АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/810/2017 Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001848 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Овруч Житомирської області, громадянки України, не одруженої, студентки 1-го курсу денного відділення Навчально-наукового інституту інформаційної безпеки Національної академії Служби безпеки України, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченої: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як зазначено у вироку, Обвинувачена ОСОБА_6 19.02.2016 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи у торгівельному залі гіпермаркету Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет», що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Антоновича, 176, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, взяла з полиць магазину «Резинку Акцент», вартістю 14 грн. 78 коп., «Тример для манікюру», вартістю 48 грн. 13 коп., «Пилку сапфірову Люкс Естетик», вартістю 11 грн. 68 коп., «Спрей для волосся Аргон», вартістю 26 грн. 95 коп., «Масло догляд Шаума», вартістю 49 грн. 43 коп., «Закріплюючу сироватку Пантін», вартістю 53 грн. 49 коп., а всього майна на суму 204 грн. 46 коп., після чого пройшла касову зону магазину та, не розрахувавшись за вказані товари, намагалась залишити приміщення торгівельної зали, однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони з викраденим товаром.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду і постановити нове рішення, за яким віддати її на поруки церковній громаді м. Овруч.

Вважає, що вирок суду є необґрунтованим та занадто суворим, оскільки не відповідає всім обставинам вчиненого правопорушення та обставинам, що характеризують її особу, а покарання у вигляді штрафу розміром 850 гривень занадто суворе для неї, більше користі вона принесе суспільству в разі, якщо буде відвідувати церкву та буде продовжувати допомагати парафіянам їхньої громади.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні вона визнавала повністю свою вину, щиро розкаялась, майно, яке вона намагалась викрасти, повернуто представникам гіпермаркету, ніяких матеріальних та моральних претензій до неї немає, цивільний позов по справі не заявлено, вчинений нею злочин згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. А згідно ст. 47 КК України до особи, яка скоїла злочин невеликої або середньої тяжкості може бути застосовано взяття на поруки трудовому колективу, організації , громаді. Вона відвідує церкву в м. Овручі, де проживають її батьки і де раніше проживала вона. На даний час кожні вихідні приїжджає до батьків і ходить до церкви, відвідує службу, допомагає бабусям і дідусям похилого віку. На час прийняття рішенням судом і застосування до неї штрафу вона не повідомляла настоятелю церкви про недобрий її вчинок - крадіжку, але після вироку все розповіла і громада церкви виявила за можливе взяти її на поруки. Правові наслідки взяття на поруки як їй, так і представникам громади відомо.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України керуючись законом оцінив зібрані у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності, взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за наявності суперечливих доказів зазначив, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначенні їй покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченої і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, даних про особу обвинуваченої, в тому числі тих даних, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, фактичних обставин провадження, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 мінімального покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої, та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Передбачена ст. 47 КК України можливість звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки колективу підприємства, установи чи організації є правом, а не обов`язком суду.

В ході апеляційного розгляду не встановлено підстав, підтверджених належними та достатніми доказами, для висновку про можливість передачі обвинувачену ОСОБА_6 на поруки церковній громаді м. Овруч, оскільки кримінальним законом не передбачено можливість передачі обвинуваченої на поруки за клопотанням зборів мешканців за місцем проживання винної особи, крім того рішення зборів приймалось при відсутності на зборах необхідного кворуму, а саме меншістю членів церковної громади.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані достатніми для скасування вироку суду та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої, враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, а також підстав передачі обвинуваченої на поруки не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3