Справа № 761/2839/17
Провадження № 1-кс/761/1937/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання представника в інтересах власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.10.2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000026 від 11.02.2015 року, за вчинення кримінальних правопорушень за ч.3 ст.258-5, ч.1 ст.204 КК України, -

в с т а н о в и в :
В січні 2017 року представника в інтересах власника майна ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчої судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04 жовтня 2016 р. на вилучені під час обшуку банківські картки.

Клопотання вмотивоване тим, що 26.09.2016р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у цьому кримінальному провадженні з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 . Під час обшуку було вилучено ряд банківських карток, які є тимчасово вилученим майном та в подальшому на них не було накладено арешт. Зокрема, як вказано у скарзі, вказані картки не були зазначені в ухвалі слідчого судді, отже вони є тимчасово вилученим майном та в подальшому на них не було накладено арешт, але ж вони які самі по собі та інформація на них немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження. Заявник вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки його накладено необґрунтовано у відсутність передбачених ст.170 КПК України підстав, оскільки вони не мають відношення до вказаного кримінального провадження. Слідством під час накладення арешту не було доведено необхідність накладення арешту, не надано доказів тому, що вилучені під час обшуку кошти є предметом злочину або набуті шляхом вчинення злочину.Вказане клопотання було розглянуто у відсутність власника майна.

В судовому засіданні представник заявника клопотання про скасування арешту підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з викладених у ньому підстав, зважаючи на те, що арешт був накладено необґрунтовано.
Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту з викладених підстав, оскільки жодних підстав для скасування накладеного арешту наведено не було.
Фіксація вказаної процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду слідчим суддею зазначеного клопотання про скасування арешту не проводилась, оскільки клопотань про це від учасників процесу не надійшло та за ініціативою суду така фіксація не здійснювалось у відповідності до вимог ст.107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та матеріали кримінального провадження, вважаю, що підстав для його задоволення немає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000026 від 11.02.2015 року, за вчинення кримінальних правопорушень за ч.3 ст.258-5, ч.1 ст.204 КК України, щодо фінансування та матеріального забезпечення діяльності терористичних організації «ДНР» та «ЛНР» шляхом впровадження протиправного механізму обготівкування електронних коштів з використанням банківських та не банківських електронних платіжних систем та Інтернет-ресурсу.

26.09.2016 року було проведено обшук за адресою місця проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 02.09.2016 р. (справа №761/31228/16-к), яким було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 про проведення обшуку у рамках кримінального провадження №0000026 від 11.02.2015 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України.

Відповідно до вказаної ухвали суду було надано дозвіл на відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, зокрема, - незаконно здобутих грошових коштів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, фінансово-господарської документації суб`єктів господарської діяльності, задіяних в схемах незаконного обготівкування електронних титульних знаків в грошові кошти, чорнових записів, мобільних телефонів.

Під час обшуку було виявлено та вилучено банківські картки та предмети для зчитування інформації з таких карток, які детально описані та перелічені в реєстрі документів, вилучених під час обшуку 26.09.2016 р.
З врахуванням вимог ч.7 ст.236 КПК України з моменту вилучення вказані кошти та автомобілі набули статус тимчасово вилученого майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04.10.2016 року на вилучені під час вказаного обшуку картки та інші предмети було накладено арешт з посиланням на вимоги ч.ч.1, 3, 6 ст.170 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання, то у оскаржуваній ухвалі з посиланням на ст.170 КПК України судом встановлено обставини того, що вказані банківські картки та предмет для зчитування інформації визнано речовими доказами у цьому провадженні, є предметом злочину, а тому відповідають визначеним у ст.98 КПК України критеріям.

Сторона заявника в судовому засіданні не спростовано вказані посилання на відповідність арештованих предметів, визначеним у ст.170 КПК України критеріям та не надала доказів законності походження вилучених під час обшуку карток та предмету для зчитування інформації з них.

Інші наведені заявником, на його думку, підстави для скасування арешту, суд такими не вважає з врахуванням того, що такі посилання не спростовують необхідність накладеного арешту ухвалами слідчої судді.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на вказані предмети, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження стороною заявника не доведено і слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено, розслідування кримінального провадження триває, тому вважаю, що на даний момент відсутні підстави для скасування арешту, оскільки потреба в застосуванні цього заходу на даний час не відпала та він накладений обґрунтовано у рамках розслідуванного на даний час кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання представника в інтересах власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.10.2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000026 від 11.02.2015 року, за вчинення кримінальних правопорушень за ч.3 ст.258-5, ч.1 ст.204 КК України.

Ухвала суду у відповідності до ст..309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: