Провадження № 1-кп/638/339/17
У Х В А Л А
Іменем України
04 липня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0006087, внесений до ЄРДР 06.12.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню доньку, 2012 року народження, раніше судимого: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.05.2006 року за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 307 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік; вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.06.2007 року за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.09.2010 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково; вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробування строком 1 рік, 28.09.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акту кримінальному провадженні №0004472 від 14.09.2016 року за ч.2 ст. 190 КК України, 27.10.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004908 від 04.10.2016 року за ч.2 ст. 190 КК України; 30.11.2016 року до Дзержинського районного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005875 від 23.11.2016 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :
29.09.2016 року в провадження судді надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004472, внесений до ЄРДР 14.09.2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

28.09.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що він в період часу з 29.03.2016 року по 09.08.2016 року, працював на посаді слюсаря-сантехніка внутрішньо-будинкових споруд 4 разряду в КП "Харківські теплові мережі" та будучи звільненим з посади, не здав посвідчення до підприємства та повідомив, що втратив його. Скориставшись наявним посвідченням, ОСОБА_4 27.08.2016 року та 11.09.2016 року заволодів чужим майном, шляхом обману (шахрайство), скоєне повторно.

Ухвалою судді від 30.09.2016 року обвинувальний акт кримінального провадження призначено до підготовчого судового засідання.
27 жовтня 2016 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004908, внесений до ЄРДР 04.10.2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

20.10.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що він, 27.09.2016 року близько 15:10 год. заволодів чужим майном, шляхом обману (шахрайство), скоєне повторно.

Ухвалою судді від 28.10.2016 року обвинувальний акт кримінального провадження призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2016 року закінчено підготовче провадження. Об`єднано в одне провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004472, внесений до ЄРДР 14.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України з матеріалами обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004908, внесеному до ЄРДР 04.10.2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Присвоєно судовому провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, єдиний унікальний номер, згідно інформації, внесеної в систему автоматичного розподілу - № 638/15734/16-к провадження № 1-КП/638/710/16.

30.11.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005875, внесений до ЄРДР 23.11.2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України..

25.11.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що він, 19.11.2016 року, заволодів чужим майном, шляхом обману (шахрайство), скоєне повторно.

Ухвалою суду від 06.12.2016 року матеріали кримінальних проваджень об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, продовжують існувати. Зазначив, що особа обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, раніше неодноразово був засуджений, довіру не виправдовує, під час знаходження на волі продовжив злочинну діяльність.. Вважає , що на даній стадії судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні неможливе запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями ст. 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї норми передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57)
Частина 1 статті 194 КПК України передбачає, що «суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, одружений, має на утриманні малолітню доньку 2012 року народження, не працевлаштований, тобто не має законних джерел отримання грошових коштів, враховуючи ту обставину, що він не є особою з обмеженими можливостями, той факт, що перебуваючи під слідством та знаходячись на волі продовжував вчиняти злочини, по кримінальному провадженню ще не допитані учасники кримінального провадження, які були визначені органом досудового слідства, на яких може мати вплив обвинувачений у разі його знаходження на волі, у суду є сумніви в тому, що обвинувачений буде виконувати покладені на нього судом зобов`язання з`являтися за викликом суду, не буде переховуватися від суду, а також не скоїть нових правопорушень.

Вказані обставини вказують на те, що неможливе запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Належних доказів на підтвердження того факту, що раніше встановлені ризики втратили актуальність або перестали існувати, обвинувачений та захист суду не навели.

Такими чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу. Попередньою ухвалою суду продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою до 17:30 год. 23.07.2017 року. Відповідно, подальший строк запобіжного заходу повинен рахуватися з 17:30 год. 23.07.2017 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 17-30 години 23 липня 2017 року, тобто до 17-30 години 20 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1