АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2258/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ВП № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 травня 2017 року включно, без визначення розміру застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Так, захисник ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, недоведеність стороною обвинувачення заявлених ризиків, а також того, що запобігти їм в змозі лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також захисник зазначає, що органом досудового слідства не надано жодного доказу, що ОСОБА_8 погрожував потерпілому насильством над ним чи його близькими родичами, обмеженням прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодженням чи знищенням їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віддані чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання). Додає, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про наявність погроз ОСОБА_8 на адресу ОСОБА_12 .

Далі в апеляційній скарзі захисник звертає увагу суду на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, сестрою, племінниками та дідусем, позитивно характеризується, має вищу освіту, незадовільний стан здоров`я.

Крім того, апелянт вказує про необгрунтованіть рішення суду в частині не визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
У підсумку захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді ґрунтується виключно на припущеннях та недопустимих доказах в розумінні ч. 4 ст. 95 КК України.

Одночасно захисник вказує на порушення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування порушення цього строку вказує, що повний текст ухвали проголошено 06.04.2017 року., а копію ухвали отримано апелянтом 07.04.2017 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає, що стороною обвинувачення не доведено виключних обставин, які б, у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, давали підстави для тримання підозрюваного під вартою та вказує, що сама лише тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, оскільки під час розгляду клопотання, стороною обвинувачення не надано жодного прямого, допустимого доказу вини ОСОБА_8 та зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Далі в апеляційній скарзі захисник вказує на неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного, на які вказує захисник ОСОБА_9 .
Крім того, апелянт вказує на порушення процедури затримання та набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного. Додає, про відсутність документів, які б підтверджували про вчасність врученої ОСОБА_8 підозри.

Одночасно, захисник вказує, що на момент звернення з апеляційною скаргою копію оскаржуваної ухвали суду ним отримано не було.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін,вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, щоапеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Клопотання захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за №0013959, відомості про яке 03 листопада 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України.
31 березня 2017 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

01 квітня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України.

Старший слідчий ВП № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2017 року дане клопотання задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 травня 2017 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апеляційних скарг в цій частині є недоведеними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Враховуючи наведене, доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники.

Доводи захисника ОСОБА_9 стосовно відсутності доказів погроз з боку підозрюваного потерпілому насильством, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

Посилання захисника ОСОБА_10 на те, що саме лише тяжкість не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим суддею під час розгляду даного клопотання повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Крім того, не заслуговують на увагу і посилання захисника ОСОБА_10 про порушення процедури затримання ОСОБА_8 , набуття ним статусу підозрюваного та відсутності доказів вчасності її вручення, з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, 31 березня 2017 року о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого підозрюваним зауважень та доповнень заявлено не було (а.с.81-82).

Підстав вважати протокол затримання особи таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 208-211 КПК України, колегія суддів не вбачає.

01.04.2017 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189 КК України, яку, відповідно до повідомлення, він відмовився отримувати, як і його захисник ОСОБА_10 (а.с. 86-92,93). Разом з тим, відмова від отримання повідомлення про підозру не може слугувати для висновку про порушення слідчим вимог ч. 2, 3 ст. 278 КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність правових підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, із погрозою застосуванням насильства потерпілому, порушень слідчим суддею вимог ст. 183 КПК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційних скаргах захисників, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Як підсумок, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого ВП № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 та застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 травня 2017 року включно, без визначення розміру застави, - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4