УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4816/17

Провадження № 1-кп/638/599/17
31.03.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5
з участю обвинуваченого ОСОБА_6

з участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

з участю обвинуваченого ОСОБА_9

з участю захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 1 статті 304 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 ,якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова із Харківської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування за №0000281 від 19.01.2017 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 1 статті 304 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_6 , захисники обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою покладались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 вважали за неможливе розглядати питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинувачених без присутності потерпілих, так як вони повинні висловити свою думку з цього приводу.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.02.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.04.2017 року до 14 години включно.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.04.2017 року до 12 години включно.

Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Так, у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши надані прокурором документи, які підтверджують необхідність та достатність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ті ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу, відсутні.
Розглянувши обвинувальний акт, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особи обвинувачених, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час судом не вбачається.

У відповідності з положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вище перелічених ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна, та які з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, та перебуваючи на свободі можуть продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місці його постійного проживання, наявність місця роботи, відсутність судимостей, розмір майнової шкоди, яка спричинена потерпілим та не відшкодована, приходить до висновку про те, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , на теперішній час судом не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 331 КПК України суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, українцю, строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 29 травня 2017 року.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, українцю, строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 29 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий:

Судді: