Провадження № 1-кс/317/676/2017
Справа № 317/2397/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001223, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2017 р., за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, 16 серпня 2017 року, близько 13 год. 00 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з приєднаним причепом КРКЗ-100, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїжджій частині автодороги «Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя» зі сторони м. Запоріжжя в напрямку м. Кривий Ріг на території Запорізького району Запорізької області. В салоні його автомобіля в якості пасажира перебувала ОСОБА_6 . В зустрічному йому напрямку, зі сторони м. Кривий Ріг в напрямку м. Запоріжжя рухався автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Під час подальшого руху на 312 км вказаної автодороги, поблизу с. Нове Запоріжжя, водій ОСОБА_5 , не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікарні. В подальшому від отриманих тілесних ушкоджень пасажир ОСОБА_6 померла в приміщенні лікарні під наглядом лікарів.
16 серпня 2017 року, в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на територію Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, буд. 12-б. Автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який приймав участь в дорожньо-транспортній пригоді, на переконання слідчого є доказом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди його вчинення.
Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , перебуває у власності ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
На переконання слідчого на теперішній час існує потреба у накладенні арешту на автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових слідчих дій, таких як судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, тощо. Крім того, вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.
Заслухавши слідчого ОСОБА_3 , який просив задовольнити клопотання, зазначив, що фактичним власником даного автомобіля є саме ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_4 , який підтримав клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а отже згідно ч. 2 ст. 167 КПК України може бути тимчасово вилученим, та згідно ст. 170 КПК України підлягає арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що вилучений транспортний засіб є доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчинення злочину, має значення речового доказу, враховуючи правову підставу арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження автомобілем, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001223, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та заборонити використання та розпоряджання арештованим майном, який під час досудового розслідування буде зберігатись на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя ОСОБА_1