Справа № 184/567/17
Номер провадження 1-кп/184/84/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду об`єднане кримінальне провадження № 0001130 від 03.12.2016 року, № 0000097 від 07.02.2017 року, № 0000161 від 01.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе (Покров), Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, на утриманні дітей немає, з середньою освітою, працюючого підсобним робітником в ТОВ "Менпауер Україна", проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.08.2016 року Орджонікідзевським міським судом за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України,-

сторони кримінального провадження: - прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.08.2016 року був засуджений Орджонікідзевським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин, тобто будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість у встановлений законом строк, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 02 грудня 2016 року, близько 03 години 35 хвилин ОСОБА_3 знаходився на сходовому майданчику, третього поверху, третього під`їзду буд. АДРЕСА_2 . В цей же день та час, знаходячись там же, на стіні, біля дверей квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 помітив панель виклику домофону «Fortress», яка належить ОСОБА_6 , на викрадення якої у ОСОБА_3 виник злочинний намір.

В цей же день та час, знаходячись там же і реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 скориставшись тим, що його протиправних дій ніхто не бачить, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, викрав панель виклику домофону «Fortress», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 5954-16 від 16.12.2016 року становить 382 гривень 50 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Заволодівши викраденою панеллю виклику домофону «Fortress», ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненого повторно.
Крім того, 07 лютого 2017 року, о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_3 разом із знайомим йому ОСОБА_7 знаходилися на сходовому майданчику поряд з квартирою АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_7 . В цей же день та час, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння майном, що належить ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном «HUAWEI», модель «Y5-2», з наявними в ньому сім картами мобільного оператора «МТС» та «Київстар» та картою пам`яті «Transcend».
В цей же день та час, знаходячись там же, і, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_7 , під вигаданим приводом, попросив у ОСОБА_7 скористатися належним йому мобільним телефоном «HUAWEI», модель «Y5- 2», нібито для того щоб зателефонувати знайомим, пообіцявши відразу повернути вказаний вище мобільний телефон. Довіряючи ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , не підозрюючи про його злочинний намір, добровільно передав йому мобільний телефон «HUAWEI», модель «Y5-2».
В цей же день і час ОСОБА_3 , не маючи наміру повернути мобільний телефон ОСОБА_7 , зловживаючи довірою останнього,скориставшись тим, що ОСОБА_7 зайшов до квартири, умисно, повторно, з корисливих спонукань заволодів мобільним телефоном «HUAWEI», модель «Y5-2», в якому знаходилися сім карти мобільного оператора «МТС» та «Київстар», а також карта пам`яті «Transcend».
Згідно висновку товарознавчої експертизи №684-17 від 27.02.2017 року, вартість мобільного телефону «HUAWEI» модель «Y5-2» становить 2 975 гривень, вартість сім-карти мобільного оператора «МТС» становить 50 гривень, вартість сім-карти мобільного оператора «Київстар» становить 50 гривень, вартість карти пам`яті «Transcend» становить 160 гривень. Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3 235 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року ОСОБА_3 , засуджений за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

10.10.2016 року у приміщенні Покровського ВП Нікопольського ВП ТУ НПУ в Дніпропетровській області вул.Г.Тикви, 2, м.Покров, Дніпропетровської області старшим інспектором Покровського міського відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції України ОСОБА_9 . ОСОБА_3 поставлено на облік, як особу, засуджену до покарання у виді громадських робіт, та письмово під особистий підпис роз`яснено порядок, умови, місце відбування покарання у виді громадських робіт. В той же ж день за вказаною вище адресою старшим інспектором Покровського міського відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції України ОСОБА_9 засудженого ОСОБА_3 письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
10.10.2016 року відповідно до ст.36 Кримінально - виконавчого кодексу України працівниками Покровського MB Південно-Східного МРУ ВКПП МЮУ ОСОБА_3 направлено для відбування покарання у виді громадських робіт до Покровського міського комунального підприємства «ЖЕО», розташованого вул. Чехова буд.15, м. Покров, Дніпропетровська область.
Згідно наказу начальника Покровського міського комунального підприємства «ЖЕО» № 392-к від 11.10.2016 року ОСОБА_3 , прийнятий на роботу до Покровського МКП «ЖЕО» для відбуття призначеного йому за вироком Орджонікідзевського міського суду покарання у виді громадських робіт, де в цей же день під розпис ознайомлений із встановленим йому графіком відбування покарання.
Відповідно до графіка виконання покарання у виді громадських робіт, затвердженого 11.10.2016 року начальником ПМКП «ЖЕО», з яким ОСОБА_3 ознайомлено особисто під підпис, в період часу з 12.10.2016 року по 31.10.2016 року він повинен був відпрацювати 52 години громадських робіт із розрахунку 13 робочих днів по 4 години в день. Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок у вільний час безоплатно виконувати суспільно - корисні роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ухилився від виконання вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні порядку та умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин. Внаслідок умисного ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт засуджений до цього виду покарання ОСОБА_3 , починаючи із 12.10.2016 року по 31.10.2016 року фактично відпрацював 8 годин громадських робіт із встановлених йому відповідно до графіку відбування покарання 52 годин громадських робіт.
Відповідно до графіка виконання покарання у виді громадських робіт, затвердженого начальником ПМКП «ЖЕО» 31.10.2016 року, з яким ОСОБА_3 ознайомлено особисто під підпис, в період з 01.11.2016 року по 24.11.2016 року повинен був відпрацювати 72 години громадських робіт із розрахунку 18 робочих днів по 4 години в день.
Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок у вільний час безоплатно виконувати суспільно - корисні роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ухилився від виконання вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні порядку та умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин. Внаслідок умисного ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт засуджений до цього виду покарання ОСОБА_3 , починаючи із 01.11.2016 року по 24.11.2016 року фактично відпрацював 28 годин громадських робіт із встановлених йому відповідно до графіку відбування покарання 72 годин громадських робіт.
Згідно графіка виконання покарання у виді громадських робіт, затвердженого начальником ПМКП «ЖЕО» 16.02.2017 року, з яким ОСОБА_3 ознайомлено особисто під підпис, ОСОБА_3 в період часу з 16.02.2017 року по 28.02.2017 року повинен був відпрацювати 36 годин громадських робіт із розрахунку 9 робочих днів по 4 години в день.
Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок у вільний час безоплатно виконувати суспільно - корисні роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ухилився від виконання вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні порядку та умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин. Внаслідок умисного ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт засуджений до цього виду покарання ОСОБА_3 , починаючи із 16.02.2017 року по 28.02.2017 року фактично відпрацював 8 годин громадських робіт із встановлених йому відповідно до графіку відбування покарання 36 годин громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи особою засудженою Орджонікідзевським міським судом від 30.08.2016 року до покарання у виді громадських робіт, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок у вільний час безоплатно виконувати суспільно - корисні роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні порядку та умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, внаслідок чого за період з 12.10.2016 року по 28.02.2017 року засуджений ОСОБА_3 в сукупності відпрацював 44 години громадських робіт із 80 годин громадських робіт, призначених йому за вироком суду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, за ознаками ухилення засудженого від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Крім того, 28.02.2017 о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 знаходився біля житлового будинку АДРЕСА_5 , де у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку.
В той же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до дерев`яного вікна вказаного будинку, де, за допомогою знайденого на території домоволодіння металевого ломика, демонтував зовнішнє скло вікна та рукою вибив внутрішнє скло. Після чого, через вікно ОСОБА_3 протиправно проник до будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, викрав майно, що належить її невістці ОСОБА_11 , а саме: модем «ZTE ZXHN H108N», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1464-17 від 05.04.2017 року, становить 296 гривень 00 копійок, а також флеш накопичувач чорного кольору на 8 Гб та перфоратор у чорному чемодані, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.
Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 296 гривень 00 копійок.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.
Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені, але через канцелярію суду надали заяви про проведення судового розгляду без їх участі та не заперечували проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, в частині покарання поклались на розсуд суду. (т.1 а.с. 90-92)

Прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за можливе з`ясувати обставини по справі за відсутності потерпілих.

Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, щодо можливості з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності потерпілих, вирішив провести судовий розгляд без потерпілих.

Прокурор заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти судового розгляду у порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Положення та наслідки застосування ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, та ним зрозумілі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що дійсно 02 грудня 2016 року, він знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , на стіні, біля дверей квартири АДРЕСА_3 помітив панель виклику домофону «Fortress», яку зняв та викрав та в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 07 лютого 2017 року він разом із знайомим йому ОСОБА_7 знаходилися на сходовому майданчику поряд з квартирою в якій проживає ОСОБА_7 та попросив у ОСОБА_7 скористатися його мобільним телефоном та коли ОСОБА_7 зайшов до квартири пішов з залишеним йому телефоном не маючи на меті його повернення. В подальшому зазначений телефон він продав невідомій особі а коштами розпорядився на власний розсуд.

Крім того, надав показання, що дійсно 10.10.2016 року його було поставлено на облік, як особу, засуджену до покарання у виді громадських робіт, та письмово під особистий підпис роз`яснено порядок, умови, місце відбування покарання у виді громадських робіт, а також письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, однак він відбув лише частину годин від призначеного покарання без поважної причини.

Крім того, 28.02.2017 року він знаходився біля житлового будинку АДРЕСА_5 , який належить його батькові, де підійшовши до дерев`яного вікна вказаного будинку та за допомогою знайденого на території домоволодіння металевого ломика, демонтував зовнішнє скло вікна та рукою вибив внутрішнє скло. Після чого, він через вікно проник до будинку і викрав модем «ZTE ZXHN H108N», флеш накопичувач чорного кольору на 8 Гб та перфоратор. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Крім того зазначив, його батьки розлучені і він не проживає разом з батьком. Батько не надавав йому дозволу на відвідування його домоволодіння та користування майном яке знаходилося в домоволодінні. Також зазначив, що йому відомо про те, що викрадене майно належить дружині його батька ОСОБА_11 ..

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.
В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень передбачених:
- ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло;
- ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинена повторно;
- ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;
- ч. 2 ст. 389 КК України, за ознаками ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Обставинами , передбаченими ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить зі ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться: за ч. 3 ст. 185 КК України - до тяжкого злочину, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України - до злочинів середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 389 КК України - до злочинів невеликої тяжкості, особи обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, молодий вік обвинуваченого, працюючого, неодруженого, на утримані дітей не має, на "Д" обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, перебуває на обліку Покровського МВ Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, маючий не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно умисно вчинив нові злочини, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі та у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі, з застосуванням ст. ст. 70, 72 КК України, що буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 було засуджено за ч. 1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт, строком 80 годин із яких 36 годин він не відбув, тобто до повного відбуття покарання вчинив нові злочини.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати ч. 1 ст. 71 КК України і призначаючи покарання за вчинені кримінальні правопорушення, визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, повністю приєднавши до покарання, призначеного за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України, застосувавши правила, передбачені ч. 1 ст. 72 КК України.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілого ОСОБА_7 викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням на суму 3 235 грн. 00 коп., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченим у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_11 цивільні позови не заявлено.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у загальній сумі - 1452 грн. 60 коп..

Вирішуючи питання про речові докази, суд враховує положення ст.100 КПК України.

16.03.2017 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 389 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі, яке згідно п.п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України перевести в 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року, яка складає 36 годин громадських робіт, які згідно п.п "г" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України перевести у 4 дні позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) дні.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання рахувати в порядку приведення цього вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням на суму 3 235 грн. 00 коп., - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 3 235 (три тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Речові докази по справі: - панель виклику домофону "Fortress", передану на зберігання до камери речових доказів Покровського ВП НВП ГУНП, після набрання вироком законної сили - повернути потерпілій ОСОБА_6 ; - зрізи кабелю які знаходяться в п/п 2780013, який зберігається у матеріалах справи, після набрання вироком законної сили - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; - металевий ломик довжиною 50 см. та зарядний пристрій чорного кольору AC ADAPTER MODEL:ZH-TH203, передані під розписку потерпілій ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили - залишити потерпілій ОСОБА_11 ..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведені судові експертизи в сумі 1452 (одна тисяча чотириста п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1