АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1711/16-к Номер провадження 11-сс/786/597/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя у своїй ухвалі вказав, що ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення під час досудового розслідування.
Встановлений вказаною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, є вичерпним та будь-які виключення щодо розгляду таких скарг - не допускаються.

Таким чином, оскаржувана ОСОБА_6 бездіяльність слідчого, щодо не оголошення підозри ОСОБА_7 не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені до слідчого судді. Вимога про зобов`язання закінчити досудове розслідування є похідною і безпосередньо пов`язана з вимогою щодо оголошення підозри, відтак до оголошення підозри також не може бути предметом розгляду слідчим суддею.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити її скаргу.

Зазначає, що слідчим суддею в порушення норм процесуального права зроблений висновок про оскарження бездіяльності слідчого, що полягає в не оголошенні підозри, але, на думку скаржниці, вона оскаржує постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, тобто рішення слідчого, а не бездіяльність.

Представник прокуратури у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, просить у задоволенні апеляції відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи апелянта на підтримку апеляційної скарги з підстав, у ній наведених, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляція не підлягає до задоволення у зв`язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів провадження, до суду першої інстанції, в порядку ст.303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_6 у якій вона просить скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 07.11.2016 року та зобов`язати слідчого, прокурора в межах строків, передбачених КПК України, закінчити досудове розслідування.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що нею 04.11.2016 року слідчому подане клопотання про оголошення підозри ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000090 від 13.12.2012р., де вона є потерпілою.

Слідчий, розглянувши клопотання ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ОСОБА_6 бездіяльність слідчого, щодо не оголошення підозри ОСОБА_7 не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, в розумінні ст. 303 КПК України.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим і з ним погоджується з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, перелік оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним і не передбачає оскарження не вручення прокурором письмового повідомлення про підозру особі в кримінальному провадженні.

Скаржниця ОСОБА_6 , в апеляції та під час апеляційного розгляду стверджувала, що ухвала слідчого судді є незаконною, так як вона, як особа, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскаржувала рішення слідчого відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

У розумінні ст. 223 КПК України - слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, оголошення підозри не є слідчою (розшуковою) дією чи негласною слідчою (розшуковою) дією, тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи скаржника про незаконність ухвали слідчого судді є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4