Ухвала
іменем україни

06 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0000147 касаційну скаргу захисника на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік і покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 вказаного Кодексу.
Апеляційний суд скасував вирок місцевого суду в частині призначення покарання й ухвалив свій, яким призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 122 КК у виді обмеження волі на строк один рік.

ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 03 травня 2014 року близько 12.45 год., знаходячись на АДРЕСА_2 , із помсти умисно чотири рази вдарив ОСОБА_7 рукою по голові, чим заподіяв останньому тілесного ушкодження середньої тяжкості.

У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості й правильності кваліфікації дій засудженого, просить змінити вирок апеляційного суду і звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, про що наводить відповідні доводи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Події злочину, доведеності винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правової оцінки діяння за ч. 1 ст. 122 КК стороною захисту не оскаржено.
Доводи захисника про суворість призначеного апеляційним судом покарання та про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, на думку колегії суддів, є безпідставними, тому що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, вчиненому й особі засудженого.

При цьому суд урахував відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про особу засудженого, що позитивно його характеризують і підтверджуються матеріалами провадження, з якими захисник пов`язує касаційні вимоги, і призначив у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК не найсуворіший вид покарання у його мінімально можливих межах, передбачених ч. 2 ст. 61 КК.

Разом із тим суд правильно урахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину (середньої тяжкості), ставлення засудженого до вчиненого (не визнав своєї вини і не розкаявся).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що призначене апеляційним судом ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів, а підстави для звільнення від його відбування відсутні.

До того ж ОСОБА_6 ще до касаційного перегляду вироку апеляційного суду вже було звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі, адже невідбуту частину цього покарання замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 год. на підставі ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2016 року.

Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 420 КПК.
У зв`язку з наведеним касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3