АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 658/3096/16-к
Номер провадження :11-кп/791/1229/16 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року грудня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської областікримінальне провадження внесене до ЄРДР за№0001666 від 29.07.2016 за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року щодо: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясинець Дубровецького району Рівненської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

в с т а н о в и л а :

Зазначеним вироком ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обрано. Речові докази: - залишки від боєприпасів, запал - знищити.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №2-ВТ від 09.09.2016 в загальній сумі 1320,60грн.

Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним і засуджено за те, що він в лютому 2016 року, знаходячись в Попелянському районі Луганської області, незаконно, без передбаченого законом дозволу, умисно, шляхом знахідки придбав металеві предмети в кількості 2 штуки циліндричної та еліпсоїдної форм, які згідно висновку експерта №2-ВТ від 09.09.2016 є: боєприпасом військового призначення - запалом УЗРГМ, який застосовується для спорядження ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42, що був придатний для проведення вибуху; боєприпасом військового призначення - конструктивно оформленим в корпусі оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 зарядом вибухової речовини, що була придатна до проведення вибуху. Вказані боєприпаси Гаврилюк СП. в березні 2016 року перевіз до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно, умисно зберігав до моменту добровільної видачі їх працівникам поліції його сестрою ОСОБА_11 , що мало місце 29 липня 2016 року о 18.20год. за вищевказаною адресою.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_8 , просить вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02.11.2016 стосовно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 ч. 1 п. 3 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було предметом злочину, бойових припасів військового призначення (запал УЗРГМ, який застосовується для спорядження ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42; заряд вибухової речовини до оборонної осколкової ручної гранати Ф-1); па підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; на підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказує на безпідставність незастосування до майна, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, спеціальної конфіскації, передбаченої Законом України від 18.02.2016 року № 1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України», який набрав чинності 28.02.2016 року, тобто діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Вказує що суд в мотивувальній частині оскаржуваного вироку при зазначені обов`язків покладених судом на обвинуваченого відповідно до ст. 76 КК України, вказаний орган контролю їх виконання - орган кримінально виконавчої системи, тобто орган, який не існує.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляція заступника прокурора ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_12 вчиненні правопорушення, за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.263 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом у порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються.

Не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги щодо незастосування до майна, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме: бойових припасів військового призначення (запал УЗРГМ, який застосовується для спорядження ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42; заряд вибухової речовини до оборонної осколкової ручної гранати Ф-1), спеціальної конфіскації.

Так відповідно до ст. 96 -1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318,319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто за статтею, яка не входить до переліку статей за якими застосовується спеціальна конфіскація.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження і оскаржуваного вироку суду першої інстанції, майно, яке фактично є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а бойових припасів військового призначення (запал УЗРГМ, який застосовується для спорядження ручних гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42; заряд вибухової речовини до оборонної осколкової ручної гранати Ф-1), постановою органу досудового розслідування визнані речовими доказами (а.с. 7).

Відповідно до ст. 100 та п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд в резолютивній частині обвинувального вироку, в тому числі, має прийняти рішення щодо речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 56 Наказу № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обігу, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому , речі, вилучені з обігу, підлягають передачі відповідним установам або знищуються.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку суду, ним цілком слушно, з посилання на ст. 100 КПК України, було прийняте рішення про знищення речових доказів.

Зазначене свідчить про неможливість легальної реалізації вказаних боєприпасів, що вказує на недоцільність звернення на них спеціальної конфіскації.

Колегія суддів вважає що суд першої інстанції обґрунтовано визначив вид покарання позбавлення волі, та прийняв рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України і необхідністю покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За законом України від 07.09.2016 № 1492-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» ст. 76 КК України викладено у новій редакції. У частині 1 цієї статті вказано, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як вбачається з резолютивної частини вироку суд поклав на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, та вказав про необхідність останньому періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу цього органу, тобто вказав орган якого не існує.

За вищевказаних обставин, апеляційна скарга заступника прокурора Херсонської, області підлягає до часткового задоволення, а оскаржуваний вирок суду зміні, в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року щодо ОСОБА_9 , в частині призначеного йому покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ст. 76 КК України, в редакції Закону № 1492-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» 07.09.2016року, а саме: - 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_13 (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2