Дата документу Справа № 335/5092/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/483/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/5092/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0001518 відомості про яке внесені до ЄРДР 22.04.2017 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року, якою

задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого зі слів за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , реєстрації місця проживання не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановила:
ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк в 60 днів, тобто до 19.06.2017 року. Крім того, ухвалою слідчого судді передбачено внесення застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, в розмірі 32000 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше не судимий, однак постійного місця проживання не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, джерела доходу не має, слідчий суддя прийшов до висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду. З метою запобігання ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України слідчим суддею визначено розмір застави, яка складає 32000 грн., що на думку суду зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на невмотивованість та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що вона не відповідає встановленим обставинам справи, а для застосування виключного запобіжного заходу відсутні правові підстави. Апелянт вважає, що слідчий суддя, незважаючи на відсутність в матеріалах справи відповідного висновку експерта за результатами судової хімічної експертизи стосовно речовини, що була вилучена у ОСОБА_8 та відсутність інших доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри, виніс ухвалу про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 . Враховуючи безпідставність винесеної ухвали слідчим суддею, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати дану ухвалу та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; позицію прокурора, який вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 виконані вимоги ст.ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав до задоволення доводів апеляційної скарги за викладеними в ній мотивами. Захисник, посилаючись на відсутність висновків експерта за результатами судово-хімічної експертизи речовини, що вилучена у ОСОБА_8 , ставить під сумнів обґрунтованість підозри, а таким чином і своєчасність обрання виняткового запобіжного заходу. На що колегія суддів вважає необхідним зауважити, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, суд у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого і підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк в 60 днів, тобто до 19.06.2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4