Справа № 569/2486/17
УХВАЛА

16 лютого 2017 року
Рівненський міський суд Рівненської області в особі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 яке погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_9 , запропонував йому отримати в банку кредит для придбання легкового автомобіля, при цьому він запевнив ОСОБА_9 , що автомобіль використовуватиме для перевезення пасажирів та за рахунок отриманого прибутку буде погашати кредит в банку, на що ОСОБА_9 погодився не знаючи про дійсні наміри ОСОБА_5
27.07.2007 в Рівненській філії Акціонерного комерційного банку «Форум» (далі РФ АКБ «Форум»), за адресою м. Рівне, проспект Миру, 12, ОСОБА_9 уклав кредитну угоду №0044/07/16-А на суму 33 880 доларів США, для придбання автомобіля з умовою, що придбаний автомобіль буде являтись заставним майном банку до повного погашення заборгованості за кредитом, після чого, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 26.07.2007 №200-ш-к, за кошти отриманого кредиту, ОСОБА_9 придбав в автосалоні «Вік - Експо» автомобіль марки «Шкода Октавіа А5» вартістю 170085,00 грн., який являвся заставним майном банку та 27.07.2007 передав ОСОБА_5 вищевказаний автомобіль та оформив довіреність № 2247 на право керування транспортним засобом.
11.08.2007 року без відома РФ АКБ «Форум», використовуючи завідомо підроблені документи, не погасивши заборгованість за кредитним договором, ОСОБА_10 зняв автомобіль «Шкода Октавіа А5» кузов № НОМЕР_1 , з обліку в МРЕВ ДАІ м.Рівне та реалізував ОСОБА_11 уклавши фіктивну біржову угоду №037846 від імені ОСОБА_9 , чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 170085,00 грн.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч.4 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Рівне, зареєстр. АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, не працюючий.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків, висновками судових експертиз та іншими документами по справі.
14 лютого 2017 року відповідно до ухвали Рівненського міського суду від 11.11.2017 ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
15 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових умисних кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.190 КК України, як заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою вчинене в особливо великих розмірах, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти власності, санкція статі передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 у зв`язку із покаранням, яке загрожує йому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, відсутністю стримуючих факторів (без постійного місця роботи), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, крім того відсутність джерела доходів свідчить про те, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, як спосіб отримання грошових коштів на прожиття.
Крім того відповідно до відповіді Укрбюро Інтерполу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до моменту затримання перебував в міжнародному розшуку та установчі дані вищевказаного громадянина внесені до оперативного - розшукового обліку за № 2010/23731.
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтрималт клопотання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисники підозрюваного заперечували проти задоволення клопотання про обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу тримання під вартою, та зазначили, що у досудового слідства не має достатніх підстав вважати, що останній в разі не взяття його під варту буде переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливатиме на потерпілих, свідка або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, окрім того вказав, що зазначені у клопотанні ризики нічим не обґрунтовані, просять суд застосувати домашній арешт . Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу тримання під вартою, та підтримав клопотання свого захисника, щодо обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, при цьому вказує, що він раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Про те, що він знаходиться в розшуку не знав, його ніхто не допитував по кримінальній справі. Всі ці роки він працював в Житомирській області , і кожен тиждень приїзжав в Рівне до дружини з дітьми. У нього був кредит у банку, і колектори вимагали повернення кредиту, а тому він від них переховувався, а також від інших осіб, які його побили. В нього немає паспорта як громадянина України так і закордонного. З баткьами він стосунікв майже не підтримує . Наміру виїхати за межі України немає, оскільки він за 9 років давно вже міг виїхати з України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження при розгляді клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_5 та дослідивши представлені матеріали клопотання, які не містять в собі жодних даних які б доводили обставини що свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Однак на думку суду, прокурором взагалі не обґрунтовано наявність в діях та поведінці ОСОБА_5 достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
Прокурором не надано жодних документів які б, підтверджували твердження, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 буде порушувати покладені на нього процесуальні ов`язки.
Навпаки в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання де проживає з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, працює неофіційно, страждає серцево-сосудистими захворюваннями, і потребує стаціонарного лікування. Також судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. Про те, що він перебуває в розшуку, ОСОБА_12 не знав, оскільки жодного разу по кримінальній справі не допитувався ні в якому статусі. Суд приходить до переконання, що за 9 років, знаючи про розшук його правоохоронними органами, міг виїхати з України, ухилитись від слідства і суду, однак цього не зробив.
ОСОБА_13 та ОСОБА_14 подали до суду заяви, в яких зобов"язуються надати належні умови проживання в квартирі АДРЕСА_2 , що їм належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 .
Твердження того, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні кримінального злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна не є обов`язковою вимогою для суду, щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вищевкащзані наявні обставини, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Судом також встановлено, що всі свідки та потерпілі зі сторони обвинувачення допитані, а тому немає підстав вважати, і прокурором не доведено, що ОСОБА_5 буде тиснути на свідків та потерпілого.
Крім того, у суду немає належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від слідства і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляду домашнього арешту .
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту .
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., що розташоване за адресою АДРЕСА_3 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 наступні обовязки: прибувати за викликом до слідчого, прокурору та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.
Термін дії обовязків, покладених судом, визначити на два місяці, тобто до 17 квітня 2017 року.
Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме до 17 квітня 2017 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1