Справа № 308/1030/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2017 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді клопотання ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у справі № 308/1030/17,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 перебуває скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 29.05.2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000159.

Скаржником ОСОБА_4 подано клопотання від 27.06.2017 року про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду вищезазначеної скарги, яке мотивовано тим, що у провадженні судді ОСОБА_5 з 02.02.2017 року знаходиться її ОСОБА_4 скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000159 від 26.01.2013 року. Термін розгляду скарги слідчим суддею сплив майже п`ять місяців назад, а скарга ще не розглянута, що є порушенням закону та її прав на доступ до правосуддя.

Заявник зазначає, що вона, як сторона по справі не повідомлялася належним чином, про час та дату засідань, але в матеріалах справи з`явились папірці, підписані секретарем суду ОСОБА_7 , про те, що вона нібито не з`являлась на засідання. Однак, це не відповідає дійсності. Відтак наявні ознаки підробки документів в справі.

Крім того, заявник вказує, що суддя ОСОБА_8 дала усну вказівку секретарю ОСОБА_9 не надавати їй матеріали справи на ознайомлення через те, що вона написала одну заяву для ознайомлення з переліком справ, з якими хотіла ознайомитись, а не на кожну справу окрему заяву. Факт, що неправомірну вимогу судді і неправомірну вказівку секретарю суду, надала ОСОБА_8 суддя не заперечила, ОСОБА_10 підтвердила, а вона зафіксувала на відеокамеру. Вона двічі писала заяви на ознайомлення зі справами, і двічі їй ніхто не передзвонював і не повідомляв коли вона може ознайомитись зі справами. Відтак, суддя ОСОБА_11 разом із секретарем ОСОБА_7 свідомо не допускали її до матеріалів справ та порушували її права.

Також заявник зазначає, що у всіх справах, які знаходять тривалий час на розгляді судді ОСОБА_5 знаходяться підроблені секретарем документи, що нібито вона не з`являлася на судові засідання, що також зафіксовано її на відеокамеру. Жодного доказу, що її повідомлялось про час та день розгляду скарг, коли вона не з`явилась, в справі немає. За цей час, поки не була розглянута її скарга по вказаному провадженню, суддя ОСОБА_8 розглядала та задовольняла скарги правоохоронних органів. У відповідності до реєстру судових рішень, за результатами розгляду таких звернень правоохоронних органів розглянутих та задоволених суддею ОСОБА_12 . 11. В той час її скарга не розглянута протягом п`яти місяців.

На думку заявника, на підставі аналізу прийнятих за цей період ухвал, суддя ОСОБА_8 діє в інтересах правоохоронної системи, а не простих громадян.

На її законну вимогу надати для ознайомлення матеріали всіх проваджень по її справах на ознайомлення, суддя ОСОБА_8 неправомірно звинуватила її про нібито вплив на суддю.

Заявник зазначає, що суддя ОСОБА_8 не має бажання в період позасудових засідань дотримуватись її законних прав, удосконалювати систему правосуддя, дотримуватись Бангалорських принципів поведінки судді, а саме: об`єктивності, чесності та непідкупності, дотримання етичних норм, рівності, компетентності та старанності. Упередженість судді ОСОБА_5 до неї є очевидною та доказаною нею вище.

На підставі вищенаведеного заявник просить відвести від розгляду її скарги на постанову слідчого суддю ОСОБА_13 та передати справу на новий автоматичний розподіл між іншими суддями.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримала клопотання про відвід.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги та надані суду письмові документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді.

Зокрема, згідно зі ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Також згідно зі ст. 76 цього Кодексу не допускається повторна участь судді в кримінальному провадженні.

Наведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Як встановлено у судовому засіданні, клопотання заявника ОСОБА_4 про відвід не обґрунтоване, а обставини, вказані заявником, не є підставами для відводу слідчого судді ОСОБА_5 та не можуть свідчити про упередженість останньої у розгляді даної скарги. Подане клопотання про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді, яким суд не вправі надавати оцінку.

Водночас, у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині встановлює наступне: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків».
Відповідно до ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477- IV від 23.02.2006 року, із змінами та доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, у своїй судовій практиці неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 вищезгаданої конвенції.

Зокрема, у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 року Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Разом з тим, наведення обставин щодо здійснення правосуддя слідчим суддею може викликати сумніви в неупередженості судді у стороннього спостерігача, відтак, з метою уникнення у подальшому будь-яких сумнівів в неупередженості розгляду слідчим суддею ОСОБА_5 скарги ОСОБА_4 та з метою недопущення у сторін всякого роду сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає, що є підстави для відводу, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у справі № 308/1030/17 задовольнити.

Справу № 308/1030/17 передати керівнику апарату суду (особі, яка виконує його обов`язки) для здійснення за відповідним розпорядженням повторного автоматизованого розподілу судової справи згідно з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1