У Х В А Л А

07 липня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4., розглянувши заяву прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2016 року, на підставі угоди про визнання винуватості, ОСОБА_1 засуджено за частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено йому із застосуванням частини першої статті 69 КК покарання у виді штрафу в розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 грн.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 10 листопада 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5., який діяв у інтересах ОСОБА_3, задовольнив: вищезазначений вирок скасував, а матеріали кримінального провадження № 0000573 від 25 лютого 2016 року щодо ОСОБА_1 направив до Генеральної прокуратури України для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року на підставі частин першої, другої статті 424, пункту 1 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки це рішення апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному

__________________________________________________________________

провадженню, а тому не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Прокурор у кримінальному провадженні - начальник відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України (далі - прокурор) ˗ подав до Верховного Суду України заяву про перегляд зазначеної ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 445 КПК - неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права, передбачених цим Кодексом, а саме статей 424, 428 КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Просить задовольнити заяву та скасувати повністю зазначене рішення касаційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 31 травня 2017 року заявнику повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 448, 449 КПК і визначено строк для усунення недоліків до 01 липня 2017 року. Також заявнику було роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки не буде усунуто в установлений строк, заяву буде йому повернуто.

В ухвалі, зокрема, зазначалось, що заява не містить належного обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, а також у ній не було вказівки на те, в чому саме, на думку прокурора, полягає неоднакове застосування одних і тих самих норм процесуального права з обґрунтуванням неправильності висновків суду касаційної інстанції в оспорюваному рішенні порівняно з іншим. Вказуючи на неоднакове застосування норм права, передбачених статтями 424, 428 КПК, що містять лише гіпотезу та диспозицію, заявником не було зазначено норми права, в якій (яких) міститься санкція і які лише у своїй сукупності становлять поняття норми права, неоднакове застосування якої може бути підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України. Крім того, в ухвалі зазначалось про те, що в доданих до заяви копіях ухвал касаційного суду, які, на думку прокурора, мають визнаватися такими, що підтверджують неоднаковість правозастосування, немає висновку цього суду про застосування норм права, які містяться в статтях 424, 428 КПК. Також, всупереч вимогам статті 449 КПК, до заяви не було додано належно завірених копій вироку Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1

На виконання вимог вищезазначеної ухвали судді до Верховного Суду України 30 червня 2017 року від прокурора надійшла уточнена заява. У якості усунення недоліків заявник надав завірені копії судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_1: вироку Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року.

Втім протягом установленого судом строку прокурор усі зазначені в ухвалі судді недоліки не усунув, а саме: не навів належного обґрунтування підстави для перегляду судового рішення, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, та не додав до заяви копії (копій) судового рішення (судових рішень) касаційного суду, в якому (яких) було б викладено правові висновки щодо правильного застосування норм права, які містяться в статтях 424, 428 КПК, та неоднаково застосованих судом касаційної інстанції.

Так, як убачається зі змісту оспореного судового рішення, касаційний суд відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду, оскільки останнім було скасовано вирок суду першої інстанції, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, а матеріали кримінального провадження направлено для продовження досудового розслідування в загальному порядку. Отже, суд касаційної інстанції в зазначеному рішенні констатував, що це рішення апеляційного суду не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Натомість додані до заяви копії рішень суду касаційної інстанції, на підтвердження підстави, відповідно до якої було подано заяву, не демонструють неоднакового правозастосування норм, які містяться у статтях 424, 428 КПК, оскільки рішення апеляційних судів були переглянуті касаційним судом з підстав: недотримання вимог кримінального процесуального закону, а саме статті 407 КПК (ухвала від 20 травня 2015 року); у зв'язку з безпідставним посиланням апеляційного суду на норму закону, яка передбачає порядок оскарження вироку на підставі угоди про примирення, тоді як прокурор оскаржував рішення суду першої інстанції про відмову в затвердженні такої угоди (ухвала від 22 жовтня 2015 року); у зв'язку з призначенням судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди (ухвала від 06 лютого 2014 року).

Ураховуючи наведене, заява прокурора, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 450 КПК, підлягає поверненню.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК повернення заяви на підставах, передбачених у частині четвертій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.

Керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Заяву прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4