У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

За участю скаржників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про зміну територіальної підслідності у кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року -

в с т а н о в и в
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про зміну територіальної підслідності у кримінальному провадженні №000626 від 02.06.2014 року, про поновлення процесуального строку, накладення грошового стягнення на прокурора в порядку ст. 144 КПК України, стягнення з прокурора ОСОБА_6 на користь держави штрафу за вчинення злочину передбаченого ст. 382 КК України.

В обґрунтування своїх вимог, скаржники посилаються на те, що прокурор ОСОБА_5 в порушення своїх посадових обов`язків та перевищуючи свої службові повноваження виніс постанову про зміну територіальної підслідності кримінального провадження №0004626 від 02.06.2014 року. Крім цього, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.09.2015 року задоволено скаргу Номерованних на бездіяльність прокурора у вище вказаному кримінальному провадженні, та покладено на останнього обов`язок, надати вмотивовану відповідь на клопотання у передбаченому законом порядку. Не виконавши ухвалу суду, та направивши кримінальне провадження за підслідністю, на думку скаржників, прокурор ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ст. 382 КК України, в результаті чого просять слідчого суддю надати оцінку обґрунтованості постанови прокурора та її відповідності Конституції України та іншим галузевим Законам.

Скаржники у судовому засіданні підтримали скаргу у повному обсязі.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність прийняття її до провадження з огляду на наступне.

Так, у ст. 303 КПК України надано вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора, яка може бути оскаржена до слідчого судді. При цьому, рішення щодо зміни територіальної підслідності до оскаржуваних рішень не входять.

Однак, у відповідності до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Не зважаючи на те, що у чинному кримінальному процесуальному кодексі України, не передбачено право на оскарження такого виду рішень прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що оскарження до слідчого судді, в даному випадку є єдиною можливістю для забезпечення охорони своїх прав, як потерпілих Номерованними, адже безпідставна зміна територіальної підслідності є порушенням вимог ст. 218 КПК України, та неправомірно спричинює перешкоди щодо доступу до інформації по кримінальному провадженню, яке направлено до іншої області.

З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя вважає, за можливе прийняти до провадження скаргу та винести рішення по суті заявлених вимог.

Так, у відповідності до загальних засад кримінального провадження, а саме ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно зі ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Прокурором у кримінальному провадженні вважається прокурор, щодо якого є постанова керівника прокуратури (прокурора району), або іншого прирівняного до нього прокурора про призначення групи прокурорів. Саме такий прокурор уповноважений приймати процесуальні рішення, в тому числі, щодо визначення місця досудового розслідування, як вказано вище у статті.
Так, у відповідності до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Як вбачається із копії постанови старшого прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_5 від 22.10.2015 року, він визначив місцем досудового розслідування в Чернігівській області, що відповідає його повноваженням, адже він не визначав іншого процесуального керівника, а тільки визначив слідчих, які мають право проводити досудове розслідування та здійснювати зібрання доказів.

Однак, у резолютивній частині постанови, прокурором не вказані можливості оскарження такої, що суперечить вимогам ст. 110 КПК України. Не в повній мірі навів мотиви, щодо такої передачі кримінального провадження. Не надав вмотивовану відповідь на клопотання потерпілого від 01.09.2015 року, що може вказувати на бездіяльність прокурора.

Щодо інших вимог скаржників, слідчий суддя приходить висновку про наступне.
Накладення грошового стягнення у кримінальному провадженні відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а тому приймати рішення щодо такого, варто на підставі також ст. 132 КПК України.
Так, у п.п.1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, вказано, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Як вбачається із вказаної статті, із клопотанням про накладення грошового стягнення може звернутися виключно слідчий або прокурор.
Згідно зі ст. 145 КПК України, у клопотанні про накладення грошового стягнення на особу під час досудового розслідування зазначаються: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; процесуальний статус особи, про накладення грошового стягнення на яку заявлено клопотання, її прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання; обов`язок, який покладено на особу цим Кодексом чи ухвалою слідчого судді;) обставини, за яких особа не виконала обов`язок; відомості, які підтверджують невиконання особою обов`язку; прізвище, ім`я, по батькові та посада слідчого, прокурора; дата та місце складення клопотання.
До клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи.
У кримінальному процесуальному кодексі України, надано можливість накладення грошового стягнення на осіб, які мають процесуальний статус: свідка, підозрюваного або обвинуваченого, який не виконав свого процесуального обов`язку.
Накладення грошового стягнення на прокурора, можливе тільки у випадку наявності у нього процесуального статусу як свідка, або особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження. Все, що стосується не виконання або не належного виконання прокурором своїх службових обов`язків, у відповідності до ст. 43 Закону України може бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, що входить до повноважень Кваліфікаційної-дисциплінарної комісії прокурорів.
При цьому, слідчий суддя в межах своїх повноважень, немає права притягати особу до кримінальної відповідальності за вчинення ст. 382 КК України, адже визнання особи винною є наслідком більш пізніх етапів кримінального провадження, а саме після проведення досудового розслідування, судового провадження судом першої інстанції, в межах окремого кримінального провадження розпочатого за окремим фактом вчинення злочину.
Видання виконавчих листів, також не входить до компетенції слідчого судді, який має право приймати тільки ті рішення, які прямо вказані у Кримінальному процесуальному кодексі України.
У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вказаної скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307, 318-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про зміну територіальної підслідності у кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року - задовольнити частково.

У скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 про зміну територіальної підслідності у кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року - відкрити провадження.

Вимоги щодо надання оцінки обґрунтованості постанови старшого прокурора Приморської прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 від 22.10.2015 року - задовольнити.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:
07.08.2017