Ухвала
іменем україни

06 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0002000, №0000557 за касаційною скаргою прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
вироком Костянтинівського міськрайонногосуду Донецької області від 4 липня 2016 року

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Красний Лиман Донецької області,
громадянина України, мешканця

АДРЕСА_1 , раніше судимого
вироками:

- Ізюмського районного суду Харківської області від 19 лютого 1998 року за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81, ч.3 ст.140, ст.42 КК України в редакції 1960 року на 6 років позбавлення волі. 12 грудня 2003 року звільненого за відбуттям строку покарання;
- Волноваського районного суду Донецької області від 07 грудня 2004 року за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі. 27 січня 2006 року на підставі ст.81 КК України звільненого умовно-достроково на 7 місяців 20 днів;

- Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2006 року за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців;

- Краснолиманського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2007 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі. 27 липня 2010 року на підставі ст.81 КК України звільненого умовно-достроково на 9 місяців 28 днів;

- Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі (вирок законної сили не набув),

- Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 травня 2016 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 4 років 6 місяців позбавлення волі (вирок законної сили не набув),

засуджено за частиною 3 статті 185 КК України на 5 років позбавлення волі.
Ухвалено строк відбуття покарання обчислювати з 4 липня 2016 року.

Також, цим вироком засуджено ОСОБА_8 , який в касаційному порядку не оскаржується.
Згідно з вироком, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винуватими та засуджено за наступних обставин.
В період часу з 17 грудня 2015 року по 26 грудня 2015 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 проходили біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_13 , де у ОСОБА_9 виник злочинний намір спрямований на крадіжку майна із зазначеного домоволодіння. Про свій злочинний намір ОСОБА_14 розповів ОСОБА_15 , запропонувавши йому разом скоїти таємне викрадення чужого майна із зазначеного домоволодіння, на що останній відповів згодою. Негайно реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_14 та ОСОБА_12 через паркан потрапили на територію вказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження ОСОБА_16 за допомогою металевого прута вхідних дверей, потрапили до приміщення вказаного будинку, звідки діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_14 - повторно, викрали належне ОСОБА_17 майно, заподіявши їй матеріального збитку на загальну суму 3779 гривень 17 копійок.
17 січня 2016 року о 15 годині 30 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 проходили біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_18 , де у ОСОБА_9 виник злочинний намір спрямований на крадіжку майна із зазначеного домоволодіння, про що він розповів ОСОБА_15 та запропонував вчинити злочин, на що останній відповів згодою. Негайно реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 з метою таємного викрадення чужого майна через паркан потрапили на територію вказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження ОСОБА_16 за допомогою металевого прута вхідних дверей, потрапили до приміщення вказаного будинку, звідки діючи умисно, таємно, повторно із корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб за пропозицією ОСОБА_9 викрали належне ОСОБА_19 майно, заподіявши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 3743 гривні 20 копійок.
Крім того, ОСОБА_14 25 лютого 2016 року о 20 годині 30 хвилин, точного часу не встановлено, проходив біля домоволодіння АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення вказаного домоволодіння, з метою реалізації якого він через паркан потрапив на його територію, де за допомогою монтування шляхом пошкодження вхідних дверей будинку потрапив до його приміщення, звідки діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих спонукань викрав належне потерпілій ОСОБА_20 майно, заподіявши їй матеріального збитку на загальну суму 4283 гривні 30 копійок.
Також, ОСОБА_10 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 4 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишено без зміни. ОСОБА_21 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 4 липня 2016 року по 25 жовтня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 228 днів.
У касаційні скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, вказується на недодержання судом апеляційної інстанції прав ОСОБА_9 на захист з огляду на те, що ним у апеляційній скарзі акцентувалося про наявність у нього психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних та інших психотропних речовин, у зв`язку з чим не міг повною мірою реалізувати надані йому права.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, котра підтримала касаційну скаргу, захисника, котрий заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_14 станом на 2 та 3 березня 2016 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває та під наглядом у лікаря-психіатра не значиться.

Про вказане свідчать довідки Міського психіатричного диспансеру м. Костянтинівка та Міського наркологічного диспансеру м. Костянтинівка (т.1 а.п.170).

На такі обставини ні під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду засудженим, а тим більше прокурором не акцентувалося, та перевірку таких обставин не ініціювалося з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, прохання про забезпечення захисником виникло у ОСОБА_9 лише під час апеляційного розгляду, що і було виконано у спосіб, визначений у статті 49 КПК України. Такого бажання засудженим раніше не виявлялося, а права у судовому засіданні роз`ясненні. При тому, що обов`язкове призначення захисника у кримінальному провадження, в яких особи обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Разом з цим, самим засудженим повідомляється про жалкування у відмові від захисника, а не ігнорування його прав під час судового розгляду.

Будь-яких інших даних, окрім висловлення засудженим у суді апеляційної інстанції, на підтвердження касаційних вимог прокурором не надано та не зазначено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, як про це вказує прокурор.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанцій без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3