Справа № 692/667/17
Провадження № 1-кп/692/70/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року Драбівський районний суд
Черкаської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив свою думку, щодо можливості призначення кримінального провадження до розгляду, перешкод цьому він не вбачає, тому вважає призначення справи допустимим.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти призначення справи до судового розгляду не заперечили, заявили клопотання про допит свідків згідно списку та експерта, які під час слідства не допитувались та витребування інформації в ГУНП в Черкаській області про осіб, які виконували оперативно-розшукові заходи у даному провадженні та інформації про те, чи перебував на службі в поліції ОСОБА_6 , залучений як понятий при огляді місця події.
Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , вважає, що є підстави для повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт , якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Відповідно ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як вбачається із обвинувального акта направленого до суду, він затверджений прокурором та підписаний слідчим. Проте прокурор підписав лише перелік додатків, долучених до обвинувального акта, але не підписав сам акт, що не відповідає процесуальній формі, тобто вимогам ст.291 КПК України.
Разом з тим, направлений до суду обвинувальний акт має вади і змісту, зокрема містить істотні суперечності, які вказують на неконкретність в одній частині та відсутність сформульованого обвинувачення в іншій, а тому позбавляють суд призначити провадження до судового розгляду.
В резолютивній частині формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , викладеній після фабули звинувачення, слідчий зазначає про те, що ОСОБА_5 підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Підозра та обвинувачення не є тотожними стадіями та процесуальними діями згідно кримінального процесуального закону, а тому повинні бути чітко відмежованими в процесуальних документах.
Крім того, у формулюванні обвинувачення вказано що у липні 2016 року під час розмови з ОСОБА_7 . ОСОБА_5 повідомив останнього про те, що він вчинить дії, спрямовані на безперешкодне здійснення операцій з металобрухтом за умови передачі неправомірної вигоди. Слідчим в обвинувальному акту не розкрито які саме дії повинен був вчинити обвинувачений та вчинив, проте в подальшому слідчий вказує, що неправомірну вигоду протягом липня 2016 року лютого 2017 року він отримував за не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, тобто за невчинення дій. Тобто характер обвинувачення має суперечності, а тому не може вважатись конкретним.
Відповідно ч.3 ст.42 КПК України, обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.
Виявлені недоліки не можуть бути усунені під час судового розгляду, оскільки відповідно до ст.348 КПК України на початку судового розгляду головуючий суддя повинен роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.
Відповідно до пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Недотримання вказаних вимог Конвенції при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права, законності та засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (ст.8,9, 20КПК України).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд протягом семи днів після проголошення.
Головуючий: