Номер провадження: 11-кп/785/431/17
Номер справи місцевого суду: 520/9235/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Железногірськ, Курської області, РФ, росіянин, громадянин РФ, з середньо-спеціальною освітою, одружений, працював за наймом, зареєстрований та проживаючий та адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишена без зміни - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обчислюється з 08.06.2016 року, зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Мурманськ, РФ, білорус, громадянин РФ, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України не має судимості,
визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишена без змін - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з 08.06.2016 року, зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення, у відповідн6сті до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, 07.06.2016 року близько 20 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив у попередню змову з ОСОБА_8 , направлену на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 08.06.2016 року близько 00:50 годин, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу, діючи спільно, за попередньою змовою, проникли до підсобного приміщення вказаного будинку, звідки намагалися викрасти майно, що належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме: велосипед «AuthorКіnetic», вартістю 12 000 гривень; велосипед «АuthorDexter», вартістю 7 000 гривень; велосипед «AuthorImpulsе», вартістю 5 000 гривень, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 24 000 гривень, однак, довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані потерпілою ОСОБА_11 на місці вчинення кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник, діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, призначити йому покарання з випробуванням, вважаючи, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості і особі винного, оскільки ОСОБА_8 свою провину визнав повністю, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутня судимість, а також потерпілій фактично не було завдано шкоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , вважаючи що вирок занадто суворий, також просить застосувати до нього дію ст. 75 КК України, посилаючись, що у нього не було попередньої домовленості з ОСОБА_7 на скоєння злочину, не було проникнення до будь-якого приміщення, оскільки велосипеди знаходились під навісом на території будівництва, майно було повернуто власникам, тож ніякої майнової шкоди не завдано, також суд, на думку апелянта, не взяв до уваги щире каяття та допомогу в розкритті злочину в ході досудового слідства, те, що він має на утриманні неповнолітню дитину.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити, призначити йому покарання з випробуванням, вважаючи, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості і особі винного, оскільки ОСОБА_7 свою провину визнав повністю, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутня судимість, має тяжке захворювання, а також потерпілій фактично не було завдано шкоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи що вирок занадто суворий, також просить застосувати до нього дію ст. 75 КК України, посилаючись на те що він має ряд хронічних захворювань, потребує медичного нагляду та хірургічної операції, його дружина також тяжко хворіє і їй необхідна його допомога та підтримка, суд не врахував щире каяття, в ділі є явка з повинною, що майно було повернуто власникам, майнової шкоди не завдано.

Заслухавши докладала, обвинувачених, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів з урахуванням вимого діючого законодавства прийшла до висновку що ці обставини не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції і вважає доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим районний суд врахував та ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість вчиненого ними злочину, особи обвинувачених, те, що ОСОБА_8 раніше судимий, а також наявність обставин, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, сприяння в розкритті злочину, а також обставини, на які посилаються обвинувачені та їх захисник в апеляціях, покарання призначено у відповідності до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для їх виправлення.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляцій захисників і обвинувачених які просили призначене покарання змінити і застосувати до них ст. 75,76 КК України, колегія суддів ретельно перевіривши доводи апеляцій і обставини скоєного злочину прийшла до висновку, що призначене покарання відповідає скоєному і підстав для застосування більш м`якого покарання не вбачається. Обвинувачені є громадянами іншої держави, на території України не працюють і постійного місця проживання не мають, відсутність цивільного позиву і збитків по справі пов`язане не з тим що обвинувачені добровільно погасили збитки, а тим що були затримані потерпілою в момент скоєння злочину. За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку та застосування до обвинувачених дії ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_8 , а також їх захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2