УХВАЛА

31 грудня 2016 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту та тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове, Харківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією, стрільця-санітара 1-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_6 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
З клопотання вбачається, що 07 лютого 2015 року гр. ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №163 від 10 червня 2015 року солдат ОСОБА_9 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-санітара 1-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №283 від 06 жовтня 2015 року солдат ОСОБА_4 вибув у щорічну відпустку терміном на 16 діб із 06 по 21 жовтня 2015 року (включно).

22 жовтня 2015 року солдат ОСОБА_4 мав прибути до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступити до виконання своїх службових обов`язків.

Разом із тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану близько 08 год. 00 хв. 22 жовтня 2015 року не з`явився на військову службу із відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) та на даний час продовжує ухилятися від несення обов`язків військової служби.

27 жовтня 2016 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що обіймає посаду командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Дійсно солдат ОСОБА_4 22 жовтня 2015 року не з`явився на військову службу із відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) та на даний час до військової частини не повернувся.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_11 , який проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді заступника командира військової частини по роботі із особовим складом.

27 жовтня 2016 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в розшук.

22 листопада 2016 року підозрюваний ОСОБА_4 затриманий працівниками правоохоронних органів.

23 листопада 2016 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та на останнього покладено обов`язки прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.

Також 23 листопада 2016 року прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 підозрюваному ОСОБА_9 вручено повістку про виклик для проведення слідчих (розшукових) дій на 11 год. 00 хв. 05 грудня 2016 року, однак останній на вказану дату та час не прибув, про причини неявки не повідомив.

Окрім цього ОСОБА_9 на телефонні дзвінки не відповідає.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності згідно вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 12.04.2014 року за ч. 1 ст. 122 КК України.

Окрім цього підозрюваний не виконує покладений на нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та порушив покладені на нього обов`язки.

Також, останній так і не з`явився до військової частини та продовжує вчиняти злочин передбачений ч. 3 ст. 408 КК України.

Таким чином, наявні ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий вважає, що є достатні підстави змінити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив змінити щодо ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього кодексу, до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього кодексу, чи про зміну способу її виконання.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

При судовому розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, слідчим суддею досліджено матеріали та доводи клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу.
Встановлено наявність підстав для зміни запобіжного заходу.
Так, після прийняття судом рішення про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, підозрюваний на виклики до слідчого не з"являється, на телефонні дзвінки не відповідає.

Тобто, за наявності вказаної обставини існує можливість збільшення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також із врахуванням тієї обставини, що ОСОБА_4 раніше притягував до кримінальної відповідальності, не працюючий, не одружений, осіб на утриманні не має, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суд з"ясував, що тримання ОСОБА_4 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, і можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу не було.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.
ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності згідно вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 12.04.2014 року за ч. 1 ст. 122 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад п"ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розгляді даного клопотання суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, врахував його вік, стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, а також врахував, що існує реальний ризик можливості переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
За таких обставинах, у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 буде намагатися ухилятися від слідства.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім того,відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов"язків, передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов"язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 28 лютого 2017 року, вважаю за необхідне покласти обов"язки : прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований; здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави,визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув"язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту та тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Барвінкове, Харківської області, громадянину України, українцю, із середньою освітою, не одруженому, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю, призваного за мобілізацією, стрільцю-санітару 1-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдату, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 14 год. 00 хв.30 грудня 2016 року.
Строк дії ухвали до 14 год. 00 хв. 28 лютого 2017 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 20 мінімальних заробітних плат в сумі 32 000 грн. 00 коп. (тридцять дві тисячі грн. 00 коп.) у національній грошовій одиниці,яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області 0559,банк отримувача Держказначейська служба України м.Київ, МФО 820172, .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов"язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований, здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.
Термін дії обов"язків,покладених судом,у разі внесення застави визначити до 28 лютого 2017 року.
Роз"яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку ,який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов"язаний виконувати покладені на нього обов"язки, пов"язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв"язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1