Номер провадження: 11-сс/785/1182/17
Номер справи місцевого суду: 522/1305/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_9 ., підозрюваного у кримінальному провадженні №0001909 від 13.07.2017 року за ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001909 від 13.07.2017 року за ч.1 ст.121 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 12.07.2017 року, приблизно о 01.20 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи, в ході виниклої сварки з ОСОБА_12 , маючи умисел на нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень, кухонним ножем наніс йому один удар в область правого стегна, після чого з місця події зник.

15.07.2017 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру за ч.1 ст.121 КК України.

17.07.2017 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину, ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші злочини або перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 13.09.2017 року з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Цією ж ухвалою визнаний незаконним факт затримання ОСОБА_9 в період з 01.00 години 15.07.2017 року по 18.30 годину 17.07.2017 року без ухвали слідчого судді.

Ухвала мотивована тим, що у клопотанні та доданих матеріалах слідчим не надано доказів на підтвердження наявності у кримінальному провадженні заявлених ризиків, прокурор у судовому засіданні не зміг обґрунтувати заявлені ризики та довести неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , не може бути підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, в ухвалі зазначено, що слідчий суддя взяв до уваги письмову заяву потерпілого, в якій останній зазначає, що не має претензій до ОСОБА_9 та просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На дану ухвалу прокурор подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував характер інкримінованого ОСОБА_9 злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним. На думку прокурора, матеріали провадження містять достатні докази наявності зазначених у клопотанні ризиків, а слідчий суддя в ухвалі не мотивував, які саме обставини не довів прокурор.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції.

Зокрема, на підставі долучених до матеріалів провадження доказів слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_9 та заявлених слідчим ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що сукупністю наданих слідчим матеріалів не підтверджується неможливість запобігання заявленим слідчим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в м. Одесі, проживає разом із хворою матір`ю, яку утримує та доглядає, тобто має міцні соціальні зв`язки, є учасником бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, позитивно характеризується за місцем проживання та проходження військової служби, раніше не судимий.

Врахував слідчий суддя також і думку потерпілого ОСОБА_12 , який звернувся до Приморського районного суду із заявою, в якій вказав, що не має жодних претензій до підозрюваного ОСОБА_9 , та просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг надати переконливих доводів стосовно того, які саме обставини зумовлюють наявність у кримінальному провадженні такого ступеню ризику, який унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, прокурор повідомив апеляційному суду, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він жодного разу не порушував покладені на нього зобов`язання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні пояснили, що необхідності у застосуванні більш суворого запобіжного заходу немає, оскільки ОСОБА_9 має намір належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Інших доводів апеляційному суду надано не було.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, в повній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим слідчим ризикам.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001909 від 13.07.2017 року за ч.1 ст.121 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4