Справа № 363/1332/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/212/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Київського слідчого ізолятора,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвин, Богуславського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2017 року за № 0000332, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року задоволено клопотання слідчого Вишгородського ВП ГУНП в Київській області та застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, строк дії ухвали - до 04 червня 2017 року включно. Розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, ОСОБА_6 слідчим суддею не визначався на підставі ч.4 ст.183 КПК України. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя, переконавшись у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, дослідив матеріали, що характеризують особу підозрюваного та дійшов висновку про те, що докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати наявними ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, продовжити злочинну діяльність, при цьому застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам визнав недостатнім.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею було недостатньо з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання про обрання запобіжного заходу, що в подальшому призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановлення слідчим суддею незаконної ухвали.

Зокрема, апелянт стверджує про те, що слідчий суддя не встановив обґрунтованості підозри ОСОБА_6 та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не перевірив достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного. При цьому, апелянт вказує про відсутність умислу у підозрюваного ОСОБА_6 на вбивство потерпілої під час нанесення їй ударів ножем, та стверджує про перебування його підзахисного під час вчинення злочину в стані сильної емоційної напруги, викликаної тяжкою образою з боку потерпілої. Щодо безпідставності визнаних доведеними слідчим суддею ризиків, захисник зазначає про те, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, прокурором не доведено ймовірності здійснення незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки з ними вже проведені всі необхідні слідчі дії, прокурором також не доведено існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 кримінальне правопорушення вчинив вперше та щиро розкаявся. Також, на переконання захисника, слідчим суддею не оцінено в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в тому числі, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, мешкав з потерпілою та рідною дочкою, які перебували на його утриманні, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, після вчинення злочину ОСОБА_6 викликав швидку допомогу та поліцію, щиро розкаявся. Зазначені обставини в сукупності, на переконання захисника, підтверджують відсутність намірів у підозрюваного ОСОБА_6 ухилятися від слідства, та свідчать про можливість добросовісного виконання ним своїх процесуальних обов`язків без застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає правильним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно із п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, в тому числі, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2017 року за № 0000332.

06 квітня 2017 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч.1 ст. 208 КПК України.

Того ж дня, 06 квітня 2017 року, о 17 годині 12 хвилин, ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_9 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Слідчий Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, за погодженням із прокурором, звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 покладається необхідність запобігти спробам підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконно впливати на потерпілу, продовжити злочинну діяльність, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

07 квітня 2017 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

З журналу судового засідання вбачається, що доводи, наведені в клопотанні слідчого належним чином перевірялись судом при його розгляді. При цьому, надав пояснення підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка його захисника та прокурора, досліджені письмові докази, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, а саме факт не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності в минулому, позитивну характеристику, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. При цьому, слідчий суддя навів докази, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, пославшись на протоколи допиту свідків, медичну довідку щодо заподіяних злочином потерпілій ОСОБА_9 численних різаних та колото-різаних ран, протоколи огляду місця події та затримання, які містяться в матеріалах провадження та на підставі яких зробив свій висновок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_9 , на даний час є обґрунтованою, а тому доводи захисника щодо відсутності доказів обґрунтованості підозри у вчиненні даного злочину є неспроможними.

Також, колегія суддів погоджується із наявністю встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ймовірністю здійснення ОСОБА_6 спроб незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 та можливістю вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 , а також недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків з огляду на високу суспільну небезпечність злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 .

При цьому, визнаний слідчим суддею доведеним ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, так як відсутні об`єктивні докази його наявності.

Обґрунтовано слідчим суддею не визначений і розмір застави при застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки злочин, у скоєнні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства щодо потерпілої.

Доводи захисника щодо поведінки підозрюваного ОСОБА_6 після вчинення злочину, а також визнання ОСОБА_6 винуватості та його каяття, жодним чином не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Також, не відповідають матеріалам провадження доводи захисника щодо не дослідження слідчим суддею доданих до клопотання матеріалів, так як з журналу судового засідання від 07.04.2017 вбачається, що матеріали клопотання слідчим суддею були досліджені (а.с. 41).

Суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, врахувавши тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , конкретні обставини кримінального провадження, дані щодо особи підозрюваного, дійшов правильного висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому ухвала слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Вишгородського ВП ГУНП в Київській області та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4