Справа № 359/9434/16-к
Провадження №1-КП/359/98/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю потерпілого ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю захисника ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Києва, українеця, громадянина України, з неповною вищою освітою, інваліда 2 групи, офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.
12.02.2016 р. близько 07 години 15 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно- справним автомобілем «МITSUBISHI PFJERO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухався по автодорозі ПСО м. Києва що розташована в межах Бориспільського району Київської області, в напрямку м. Київ. Під час руху на 14 кілометрі зазначеної автомобільної дороги водій ОСОБА_4 , проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), не врахував дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не урахував дорожньої обстановки, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху де зіткнувся із автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTR» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті ДТП пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTR» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , який сидів на задньому пасажирському сидінні з права біля дверей отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: забійна рана голови, забій головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ в лобних долях; закрита травма грудної клітки: перелом 1У-1Х ребер справа по задньо-пахвиній лінії зі зміщенням уламків, правобічна підшкірна емфізема, правобічний пневмогідроторекс; перелом верхівки латерального виростка правого гомілково-ступеневого суглобу з невеличким зміщенням уламків; уламковий перелом дистального кінця діалізу лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків; забої м`яких тканин тулубу, кінцівок.

Згідно висновку експерта № 51 Д від 09.06.2016 р., виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4 , який порушив правила дорожнього руху, а саме:

п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. ПДР, згідно якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 10.1 ГІДР згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.1 згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення ОСОБА_4 п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1, Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП та спричиненням потерпілому ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений показав, що 12.02.2016 р. близько 07 години 15 хвилин він, керуючи технічно-справним автомобілем «МITSUBISHI PFJERO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухався по автодорозі ПСО м. Києва, що розташована в межах Бориспільського району Київської області, в напрямку м. Київ. Під час руху на 14 кілометрі зазначеної автомобільної дороги водій ОСОБА_4 , проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), не врахував дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не урахував дорожньої обстановки, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху де зіткнувся із автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTR», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . В результаті ДТП пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTR», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також зазначив, що він примирився з потерпілим та завдані йому збитки повністю відшкодував та щиро розкаявся в скоєному злочині, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності. Захисник ОСОБА_5 вважав за можливе задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання враховуючи факт примирення між обвинуваченим та потерпілим. Потерпілий підтримав заявлене клопотання , та підтвердив в судовому засіданні факт примирення з обвинуваченим. Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.
У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена.
Його дії кваліфікуються:
- за ч.1 ст.286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Адже обвинувачений під час керування автомобілем, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, допустив бездіяльність, яка полягає у тому, що він проявив неуважність, не оцінив дорожню обстановку, та під час руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не урахував дорожньої обстановки, в наслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTR», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий зазнав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Додаткові обставини, які сприяли настанню такого наслідку, не встановлені. Тому між бездіяльністю обвинуваченого та тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачений не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинен був і міг їх передбачити. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної недбалості. Вчинене кримінальне правопорушення є закінченим.
Однак суд вважає, що ОСОБА_4 не може бути засуджений:
- за ч.1 ст.286 КК України, за порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий. Вчинене ним кримінальне правопорушення є необережним та передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років. За цією ознакою воно відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості. Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що примирився з потерпілим. Із заяви про примирення, складеною потерпілим, вбачається, що ОСОБА_4 відшкодував йому заподіяну злочином шкоду в повному обсязі, і він не має до обвинуваченого жодних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження належить закрити.
Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 31 березня 2016 р. по справі № 5-27кс 16 про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого статтею 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, є правомірним, так як під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, підстав для їх стягнення немає, та процесуальні витрати в сумі 1760 гривня 80 копійок слід покласти на державу.

Речові докази транспортний засіб, автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTR», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить залишити у володінні власника. Транспортний засіб, автомобіль марки «МITSUBISHI PFJERO», державний номерний знак НОМЕР_3 , належить залишити у володінні власника.
Керуючись ч. 9 ст. 100, ч.2 ст.122, ч. 2 ст. 124, ч. 4 ст. 286 ,ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст.369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. ст. 12, 46, ч. 1 ст. 286 КК України суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Речовий доказ транспортний засіб, автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTR», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити у володінні ОСОБА_8 . Транспортний засіб, автомобіль марки «МITSUBISHI PFJERO», державний номерний знак НОМЕР_3 , залишити у володінні ОСОБА_9 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1