Справа № 191/2504/17
Провадження № 1-кс/191/367/17
У Х В А Л А
іменем України
24 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.05.2016 року разом зі своїм сином ОСОБА_6 , рухались на автомобілі марки «Форд Скорпіон» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за кермом був його син. Автомобіль того ж дня придбали разом з сином та поверталися додому. В межах Синельниківського району були зупинені працівниками взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області, та під час перевірки документів стало відомо, що автомобіль в базі даних не значиться, а тому його вилучили у них. В порушення норм процесуального кодексу вважає, що було безпідставно вилучено майно- автомобіль, на нього не було накладено арешт, а тому майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено. Просить зобов`язати слідчого СВ Синельниківського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 повернути йому раніше вилучений автомобіль марки «Форд Скорпіон».

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що вважає себе власником автомобіля, оскільки сплатив за його вартість більшу частину грошових коштів. Хто є власник майна відповідно до документів йому не відомо, а отже і документів, підтверджуючих право власності на даний автомобіль у нього немає. Вважає, що бездіяльність слідчого виражається в тім, що ОСОБА_5 не вчиняє ніяких дій по розслідуванню кримінального правопорушення протягом останнього місяця, що передує дню звернення до суду зі скаргою. Також вказав, що безпосередньо до слідчого за весь час звертався лише усно в розмові, з заявами та скаргами не звертався ні до слідчого, ні до прокурора. Просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги в зв`язку з пропуском строку останнім, а також за відсутності підстав для звернення зі скаргою про бездіяльність слідчого, Зазначив, що в скарзі немає висновку в чому полягає бездіяльність слідчого на думку заявника. Також скаржник не надав чітких пояснень в судовому засіданні. Окрім того автомобіль є предметом злочину, а в обґрунтування скарги ОСОБА_4 щодо передачі йому нерухомого майна, останній не підтвердив право власності на вказаний автомобіль «Форд Скорпіон», або право управління, а тому не вправі ставити вимоги щодо майна, щодо якого він не являється власником.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду для огляду матеріали кримінального провадження №0000776 за ст. 290 КК України від 12.05.2016р.

Суд, розглянувши матеріали скарги та додані до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000776 за ст. 290 КК України, внесене до ЄРДР 12.05.2016 року, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені під час обшуку речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Положеннями абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Судом досліджено, що кримінальне провадження №0000776, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2016 року про кримінальне правопорушення, передбачене за ст. 290 КК України. Слідчим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 .

У заявника був вилучений автомобіль «Форд Скорпіон» реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що складено відповідний протокол огляду від 11.05.2016р. 12.05.2016 року цим же слідчим автомобіль визнано речовим доказом та без накладення на нього арешту автомобіль передано на зберігання до ВЗА ГУНП в Дніпропетровській області.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчий, в супереч вимогам ч.1 ст. 167 КПК України не вжив заходів спрямованих на вирішення питання щодо арешту вказаного майна.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У відповідності до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Щодо заявленої вимоги в скарзі про зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_4 раніше вилучений автомобіль «Форд Скорпион», суд не вбачає підстав для її задоволення. З матеріалів кримінального провадження слідує, що автомобіль марки «Форд Скорпіон» д.н. НОМЕР_1 в базі даних автомобілів не значиться. Під час перевірки документів співробітникам поліції надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане Київським ВРЕР №12 при УДАІ ГУМВС України, на автомобіль марки «Ford Scorpion» д.н. НОМЕР_1 зеленого кольору номер шасі НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_7 . Також встановлено, що автомобіль серед зареєстрованих на території України не значиться. Заявник не надав суду доказів в підтвердження свого володіння чи користування вказаним транспортним засобом. Зважаючи на це, скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в якій він просить зобов`язати слідчого Синельниківського ВП повернути автомобіль не може бути задоволена.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 відмовити.

Повний текст ухвали складений 28 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_8 Матіяш