбавлення волі, вказуючи на помякшуючі обставини: повне визнання провини у скоєних кримінальних правопрушеннях, сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, відсутність судимостей, та наявність постійного місця роботи.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі являються необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Норми Особливої частини КК України мають базуватися на нормах Загальної частини КК України. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, якою встановлено загальні засади призначення покарання

Згідно до ч.1 цієї статті суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті( санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому, покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого. Крім того, суд першої інстанції також обґрунтовано визнав пом`якшуючою обставиною- щире каяття обвинуваченого, що знайшло своє відображення у вироку суду, тому колегія суддів не може погодитися з доводами обвинуваченого про те ,що судом першої інстанції під час винесення вироку не було враховану помьякшуючу обставину відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Як убачається з матеріалів провадження, обвинувачений здійснив 23 єпізоди в межах кримінальних проваджень що свідчить про рівень суспільної небезпечності особи винного, що обґрунтовано було враховано судом першої інстанції при призначені покарання.
Посилання обвинуваченого на наявність постійного місця роботи не може бути підставою для пом`якшення покарання, оскільки, маючи як на думку обвинуваченого, постійне місце роботи, обвинувачений постійно скоював злочини щодо власності громадян, що було доведено у суді та не простовувалося самим обвинуваченим та знайшло своє відображення у вироку суду.

Таким чином, суд першої інстанції з урахуванням саме пом`якшуючих покарання обставин,призначив покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 289 КК України та остаточне покарання призначив за сукупністю злочинів ( ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК)шляхом поглинення менш суворого більш суворим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно призначив покарання ОСОБА_6 яке є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень та узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного (рішенні № 15-рп/2004). Апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального- процесуального закону , які б потягли скасування або зміну вироку суду, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді апеляційного суду:
----------------------- ----------------------- ----------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4