Справа № 360/718/16-к
Провадження по справі № 1-кп/367/93/2017
У Х В А Л А
Іменем України
17 лютого 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в:
В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки такий строк спливає 10.03.2017 р., а суд позбавлений можливості призначити наступне судове засідання до цієї дати.

Прокурор вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого. Такої ж думки притримався потерпілий.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки для цього прокурором не наведено жодних ризиків і не надано жодних доказів на підтвердження їх існування. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до двох місяців, оскільки підстави, які були враховані при обранні йому такого запобіжного заходу, не змінились, є ризики того, що, перебуваючи на волі, він зможе тиснути на свідків та потерпілого, загрожувати його здоров`ю та життю. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не забезпечить запобігання цим ризикам.

З цих же підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу діє з 17.02.2017 р. по 17.04.2017 р. включно.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2