УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/6286/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №295/6286/16-к за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 05 грудня 2016 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить змінити вирок суду першої інстанції, вважаючи призначене судом покарання занадто суворим, і просить призначити більш м`яке покарання у виді штрафу в межах його мінімального розміру. Наголошує на тому, що судом першої інстанції належно не враховано її щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину. Звертає увагу на те, що вчинене нею правопорушення не є тяжким, збитки потерпілому відшкодовані та той не має будь-яких претензій неї. Також, звертає увагу на те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має сім`ю, дочку, офіційно працює де характеризується виключно позитивно. Наголошує, що зробила належні висновки та повністю змінила свою поведінку і спосіб життя.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурор наголошує на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої. При цьому, вважає, що саме такий вид покарання, як 1 місяць арешту, призначений судом 1-ої інстанції є достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових злочинів. Крім того, звертає увагу і на те, що матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_7 була відшкодована лише завдяки свідку по кримінальному провадженню ОСОБА_10 , який дізнавшись, що даний телефон викрадений - надав його працівникам поліції.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 місяця арешту.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1101 грн.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 29.02.2016 р. близько 11 год. разом із ОСОБА_7 перебувала за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої. В подальшому ОСОБА_8 на поверхні дивану у вищезазначеній квартирі помітила мобільний телефон, що належить ОСОБА_7 . В цей же день, час та місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне викраденим чужого майна, що належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, враховуючи сприятливу для неї обстановку, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаються не помітними, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , з поверхні дивану взяла мобільний телефон марки «Самсунг», моделі «GТ-Е1200Т» Вlасk ІМЕ1 НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вартістю 329 грн. 56 коп., та поклала до правої кишені куртки в яку була одягнута. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_8 місце вчинення злочин залишила, та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_8 таємно заволоділа чужим майном, яке належить ОСОБА_7 , чим заподіяла останньому матеріальної шкоди на загальну суму 329 грн. 56 коп.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 в підтримку своїх апеляційних вимог, пояснення потерпілого, який просив пом`якшити покарання обвинуваченій, думку прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає до задоволення з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація її дій за ч.1 ст.185 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, визнавались обвинуваченою під час судового розгляду в суді першої інстанції, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.
Як передбачено у ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції формально хоча і зазначив у вироку, що враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують її покарання, фактично вказані обставини, всупереч вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою не врахував, у зв`язку з чим, призначив покарання, яке за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинила злочин середньої тяжкості, працює, де позитивно характеризується, є раніше не судимою, вдова, проживає разом із сім`єю своєї повнолітньої доньки, обставиною, що обтяжує її покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обставиною, що пом`якшує її покарання є щире каяття. Вартість викраденого майна становить 329 грн. 56 коп. Потерпілий претензій до обвинуваченої матеріального та морального характеру не має, викрадений мобільний телефон йому повернуто.
На переконання апеляційного суду, як вище наведені обставини, так і конкретні обставини кримінального правопорушення, в своїй сукупності вказують, що задля досягнення мети покарання, необхідним та достатнім для обвинуваченої ОСОБА_8 буде передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в його мінімальному розмірі.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни оскаржуваного вироку на підставі п.1 ч.1 ст.408 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 05 грудня 2016 року в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання змінити.
Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень
В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу Апеляційного суду Житомирської області учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.
Судді