Провадження № 1/522/207/17
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
Колегія суддів місцевого Приморського районного суду м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі: ОСОБА_4
За участю прокурора: ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта вища, працюючого провідним інженером «Укррадіотел», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта вища, працюючого диспетчером «Нова пошта», зареєстрованого: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_4 , раніше не судимого
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
31 жовтня 2014 року в провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України.
04 листопада 2014 року судом ухвалено рішення про призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Відповідно до постанови ВРУ за № 4697-5 від 08.09.2016 р. суддю ОСОБА_10 у зв`язку з поданням заяви про відставку звільнено з посади судді Приморського районного суду м. Одеси.
21 листопада 2016 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України був переданий в провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
18 листопада 2016 року судом ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Обвинувачені та їх захисники не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Заслухавши думку прокурора, інших учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам КПК України.
У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Так, статтею 291 КПК України визначений ряд вимог щодо змісту обвинувального акту, до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та цивільний позов, а також розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачується в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, тобто пособництво у замаху на терористичний акт, тобто вчиненні підпалу, який створив небезпеку для житія чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та привернення уваги громадськості до певних політичних поглядів винного ( терориста), вчинений за попередньою змовою групою осіб..
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність.
Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 взагалі не містить формулювання обвинувачення.
В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , ОСОБА_9 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому підозрюються останні.
Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваних.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними.
Вказівки в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скоїли інкриміноване їм кримінальне правопорушення, є безпідставними, оскільки обвинувачення останнім висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті. Більш того, така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Отже, вказане обвинувачення є неконкретним і таким, що порушує право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Крім того, відповідно до п.9.5.1 Інструкції діловодства в органах прокуратури України від 21 лютого 2013 року, засвідчення документів відбувається шляхом підписання, затвердження та скріплення печаткою документа. Однак, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в порушення зазначених вимог не скріплений печаткою органу який його затвердив.
Тобто, саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою, надає йому статусу офіційного документу і свідчить про належне його затвердження прокурором.
Відсутність печатки на обвинувальному акті, суд розцінює як неналежне його затвердження, тобто порушення вимог ч. 1 ст. 291 КПК України.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків вимогам КПК України, в зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору.
За таких обставин, колегія суддів, керуючись ст.ст. 42, 290, 291, 314 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення через Приморський районний суд м. Одеси.
Судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1