Ухвала іменем україни 01 лютого 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю прокурора захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року та прокурора на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 5951,74 грн, моральну шкоду у сумі 50000 грн; на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 911,48 грн, моральну шкоду у сумі 10000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 515,59 грн у дохід держави.

Питання про долю речових доказів вирішено у порядку із ст.100 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишено без зміни.

Як визнав встановленим суд, 19 грудня 2014 року о 19 год, ОСОБА_7 , що він керуючи автомобілем «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, рухаючись по вул. І.Франка зі сторони вул. Л.Толстого в напрямку до вул. Купріна, наближаючись до заїзду на територію НВК №2 м. Хмельницький, перед виконанням маневру лівого повороту у заїзд до НВК №2 для подальшого руху прямо, не переконався у безпечності виконання маневру лівого повороту, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, мотоциклу «ЯВА 350/634», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 та допустив зіткнення. Внаслідок даної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_8 та пасажир ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що висновок автотехнічної експертизи отриманий у встановленому законом порядку, а тому апеляційний суд безпідставно визнав його недопустимим доказом.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати постановлені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування наведеного, зазначає, про неналежну оцінку доказів, не взяття до уваги окремих доказів та не висвітлення їх у судових рішеннях. Наголошує, що висновки суду ґрунтуються на суперечливих показаннях окремих свідків, які є приятелями потерпілих, а показання свідків, які його виправдовують у вироку не наведені. Повідомляє про взяття до уваги та покладення в основу обвинувачення ряду недопустимих доказів. Зазначає, що суди проігнорували той факт, що ОСОБА_8 на час зіткнення був неповнолітнім, не мав посвідчення водія та достатніх навиків керування, рухався без ввімкненого світла фар. Вказує на незаконність відмови у задоволенні клопотань сторони захисту. Стверджує, що суд апеляційної інстанції, у порушення вимог закону, без безпосереднього дослідження доказів дав їм іншу оцінку ніж суд першої інстанції. Наголошує на упередженості розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Також, вказує на порушення вимог ст.ст. 370, 374 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї касаційної скарги та просив її задовольнити, частково підтримав доводи касаційної скарги засудженого; пояснення захисника засудженого, який підтримав касаційну скаргу засудженого та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скаргапрокурора підлягає задоволенню, а скарга засудженого - частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Таким чином, підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З положень ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим рішенням є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Твердження прокурора в касаційній скарзі про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, у зв`язку із безпідставним визнанням висновку автотехнічної експертизи недопустимим доказом є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Порядок визнання доказів недопустимими визначено ст.89 КПК України.

Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Тобто, ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Разом з тим, як вбачається в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б давали підстави вважати, що при допиті в якості свідка ОСОБА_7 та призначенні на підставі його показань автотехнічної експертизи, слідчим були вчинені діяння, якими були порушені права чи свободи останнього, або слідчий у будь-якій формі примушував ОСОБА_7 до визнання своєї винуватості у ДТП. Не було у слідчого також достатніх даних вважати, що надалі ОСОБА_7 буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, оскільки учасником ДТП також був водій іншого транспортного засобу ОСОБА_8 .
При цьому, ОСОБА_7 було оголошено про підозру лише після отримання висновку автотехнічної експертизи, відповідно до якого він не дотримався вимог п.п. 9.2(6), 9.4, 10.1, 10.4, 11.1 Правил дорожнього руху України та мав можливість запобігти ДТП у разі їх дотримання.

Звідси, висновок суду апеляційної інстанції про визнання недопустимим доказом висновку експерта, який проводив автотехнічну експертизу за №132А від 26 березня 2015 року, на думку колегії суддів, є передчасним.
Аналогічна позиція викладена у Постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09 червня 2016 року у справі №5-360кс15, висновок якого, згідно ч.1 ст.458 КПК України, є обов`язковим для виконання.
Залишаючи поза увагою наведене, суд апеляційної інстанції повною мірою не виконав вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про грубе порушення вимог ст.412 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в скаргах прокурора і засудженого та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу, в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами ст.419 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

_________________ ______________ ______________
ОСОБА_10 ОСОБА_11 Орлянська

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1