н/п 1-кп/640/828/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові направлений з Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області обвинувальний акт за результатами досудового розслідування Київського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006926 від 14 листопада 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, учня 1 курсу факультету спортивних ігор та єдиноборств Харківської державної академії фізичної культури, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13 листопада 2016 року приблизно об 20:40 год. неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Pull & Bear», розташованого на території ТРЦ «Дафі», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, б. 9, діючи умисно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяв з торгівельної вітрини гаманець чоловічий ТМ «Pull & Bear» артикул 9816/512/800/03, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 200 від 23.11.2016 р. 374,16 грн., який належить ТОВ «Пул Енд Беа Україна», та перебуваючи у примірочній кімнаті, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою непомітного виносу викраденого майна з приміщення магазину, сховав гаманець у власну шапку, помістивши її у рюкзак, після чого вийшов з магазину «Pull & Bear» і направився в бік виходу з ТРЦ «Дафі», чим спричинив ТОВ «Пул Енд Беа Україна» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Однак, довести свій злочинний умисел до кінця неповнолітній ОСОБА_7 не зміг з причин, незалежних від його волі, так як був затриманий працівниками охорони.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердивши обставини вчинення злочину, викладені вище у даному вироку.

Прокурор просив застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого, його законний представник ОСОБА_6 просили звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання та передати його під нагляд матері ОСОБА_6 .

Неповнолітній обвинувачений проти передачі його під нагляд матері не заперечував.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів в добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вину обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, суд вважає доведеною в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, та інші.

Неповнолітній ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії умисних злочинів середньої тяжкості (ст. 12 КК України).

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують, покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлені.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, студент 1-го курсу денного відділення ХДАФК, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, враховуючи вік та особу неповнолітнього ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення середнього ступеня тяжкості, виховується у родині з матір`ю, яка здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та контроль за його поведінкою, беручи до уваги щире каяття неповнолітнього та його поведінку, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 , звільнивши його від покарання, при застосуванні до неповнолітнього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов пред`явлено не було.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_7 від кримінального покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, а саме - матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 /два/ роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Речові докази після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Апеляційна скарга на вирок подається до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1