Справа № 738/2156/16-к
№ провадження 1-в/738/18/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

представника установи ОСОБА_6

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 та спільне подання Менської виправної колонії та спостережної комісії Менської районної державної адміністрації про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У грудні 2016 року до Менського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, яке мотивовано тим, що засуджений відбув відповідну частину покарання, став на шлях виправлення, а тому заслуговує застосування до нього умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Крім цього, у грудні 2016 року до Менського районного суду надійшло спiльне подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 . Подання мотивовано тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Диканського районного суду м. Полтави від 12.03.2012 року за ст. 115 ч. 1 КК України до 12 років позбавлення волі. По ухвалі Чернігівського районного суду від 02.11.2016 зараховано в строк покарання час попереднього тримання під вартою з 08.05.2010 по 21.06.2012 та з 14.08.2015 по 27.05.2017. Засуджений відбув відповідну частину покарання, став на шлях виправлення, а тому адміністрація установи звернулась до суду з поданням про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Ухвалою судді від 16 грудня 2016 року матеріали спільного подання та клопотання засудженого ОСОБА_4 об`єднано в одне провадження.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги свого клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просив задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого та спільне подання установи і спостережної комісії та наполягав на їх задоволенні.

Представники установи в судовому засіданні показав, що в зв`язку з відбуттям відповідної частини покарання засудженим ОСОБА_4 , на засіданні комісії установи розглядалось питання про застосування до даного засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України, більшістю голосів вирішено, що засуджений ОСОБА_4 заслуговує застосування до нього даної пільги, в зв`язку з цим представник установи подання та клопотання засудженого підтримав.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.

Прокурор в судовому засіданні визнав подання та клопотання засудженого обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений засуджений вироком Диканського районного суду м. Полтави від 12.03.2012 року за ст. 115 ч. 1 КК України до 12 років позбавлення волі. По ухвалі Чернігівського районного суду від 02.11.2016 зараховано в строк покарання час попереднього тримання під вартою з 08.05.2010 по 21.06.2012 та з 14.08.2015 по 27.05.2017.
Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, враховуючи думку представника установи та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що засудженого ОСОБА_4 можливо звільнити умовно - достроково вiд відбування покарання, оскільки останній відбуває міру покарання в Менській виправній колонії №91 з 21.08.2012 року. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе наступним чином: порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, розпорядку дня дотримується, проте не дотримувався вимог ст. 107 КВК України у спілкуванні з представниками адміністрації, а саме за не тактовну поведінку отримав три стягнення (2015 рік), які на даний час є погашеними. На даний час у спілкуванні з представниками установи поводить себе тактовно. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з пенсійним віком. Засуджений являється активним учасником дописок в газету «Закон і обов`язок», неодноразово його роботи викладались на її сторінках, за що засуджений має від редакції газети диплом. Культурно масові заходи, виховного, пізнавального та розважального характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них позитивно. За характером спокійний, врівноважений.

Судом також приймається до уваги висновок спостережної комісії (протокол № 73 від 14 грудня 2016 року), згідно якого погоджено застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання (а.с.86).

В судовому засіданні судом встановлена динаміка в поведінці засудженого, що свідчить про його виправлення та перевиховання, а тому враховуючи вищевикладене, а також те, що засуджений відбув більше 2/3 частини строку призначеного судом покарання, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення i перевиховання, а тому може бути звільнений умовно достроково від подальшого відбування покарання.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 та спільне подання Менської виправної колонії та спостережної комісії Менської районної державної адміністрації про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Диканського районного суду м. Полтава від 12.03.2012 року, звільнити умовно достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання 2 (два) роки 3 (три) місяці 24 (двадцять чотири) дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1