Справа № 642/6290/15к
Провадження № 1 кп/642/179/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -
у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченних ч. 1, ч.2 ст. 125 КК України, -
встановив :
ОСОБА_6 скоїв умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
09 серпня 2013 року близько 14.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Сериківська,1 та перебуваючи в приміщенні бухгалтерії ТОВ «Мультипак», якого останній є власником, наніс не менше десяти ударів долонями правої та лівої рук ОСОБА_4 в область шиї та грудної клітини. Після чого ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, обома ногами наніс ще неменше десяти ударів в область гомілок обох ніг ОСОБА_4 , а також після цього останнім було нанесено правою рукою ще два удари в область кисті правої та лівої рук ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження, які по ступені тяжкості відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 , котрий знаходився поруч, обома ребрами долоней рук один обопільний удар з двох боків в область шиї. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 правою та лівою ногами наніс не менше десяти ударів в область гомілок правої та лівої ніг ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 опинившись на колінах та отримавши не менше двох ударів в область потилиці та не менше двох ударів в область лівої нирки правою рукою ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які по ступені тяжкості відносяться до легких.
ОСОБА_6 не визнав свою вину у нанесенні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, стверджував, що він їх не бив.
Однак, винуватість ОСОБА_6 в умисному нанесенні потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, підтверджується дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_6 є її колишнім чоловіком. До розпаду шлюбу у них був спільний бізнес, виробництво і реалізація поліетиленових пакетів. В 2013 році після скандалу вони вирішили не займатись спільним бізнесом.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що 09 серпня 2013 року близько 14.00 год. вона зі своїм батьком ОСОБА_5 приїхали в офіс до ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 щоб забрати свої документи на дозвіл зайняття підприємницькою діяльністю. Але ОСОБА_6 перешкоджав цьому. Коли вони почали лаятись і вона сама спробувала забрати свої документи, то ОСОБА_6 долонею правої руки наніс їй один удар в область шиї та грудної клітини. Продовжуючи лайку, ОСОБА_6 наніс їй обома руками удари в плечові суглоби, а її батькові ОСОБА_5 в область шиї. Все це супроводжувалось ударами ніг ОСОБА_6 по її ногам та ногам її батька. Крім того, ОСОБА_6 руками наніс їй удари по рукам, в яких знаходились документи, а її батькові - руками та ногами в область тулуба та кінцівок. Після чого вона разом з батьком направились до міліції, де написали заяву про вчинений злочин.
Факт вчинення зазначених дій ОСОБА_6 за таких обставин підтвердив потерпілий ОСОБА_5 .
Сам ОСОБА_6 підтвердив, що дійсно 09 серпня 2013 року приблизно о 14.00 год. в його кабінеті по вул.Сериківська, 1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сварились з ним з приводу документів, які начебто належать ОСОБА_4 , їх треба було повернути останній, але він заперечував проти цього.
Згідно із заявою ОСОБА_5 від 09.08.2013 року, вона була зареєстрована в Ленінському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, 09.08.2013 року о 16 год. 40 хв., як заява, в якій він зазначив, що «прошу органы милиции принять меры к зятю ОСОБА_8 , который 09.08.2013 года около 14.00 час. на территории ХАЭР по ул. Сериковской, 1 причинил ему и его дочери телесные повреждения». (т.2 а.с.216)
Отже, ОСОБА_5 звернувся до правоохоронного органу саме із заявою про вчинення ОСОБА_6 проти нього та його доньки кримінального правопорушення фактично безпосередньо після події.
Згідно з даними витягу з кримінального провадження відомості з обставинами про кримінальне правопорушення, зокрема, про нанесення 09.08.2013 року ОСОБА_6 тілесних ушкоджень своєму тестю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на наступний день, тобто 10.08.2013 р., що визначає момент початку досудового розслідування.
Як убачається з висновків судово-медичних експертиз у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вони були проведені на підставі постанов слідчого від 10.08.2013 року.
Як видно з висновку судово-медичної експертизи у відношенні ОСОБА_4 , проведеної 10-12 серпня 2013 року, вона вказувала експерту, що «09 серпня 2013 р. близько 14.00 час. в приміщенні бази «Харківенергоремонт», орендованому її чоловіком, останній силою вдарив її долонею в область правової скроні, бив її руками по горлу, хапав за шию, плечі, руки, штовхав її руками в область грудей, наносив удари ногами по її ногам.
Згідно з висновком експерта, у ОСОБА_4 наявні наступні тілесні ушкодження: синець на шиї, садна і синці на верхніх кінцівках, садно на фоні синця на правій стопі. Ці ушкодження могли бути отримані в строк, і не виключено, що за обставин, на які вказує потерпіла. За ступенем тяжкості, вказані ушкодження відносяться до легких. Такий висновок був зроблений на підставі результатів експертного дослідження та з урахуванням даних медичної документації. ( т. 2, а.с.220-221)
Як видно з висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , проведеної 10-16 серпня 2013 року, він вказував експерту, що 09.08.2013 року о 14.00 год. в приміщенні бази «Харківенергоремонт», орендованому чоловіком його доньки ОСОБА_6 , останній хватав його за обличчя, шию, руки, пошкодив йому палець, бив ногами по його ногам.
Згідно з висновком експерта, у ОСОБА_5 наявні наступні тілесні ушкодження: синець на третьому пальці лівої кисті з травматичним набряком м`яких тканин, садни на обличчі та шиї, садна та синці на верхніх кінцівках, крововиливи на нижніх кінцівках.
Ці пошкодження утворилися в результаті впливів тупими твердими предметами, не відобразившими в даних пошкодженнях своїх індивідуальних особливостей, механізму удару - здавлювання, і, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані в термін, на який вказує потерпілий.
За ступенем тяжкості, вказані ушкодження відносяться до легких.
Такий висновок був зроблений на підставі результатів експертного дослідження та з урахуванням даних медичної документації.
( т. 2, а.с.218-219)
Таким чином, послідовні показання потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчать, що під час конфлікту, який був викликаний неправомірними діями ОСОБА_6 , саме останній заподіяв їм тілесні ушкодження, які відповідно до висновків судово-медичних експертиз повністю відповідають зазначеним вище обставинам їх заподіяння.
Крім того, про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення щодо ОСОБА_4 , остання вказала у своїй заяві до правоохоронного органу від 24.09.2013 року, в якій зазначила, що просить прийняти міри до ОСОБА_6 , котрий 09.08.2013 року о 14.00 год. наніс їй тілесні ушкодження в приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сериківська, 1.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2013 року за участю потерпілої ОСОБА_4 , вона в присутності понятих, із застосуванням технічних засобів фіксації, при слідчій дії, відтворила обставини нанесення їй тілесних ушкоджень, а саме: ОСОБА_6 долонею правої руки наніс їй один удар в область шиї та грудної клітини, не менше десяти ударів долонями лівої та правої руки в область шиї та грудної клітини; ногам, два удари в область лівої та правої кисті та ближче до ліктьового суглобу. Якісь удари їй ще були нанесені, тільки конкретно куди і яким чином вона пригадати не може.
В цей же день, тобто 24.09.2013 року, був проведений слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_5 , який згідно відповідного протоколу, при слідчій дії відтворив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_6 наніс йому удари обома руками в область шиї, ногами по його ногам, кулаками в область нирки, потилиці, спині, пошкодив палець.
Як вбачається з протоколів проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони свої показання про обставини певної події супроводжували демонстрацією дій ОСОБА_6 щодо нанесення їм останнім тілесних ушкоджень.
Згідно ілюстрованого матеріалу до протоколів слідчого експерименту за їх участю слідчі дії стосуються саме кримінального провадження від 10.08.2013 року, з цих підстав суд допитав слідчого ОСОБА_9 .
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання протоколів проведення слідчого експерименту від 24.09.2013р., за участі потерпілих, недопустимим доказом з тих підстав, що він проводився в іншому приміщенні, а не в приміщенні де відбулися події правопорушення не приймаються судом до уваги.
Стаття 240 КПК України, не містить безумовної умови проведення слідчого експерименту лише в приміщенні, де відбулися події правопорушення, тому твердження захисника та обвинуваченого, з цього приводу, не дають підстав вважати протокол, складений за наслідками цієї слідчої дії, недопустимим доказом, оскільки на час його отримання порушень, передбачених ст.223 КПК України, допущено не було.
За висновками судово-медичних експертиз від 25.09.2013 року, свідчення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на які вони посилалися в протоколі слідчого експерименту, проведеного за їх участю, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу заподіяння та механізму утворення встановлених у них тілесних ушкоджень, що підтвердив експерт ОСОБА_10 , будучи допитаним в судовому засіданні.
(т.2, а.с.226-227, 228-229)
Згідно з даними зазначених судово-медичних експертиз у ОСОБА_4 наявні наступні тілесні ушкодження : синці на шиї, садна та синці на верхніх кінцівках, садна на тлі синця на правій стопі, а у ОСОБА_5 наявні наступні тілесні ушкодження : синець на третьому пальці лівої кисті з травматичним набряком м`яких тканин, садна на обличчі та шиї, садна та синці на верхніх кінцівках, синці на нижніх кінцівках.
Таким чином, показання потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджуються з протоколами слідчих дій та висновками відповідних експертиз, які підтверджують спосіб та механізм нанесення їм тілесних ушкоджень, збігаються з часом їх нанесення, а тому слідча дія, як слідчий експеримент не втрачає доказового значення.
Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи №2863ая/13, яка була проведена на підставі постанови слідчого від 11.09.2013 року, потерпілій ОСОБА_4 фактично були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При цьому, як убачається з висновку, експертом були досліджені повноцінні медичні документи, що містили вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.
( т. 2 а.с. 230-232)
Як видно з висновків судово-медичних експертиз, вони були проведені за рішенням слідчого на підставі вірогідно встановлених фактів експертом спеціалізованої установи, який мав спеціальні знання у межах його компетенції.
Таким чином, висновки експерта відповідають вимозі допустимості доказів.
Приймаючи як доказ сторони обвинувачення: висновки експерта, суд вважає, що вони в повній мірі узгоджуються з показаннями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вони давали під час судового розгляду та не спростовуються обвинуваченим та його захисником.
Отже, сумніви ОСОБА_6 щодо правильності висновків експерта є безпідставними.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що саме ОСОБА_6 спричинив потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесні ушкодження.
Твердження ОСОБА_6 про те, що тілесні ушкодження у потерпілих склалися при інших обставинах, не відповідають дійсності, як і те, що вони на нього нападали та причинили йому також тілесні ушкодження.
Показання свідка ОСОБА_11 з цього приводу суд оцінює критично у зв`язку з наявністю службових взаємин між нею та ОСОБА_6 , оскільки останній працював керівником, а ОСОБА_11 головним бухгалтером.
Крім того, згідно заяви ОСОБА_6 він з відповідною заявою не звертався до правоохоронного органу, зазначав про відсутність у нього тілесних ушкоджень.
Заяви ж потерпілих про кримінальне правопорушення передбачали як законний привід для початку досудового розслідування.
За змістом процесуальних документів, проти яких заперечує ОСОБА_6 , то усі вони стосуються кримінального провадження саме щодо ОСОБА_6 та його дій у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Суд, керуючись ст.94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності, та взаємозв`язку.
З урахуванням повного та об`єктивного розгляду всіх обставин в їх сукупності, суд приходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння стороною обвинувачення.
За вказаних обставин, суд оцінивши всі досліджені докази в сукупності, проаналізувавши дані показань обвинуваченого та потерпілих, дані протоколів проведення слідчого експерименту, висновки експертів, прийшов до однозначного переконання, що доводи захисника та обвинуваченого з приводу відсутності в діях останнього ознак кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення, є однозначно не спроможними.
Оцінюючи зібрані докази, в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.
Дії ж ОСОБА_6 , які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України.
В якості ознак, що характеризують особу ОСОБА_6 суд враховує, що він працює, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, має повну вищу освіту, виховує малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того у обвинуваченого та потерпілої, стосунки між якими були зіпсовані, та шлюб розірваний, є сумісні діти : ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає, наявність на утриманні малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання винного згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.1, ч.2 ст. 125 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Оскільки злочин, передбачений ч. 1, ч.2 ст. 125 КК України, вчинений ОСОБА_6 у 2013 році, цей злочин відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликого ступеню тяжкості, а тому строк давності притягнення до відповідальності за цим законом сплинув. Таким чином, ОСОБА_6 слід звільнити від покарання, передбаченого ч.1,ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст.ст.12, 49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
В ході судового розгляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги, в яких потерпілі просили стягнути з обвинуваченого матеріальні збитки та моральну шкоду, однак в подальшому залишили його без розгляду, що не позбавляє їх права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вимоги ст.ст. 128- 129 КПК України, суд роз`яснює цивільним позивачам їх право на пред`явлення вимог до ОСОБА_6 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був поданий в даному кримінальному провадженні без розгляду.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. ст.373,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання :
- за ч. 1 ст.125 КК України у вигляді 160 /сто шістдесят/ годин громадських робіт;
- за ч. 2 ст.125 КК України у вигляді 240 /двохсот сорока/ годин громадських робіт;
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 240 /двохсот сорока/ годин громадських робіт.
Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного за ч.1, ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст.ст.12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: