Справа № 279/4831/16-к
Провадження № 1-кс/279/6/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Слідчий - суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю скаржника ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Скаржник звернувся до суду із скаргою та просив :
-Визнати бездіяльність старшого слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП ОСОБА_7 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна автомобіля «Ford Transit 2.5 D» незаконною;
-Зобов`язати старшого слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП ОСОБА_7 повернути або передати на зберігання належне йому як власнику тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Ford Transit 2.5 D» р.н.з НОМЕР_1 .
Скаргу мотивовано тим, що 21.08.2015 року працівниками Коростенського НП УМВС у ОСОБА_4 було вилучено автомобіль «Ford Transit 2.5 D» р.н.з НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом та зберігається у дворі Коростенського ВП ГУНП. Вважає, що автомобіль утримується незаконно, так як згідно норм КПК він повинен бути повернений власнику або володільцю.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав вказаних у скарзі, також пояснив, що він є власником авто та з усною заявою звертався до слідчого з питання повернення йому вказаного авто, але слідчий йому відмовив. Він ніякого відношення до злочину не має, авто стояло в 400 метрах де був злочин, а він приїхав до того місця для збору грибів та ягід. За півтора року розслідування доказів його причетності до злочину не має, потреби далі зберігати авто на подвір`ї поліції не має.
Слідчий проти задоволення скарги не заперечував, пояснив, що по авто більше ніяких експертиз призначатись не буде, всі слідчі дії по авто проведені. Вважає, що авто не потрібно передавати на відповідальне зберігання. Пояснити для чого сааме потрібне авто не зміг.
Прокурор заперечувала протии скарги.
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження судом встановлено наступне.
21.08.2015 року слідчим Коростенського МВ УМВС було затримано та вилучено автомобіль «Ford Transit 2.5 D» р.н.з НОМЕР_1 . Викрадене майно не вилучалось.
Власником вилученого автомобіля є ОСОБА_4 .
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Стаття 237 ч.7 КПК України говорить про те, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК. На підставах та в порядку, передбаченому КПК допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
В подальшому слідчий своєю постановою визнав вилучений автомобіль «Ford Transit 2.5 D» р.н.з НОМЕР_1 речовим доказом та передав на зберігання до Коростенського ВП.
У судовому засіданні також встановлено, що відповідно до вимог ст. 171 КПК України ні прокурор ні слідчий не звертались до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.
Стаття 100 ч.1 КПК України говорить про те, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Тимчасового доступу до майна не має, арешт на майно не накладався, підозра у кримінальному провадженні нікому не висовувалась. Тобто випадки щодо заборони повернення речових доказів, передбачені ст.100 ч.1 КПК України відсутні.
Крім того, стаття 100 ч.6 п.1 КПК України говорить про те, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Окрім того, відповідно до ст. 168 ч.4 КПК України, після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов"язана забезпечити схоронність майна в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.
Відповідно до п.20 Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, яким визначено порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, "Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Майно зберігається на території Коростенського ВП вже майже 1,5 року.
За таких обставин, автомобіль як речовий доказ зберігається з порушенням положень Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року. Слідчий, виносячи рішення про місце зберігання авто не взяв до уваги положення Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року та визначив місце зберігання авто, яке не відповідає чинному законодавству.
Окрім того, за вказаний час по справі з використанням вказаного авто призначено декілька експертиз.
- так, згідно висновку експертизи матеріалів і речовин від 27.04.2016 року, речовина, яка вилучена з салону автомобіля та речовина, що що наносилась на електроопори та надана представниками РЕМ, є повністю різними речовинами;
- згідно висновку експерта від 25.09.2015 року комплексної експертизи транспортного засобу та трасологічної експертизи експерт не встановив тотожність розсіювача поеазника повороту автомобіля вилученого при ОМП та автомобіля ФОРД;
- також проведеними по справі експертизами не встановлено причетність слідів протекторів шин та частини колпаку колеса, що вилучений при ОМП до вилученого автомобіля Форд.
На всіх оглянутих та вилучених предметах відсутні сліди пальців рук.
Також, суд звернув увагу на те, що після вилучення вказаного авто крадіжки з електроопор продовжились з використанням іншого авто.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що вийшли розумні сроки утримання авто під контролем органу слідства. Необхідності подальшого утримання авто не має, так як жодна експертиза не підтвердила причетність данного авто до злочину, інші експертизи з використанням авто призначені будути не можуть.
Відповідно до ст.303 ч.1 п.1 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - власнику тимчасово вилученого майна.
За таких обставин суд приходить до висновку, що на досудовому слідстві не в повній мірі дотримуються вказаних положень норм права, що призводить до порушення прав власника майна, вилучений автомобіль необхідно повернути власнику, так як це можливо без шкоди для слідства.
Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала про зобовязання вчинити певну дію.
Керуючись ст. ст. 16, 110, 220, 303, 307 КПК України,-
УХВАЛИВ :
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коростенського міськрайонного суду ОСОБА_1