печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
23.06.2017 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108, внесеного 29.05.2017 за фактами шахрайського заволодіння нерухомим майном, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190 КК України.

Прокурор вказує, що є достатні підстави вважати, що дії невстановлених осіб та нотаріуса щодо реєстрації права власності та дії з приводу оформлення права власності на вказані об`єкти нерухомого майна здійснені з використанням підроблених правовстановлюючих документів та є незаконними.

З матеріалів вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, у випадку вчинення злочину шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону або компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

На даний час орган досудового розслідування вважає, що квартири АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), квартири АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), квартири АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000) є предметом злочину.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з п. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищевикладене слідчий судді дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно та задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка належить ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою №90347748 від 22.06.2017.

- квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка належить ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою №90347643 від 22.06.2017

- квартиру АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка належить ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою №90348114 від 22.06.2017.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про еакладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1