Справа № 1-157/11
Провадження № 11/779/6/2017
Категорія ч.4 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

підсудного ОСОБА_8

розглянувши. у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 на постанову Рогатинського районного суду від 17 березня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Вказаною постановою відмовлено в задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_7 про звільнення підсудного ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Повернуто справу щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на додаткове розслідування.

На дану постанову прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову про направлення справи на додаткове розслідування незаконною, такою, що підлягає до скасування з підстав істотного порушення кримінально-процесуального закону, неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Просить постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2017 року про направлення на додаткове розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України скасувати , кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та мотиви апеляції прокурора, ОСОБА_8 та його захисника які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, на постанову Рогатинського районного суду від 17.03.2017 року, колегія суддів вважає що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися незалежно від того , надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком , що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна ухвалити у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Якщо органи дізнання або досудового слідства зазначені обставини не встановили, а суд при попередньому чи судовому розгляді справи не може усунути допущену ними неповноту або неправильність, справу необхідно направити на додаткове розслідування з дотриманням вимог ст.246 та ст.281 КПК України.

В ухвалі від 18 лютого 2016 року ВССУ вказав на необхідність під час нового судового розгляду усунути зазначені порушення, у межах наданих законом повноважень вирішити питання про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, дати його діям належну правову оцінку.

Відповідно до ст.399 КПК України (1960 року) вказівки суду , який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для органів дізнання чи досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

В ухвалі ВССУ від 18 лютого 2016 року встановлені порушення вимоги кримінально-процесуального закону. На підставі зазначеного в ухвалі суд дійшов висновку, що досудове слідство не встановило факт вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та вину ОСОБА_8 у його вчиненні.

Суперечність між пред`явленим обвинуваченням згідно з постановою про зміну обвинувачення та думкою прокурора про те, що підсудному пред`явлено інше обвинувачення, не дає можливості в суді усунути неправильність досудового слідства.

У разі суперечливості та неконкретності обвинувачення, у тому числі зміненого прокурором у порядку ст.277 КПК України (1960 року) , яка не може бути усунута в ході судового слідства, суд наділений повноваженнями направити справу на додаткове розслідування.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку та відмовив в задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_7 та повернув справу щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на додаткове розслідування.

Керуючись ст. 365, 366, 367, 379 (1960 р. ) КПК України,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 залишити без задоволення, а постанову Рогатинського районного суду від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_2