УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність групи слідчих слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, у рамках вищезазначеного кримінального провадження.
У судовому засіданні особа, що подала скаргу, підтримав останню та просив задовольнити з вказаних в ній підстав.
Суб`єкт оскарження у судове засідання, будучи повідомленим про нього згідно положень ст. 135 КПК України, не з`явився, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та виходячи з норм ч. 3 ст. 306 КПК України вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у його відсутність, та дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга в загальних рисах відповідає вимогам КПК України, та виходячи з вищезазначених правових норм, підлягає судовому розгляду по суті.
Так, як убачається з матеріалів провадження заявником 07.06.2017 на адресу суб`єкта оскарження було направлено клопотання про надання інформації, яке зареєстровано за вхідним № 2639-П.
Станом на 12.06.2017 заявник про результати розгляду його клопотання суб`єктом оскарження повідомлений не був.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий,прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Однак, слідчий, який здійснює розслідування цього провадження, як учасник процесу, у даному провадженні, станом на час судового розгляду, будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
За таких обставини, викладені у скарзі доводи в цій частині є обґрунтованими, у зв`язку з чим слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга з даного питання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 110, 220, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Скаргу - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всійтериторії України.
Слідчий суддя ОСОБА_1