Справа № 182/339/17
Провадження № 1-кп/0182/304/2017
У Х В А Л А
26.01.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2016 р. за № 0004263 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Східниця, Львівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , суд -
в с т а н о в и в:
Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 23.01.2017 р. надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 27.10.2016 р. за № 0004263 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 27.01.2017 р.
Обвинувачений в судове засідання доставлений не був, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовився, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за його відсутності.
Оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від слідства і суду, продовження злочинної діяльності, ризик впливу на потерпілого та свідків, а також репутація обвинуваченого, який вчинив новий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходилось кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні тяжкого злочину, по якому йому судом було змінено запобіжний захід на домашній арешт, умови якого ним були порушені.
Вислухавши захисника обвинуваченого, яка заперечувала проти продовження строків тримання під вартою та просила змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту посилаючись на те, що він проживає з цивільною дружиною, з якою мають спільну дитину та має постійне місце проживання за її адресою, суд приходить до наступного.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, обираючи дану міру запобіжного заходу, слідчий суддя враховував ті обставини, що існують ризики того, що підозрювана особа може переховуватись від органу слідства і суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, також була врахована тяжкість вчиненого ним злочину, репутація обвинуваченого, відсутність у нього родини, утриманців, а також те, що він вчинив новий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходилось кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні тяжкого злочину, по якому йому судом було змінено запобіжний захід на домашній арешт, умови якого ним були порушені, а саме змінено місце проживання без повідомлення суду.
На даний час ці ризики не змінились, продовжує існувати ризик продовження вчинення ним злочинів та переховування від суду, а також продовжує існувати ризик здійснення тиску на свідків та потерпілого, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 27.01.2017 р., тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити.
Оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ст. 314-315 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити. В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 26 березня 2017 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1