№ 5-1322 ск 17
П О С Т А Н О В А

20 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 19 січня 2017 року щодо ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 порушує питання про перегляд кримінальної справи щодо ОСОБА_3 в касаційному порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 387 КПК 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 цього Кодексу та узгоджуватись з положеннями ст. 398 КПК 1960 року.
Частиною 1 ст. 398 КПК 1960 року, передбачено, що підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 цього Кодексу), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК 1960 року) та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 цього Кодексу).
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК 1960 року в скарзі повинна бути зазначена вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на обґрунтування цього, з огляду на положення ч. 1 ст. 398 цього Кодексу.
Посилаючись у касаційній скарзі на необхідність перевірки судових рішень особа, яка подає скаргу має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які на її думку допущені судами при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Проте, захисник вказані вимоги кримінально-процесуального закону при подачі касаційної скарги не дотримався та подав скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК 1960 року
Посилання на неповноту й однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, про що йдеться у касаційній скарзі, відповідно до вимог ст. 398 КПК 1960 року не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, вказуючи на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, захисник в касаційній скарзі не зазначив, на які конкретно доводи апеляційної скарги не дано відповіді та які порушення процесуального закону не було усунуто судом апеляційної інстанції.
Також, касаційна скарга містить суперечності, оскільки в мотивувальній частині ОСОБА_2 зазначає про скасування ухвали апеляційного суду з направленням справи на новий апеляційний розгляд, а в прохальній просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на нове розслідування, що є незрозумілим.
Крім того, з доданих копій судових рішень вбачається, що справа розглядалась в порядку передбаченому КПК України 1960 року, проте захисник у скарзі посилається на норми КПК України 2012 року, що є неприпустимим.
За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, касаційна скарга не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому, вважаю за необхідне, відмовити у витребуванні справи.

Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо вона буде подана в межах строку, визначеного у ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії цієї постанови про відмову у витребуванні справи (скаржником має бути підтверджено, що ним не порушений строк при повторному зверненні до суду).
Керуючись п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ст. 388 КПК України 1960 року, п. 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року,

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1