Провадження № 1-кп/638/63/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, ч.2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні завив клопотання про подовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою оскільки вважає,що ті ризики,які були враховані судом при обранні запобіжного заходу в даний час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Стосовно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.11.2016 року з встановленням терміну тримання під вартою до 28.01.2017 року .

Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57)

Частина 1 статті 194 КПК України передбачає, що «суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризиками, які дали суду підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в розумінні положень ст.177 КПК України вказано про те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вислухавши учасників судового засідання, суд доходить висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ті ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу, відсутні або зменшилися.

Ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які дають суду підстави для продовження строку тримання під вартою в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Епізодичність злочинної діяльності обвинуваченого, характер обвинувачення, той факт, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності останній може переховуватись від суду , перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, вказують на те, що на даній стадії судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні неможливе запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим; перебування обвинуваченого при іншому запобіжному заході на волі може негативно вплинути на розгляд кримінального провадження, тобто, запобіжний захід обрано з дотриманням вимог закону, дотепер наявна обґрунтованість обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує доцільність його збереження, через що вбачаються підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Належних доказів на підтвердження того факту, що раніше встановлені ризики втратили актуальність або перестали існувати, суду не представлено.

Такими чином, суд дійшов висновку про доцільність збереження раніше обраного запобіжного заходу, задоволення клопотання прокурора.

Ухвалою суду від 22 травня 2017 року судом продовжено строк тримання під вартою до 20.07.2017 року. Відповідно, подальший строк запобіжного заходу повинен рахуватися з 20.07.2017 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 331 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 20 липня 2017 року, тобто до 17 вересня 2017 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1