№ провадження 1-кп/646/86/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.17 м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002336 від 29.10.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей 2005, 2007, 2012 років народження, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29.10.2015 року близько 17.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в будівлі офісного центру, розташованого за адресою: місто Харків, проспект Гагаріна, 20, діючи умисно, маючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, зайшовши до жіночого туалету, розташованого на другому поверсі зазначеного центру, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав жіночу сумку «Massimo Dutti», в якій знаходились мобільний телефон «Iphone 5S», гроші в сумі 150 гривень та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , після чого викраденим, майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду, яка, згідно висновку товарознавчої експертизи №405 від 26.11.2015 року, становить 11 890, 00 гривень.

Крім того, 03.11.2015 року близько 12.20 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в будівлі офісного центру, розташованого за адресою: місто Харків, Ганни, 20-А, діючи умисно, повторно, маючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, зайшовши до жіночого туалету, розташованого на третьому поверсі зазначеного центру, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв полички з умивальника, встановлено в туалеті, жіночу сумку, в якій знаходились гроші в сумі 3070 гривень, переносний жорсткий диск Seagate Expansion 2TB STEA2000400 2.5 USB 3.0 External Black, флеш - накопичував Kingston Data Traveler SE9 8GB та флеш - накопичував Silicon Power Touch 835 8GB, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_3 , з вказаною жіночою сумкою став виходити з туалету. Потерпіла, яка в той час перебувала в одній з кабінок туалету, помітила, що викрадено її сумку, почала кричати « Стій!», «Тримайте!», «Він мою сумку вкрав!», і побігла за ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 почувши крики потерпілої вибіг з приміщення туалету та розуміючи, що викрадення чужого майна перестало бути таємним, одразу кинув сумку з вище переліченим майном на підлогу, вибіг з офісного центру, де був затриманий випадковим перехожим, таким чином не довів свій злочинний намір таємне викрадення чужого майна) до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Згідно висновку товарознавчої експертизи №406 від 26.11.2015 року, вартість всього вищевказаного майна потерпілої становить 6350 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочинів, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 29.10.2015 року він шукаючи роботу їздив по різним офісним центрам та пропонував свої послуги, так приїхавши в будівлі офісного центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , зайшов до жіночого туалету, розташованого на другому поверсі зазначеного центру, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон, гроші в сумі 150 гривень та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, після чого сумку він викину в сміттєвий бак, за гроші він купив продукти харчування, а телефон на наступний день він здав до ломбарду за 800 гривень. Також 03.11.2015 року перебуваючи в будівлі офісного центру, розташованого за адресою: місто Харків, Ганни, 20-А, зайшов до жіночого туалету, розташованого на третьому поверсі зазначеного центру, взяв полички з умивальника, встановлено в туалеті, жіночу сумку та став з нею виходити з туалету та в цей момент почув крики та зрозумів, що викрадення чужого майна перестало бути таємним, одразу кинув сумку з вище переліченим майном на підлогу, вибіг з офісного центру, де був затриманий невідомим йому чоловіком.

Також обвинувачений ОСОБА_6 визнав частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 . В частині стягнення матеріальної шкоди він визнає, але просить суд взяти до уваги його добровільне відшкодування під час розгляду справи у розмірі 1027, 00 грн., в частині вирішення позову, щодо стягнення моральної шкоди, поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого та обґрунтовують цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 , допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він одружений, має утриманні трьох малолітніх дітей 2005, 2007, 2012 років народження, одна дитина є інвалідом, офіційно не працює, але працює за домовленістю, на обліку у лікаря-психіатра ( останні 5 років за медичною допомогою не звертався) та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, за місцем мешкання характеризується добре.

Також під час перебування справи в суді 04.04.2016 року судом було призначено у кримінальному провадженні № 0002336 стаціонарну судово-психіатричну експертизу щодо психічного стану обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно висновку №830 якої обвинувачений ОСОБА_6 за своїм психічним здоров`ям може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчинених злочинів.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючи покарання обставин.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статей закону, що передбачає відповідальність за скоєні ним злочини, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, прокурором під час розгляду справи та судових дебатів клопотань про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не заявлялось, а також враховуючи положення статті 22 КПК України щодо змагальності сторін у кримінальному провадженні, обрання судом обвинуваченому запобіжного заходу за власною ініціативою за таких обставин не є можливим.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , то суд приходить до висновку про часткове задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 14 465,00 грн.

В обґрунтування позову щодо матеріальної шкоди потерпіла посилається на те, що вартість телефона Apple iPhone 5 S, Gold 16GB imei НОМЕР_1 разом із SIM карткою « Київстар» та шкіряної сумкою складає 11890,00 грн., крім того у сумці було 150,00 грн, ключи від квартири та під`їзду, які необхідно було замінити та коштувало 2450,00 грн. згідно накладної № 56 від 01.11.2015 року, та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відшкодування обвинуваченим у розмірі 1027,00 грн на користь потерпілої підтверджено представником потерпілої у судовому засіданні.

Судом встановлено, що матеріальна шкода у розмірі 14465,00 грн. обґрунтована, та підтверджена матеріалами справи, та не оспорюється відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1027,00 грн. За таких обставин позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 13438,00 грн.

Разом з тим, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що під моральним збитком закон передбачає втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Судом встановлено, що потерпілої, яка на час вчинення злочину знаходилась у стані вагітності, дійсно були заподіяні цілком природні моральні страждання, але виходячи з розміру заявлених вимог, суд вважає, що оцінка потерпілою завданої їй моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. не відповідає вимогам розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, у розмірі 3 000 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185,ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України - у виді 1 ( одного ) року 6 ( шесті) місяців,

-ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 ( двох ) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (ід.н. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 (ід.н. НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 13438,00 ( тринадцять тисяч чотириста тридцять вісім ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 (ід.н. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 (ід.н. НОМЕР_3 ) моральну шкоду у розмірі 3000, 00 ( три тисячі ) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- DVD диск, з відеозаписом Cam_1, Cam_2, який зберігається у матеріалах судової справи №646/15770/15-к, після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах справи.

-Переносний жорстокий диск Seagate Expansion 2 TВ STEA2000400 2.5 USВ 3.0 External Вlack, флеш-накопичувач Kingston Data Traveler SE9 8 GB, флеш-накопичувач Silicon Power Touch 835 8GB, сумку жіночу з імітацією шкіри передані на відповідальне зберегання ОСОБА_8 залишити у останній.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок складений та проголошений 06.03.2017 року.

Суддя ОСОБА_1