Справа № 346/144/17
Провадження № 1-кп/346/105/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 0001740 від 22.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ст.ст. 146 ч.2, 355 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24.11.2016 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 22.01.2017 року. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15.03.2017 р. обвинуваченому ОСОБА_8 продовжувався строк тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки судовий розгляд не завершений, ризики, визначенні при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились та існують на даний час. Так обвинувачений будучи неодноразово засуджений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив щодо продовження йому строку тримання під вартою, про що подав письмове клопотання про повторний розгляд доцільності тримання його під вартою, оскільки хворіє маючи статус віл інфікованого, що у Івано-Франківському УВП № 12 його не лікують так як отримуване лікування за схемою згідно вимоги клінічного протоколу є неефективним, що ризики на які посилається прокурор впливають на погіршення, його, обвинуваченого, стану здоров я; що на його, обвинуваченого думку, він у даному кримінальному провадженні є потерпілим так як неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 спровокував його на порушення закону, однак докази у підтвердження даних обставини у нього відсутні.
Захисник ОСОБА_5 вважає за можливе змінити запобіжний захід на більш мякий не пов`язаний з позбавленням волі у виді домашнього арешту.
Потерпілий ОСОБА_6 , 2002 року народження та його законний представник ОСОБА_7 вважають, що клопотання прокурора є підставним та підлягає до задоволення так як обвинувачений погрожував неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 .
Заслухавши прокурора, учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний стосовно обвинуваченого, слід продовжити та клопотання прокурора задовольнити, а у задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності

продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Оскільки судове провадження не завершене, ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні злочинів середньої тяжкості злочину, відповідальність за які передбачено ст.ст. 146 ч.2, 355 ч.2 КК України, інший запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду усвідомлюючи тяжкість злочину, крім того враховуючи особу підозрюваного, який раніше судимий за тяжкі злочини проти власності, що знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків та неповнолітнього потерпілого, а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні злочини, то необхідно продовжити по відношенню до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській УВП № 12 на строк 60 днів.
Що стосується посилань обвинуваченого на неефективність лікування у УВП № 12 та його невинуватість у вчиненому, то суд доходить наступного висновку, що дані обставини у взаємозв`язку із можливими ризиками у справі, які вказані вище, суд вважає неналежно обґрунтованими, недоведеними та такими, що не дають підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд вважає, що продовження тримання під вартою в цьому випадку виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10 лютого 2011 року "Харченко проти України", п.79.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 183, 331, 369-372, ч. 2 ст. 392 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дачне, Біляївського району Одеської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12, який не може перевищувати 60 днів - до 22 червня 2017 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1