Справа № 646/1188/17
№ провадження 1-кп/646/322/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.17 м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000383 від 19.02.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Билбасівка Слов`янського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та постійно мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 лютого 2015 року, близько 04 години 40 хвилин, знаходячись в біля входу в магазин «Баскет», розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Кооперативна 9, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, втратив пильність та не міг адекватно сприймати події, що відбувалися, таємно зняв з шиї ОСОБА_4 та викрав ювелірні вироби - ланцюжок зі сплаву золота 585 проби вагою 98 грам, вартістю як брухту дорогоцінного металу, згідно з висновком товарознавчої експертизи №769 від 09.03.2016 року, - 55 555, 22 гривень, а також хрест зі сплаву золота 585 проби вагою 30 грам вартістю як брухту дорогоцінного металу, згідно з висновком товарознавчої експертизи №769 від 09.03.2016 року, - 17 006,70 гривень, а всього на загальну суму 72 567, 92 гривень, розмір якої більш ніж в сто разів перевищує встановлений законом на момент події неоподатковуваний мінімум доходів громадян, після чого з вказаним викраденим майном зник з місця події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому значну шкоду у вигляді матеріальних збитків на вказану суму.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він 15 лютого 2015 року, близько 04 години 40 хвилин, знаходячись в біля входу в магазин «Баскет», побачив чоловіка, який був у стані алкогольного сп`яніння та скориствавшим тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно зняв з шиї ланцюжок та хрестик. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Матеріальну шкоду відшкодував потерпілому у повному обсязі. У судовому засіданні вибачився перед потерпілим.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 , допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому .

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України є раніше не судимою особою.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчинені злочину та відшкодуванні у повному об`ємі шкоди потерпілому.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , позиції потерпілого, який просив строго не карати обвинуваченого, взявши до уваги те, що він добровільно відшкодував матеріальну шкоду, думку сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів щодо застосування при визначенні покарання ст. ст. 75,76 КК України, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, керуючись ст. 331 КПК України з урахування думки захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу обраного Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року у вигляді цілодобового дмашнього арешту на особисте зобов`язання, думку прокурора та потерпілого які не заперечували, суд вважає заможливим змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили з покладанням обов`язку не відлучатися за межі Харківської області без дозволу прокурора, суду, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України змінилися та призначене покарання із застосуванням ст. 75 КПК України з покладання обов`язків передбачені ст. 76 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу статті 76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання з покладанням обов`язку не відлучатися за межі Харківської області без дозволу прокурора, суду, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 769 від 09.03.2016 року у сумі 351, 84 гривень.

Речовий доказ: DVD-RW диск рожевого кольору № VIDEX EXCELLENTI з відеозаписом камер відео спостереження за 15.02.2015 року магазину, за адресою: м. Харків, вул.Кооперативна, 9, який зберігається у матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження №0000383.

Вилучений паспорт громадянина України на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року, який зберігається у прокурора ОСОБА_3 , повернути ОСОБА_6 негайно.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1