АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/839/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/41/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 22.09.2014р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001213 відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелена Балка
Широківського району, Дніпропетровської області,
мешкаю чого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1) 24.04.2009р. Широківським районним судом за ч.3 ст.185,
ст.104 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 3р., звільненого на підставі ст.ст.75, 76 КК
України від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;
2) 30.12.2009р. тим же судом за ч.3 ст.185, ст.71 КК
України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 3р.3міс.,
-10.10.2011р. умовно-достроково звільненого на невідбутий
термін 1р. 6 міс.;
3) 30.06.2015р. тим же судом за ч.3 ст.185 КК України
До покарання позбавлення волі строком на 3р. 6міс.,
звільненого від відбування покарання з випробуванням
строком на 3р.,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016р.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016р. ОСОБА_6 визнано виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р., на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного покарання часткового приєднано покарання, призначене за попереднім вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2015р., остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р. 6 міс.
На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком на 3р.

На підставі ст.76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання, щодо речових доказів вирішено.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.
Повторно, 22.09.2014р., близько 23.00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заліз на дах магазину по продажу авто-мотозапчастин ФОП ОСОБА_8 , який розташований в АДРЕСА_2 , де демонтував лист шиферу з перекриття даху та, продавивши ногами стелю приміщення магазину, проник до приміщення, звідки таємно викрав ноутбук марки «Леново» із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишою, вартістю 3000 гр., автомобільну сигналізацію марки «Фантом», вартістю 500 гр., авто магнітолу марки «Форокс», вартістю 700 гр., 3 балончики аерозольної фарби, об`ємом 400 мл кожна, вартістю 100 грн., автомобільні динаміки марки «Піонер», вартістю 500 гр., а також кошти в сумі 450 гр., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 збиток на загальну суму 5250 грн., після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
Повторно, 25.09.2014р., близько 23.50 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заліз на дах магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_10 , який розташований в АДРЕСА_3 , де демонтував лист шиферу з перекриття даху та, продавивши ногами стелю магазину, проник до приміщення,звідки таємно викрав 2 CD-диски з комп`ютерними іграми, вартістю 99 гр., комп`ютерні навушники марки «Косонік», вартістю 100 гр., 7 мобільних телефонів, загальною вартістю 4760 гр., 2 планшета, загальною вартістю 2400 гр., джойстик, вартістю 150 гр., картки поповнення рахунку стільникового зв`язку в кількості 47 штук, загальною вартістю 5863 гр., кошти в сумі 1000 гр., після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 збиток на загальну суму 13589 гр.
Прокурор, в апеляційній скарзі, просить скасувати вирок суду, в частині призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_6 виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Прокурор, обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому м`яке покарання, воно не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі, при цьому зазначає на незаконне застосування ст.75 КК України.
Прокурор вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги закону і не навів переконливих доказів на підтвердження того, що призначене ним покарання із застосуванням ст.75 КК України, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Прокурор зауважує, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_6 , скоїв тяжкі корисливі злочини, що він неодноразово судимий за скоєння аналогічних тяжких корисливих злочинів, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість.
Прокурор вважає, що вчинення обвинуваченим злочинів повторно, є свідченням відсутності каяття з його боку.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не відшкодував потерпілим завданого збитку, тривалий час не з`являвся до суду, і, що матеріали кримінального провадження не містять даних, які б позитивно характеризували обвинуваченого.
Прокурор вважає, що суд першої інстанції не врахував у сукупності зазначені обставин та особу винного і призначив занадто м`яке покарання, з випробуванням.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила скасувати вирок суду першої інстанції, в частині призначеного обвинуваченому покарання, ухвалити свій вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_6 виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні, при апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду першої інстанції відносно нього залишити без змін, а апеляційну скаргу, без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судових засідань в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з ухваленням свого вироку, виходячи з наступних підстав.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, та зіставивши їх з доказами, дослідженими і наведеними у вироку суду, вважає їх обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.
Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, відповідно до ч.2 ст.409 КПК України може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно ст.414 КПК України, не відповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
У разі необхідності застосування більш суворого покарання, суд апеляційної інстанції, відповідно п.2 ч.1 ст.420 КПК України, скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.
Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання, встановила, ОСОБА_6 як правильно зазначив у апеляційній скарзі прокурор, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів, звільнившись, 10.10.2011р. умовно-достроково з місць позбавлення волі, маючи не зняту і непогашену судимість, 29 липня 2014р., повторно, вчинив умисний корисливий злочин проти власності, таємно з проникненням в житло викрав майно потерпілої ОСОБА_11 , спричинивши їй збитки в розмірі 850 грн., що підтверджено вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015р. (ар.пр.55-58, т.2).
Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_6 , повторно у вересні 2014р., а саме 22.09.2014р., знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності, таємно з проникненням у інше приміщення викрав майно яке належало потерпілому ОСОБА_9 , завдавши йому збитки на загальну суму 5250 грн., а 25.09.2014р., втретє, скоїв аналогічний злочин проти власності потерпілої ОСОБА_10 , завдавши їй збитків на суму 13589 грн., що підтверджено матеріалами кримінального провадження і чого не заперечував обвинувачений.
Обвинувачений в продовж досудового слідства і судового розгляду не відшкодував потерпілим майнову шкоду, завдані збитки ним відшкодовані частково, шляхом повернення частини вкрадених речей, а саме: автомобільної сигналізації «Фонтом», автомобільної магнітоли «Форокс», ноутбуку «Леново» із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишою, трьох балончиків фарби, які були повернуті потерпілому ОСОБА_12 , а також 3-х мобільних телефонів, планшету, навушників, джойстику, підкасетнику, які були повернуті потерпілій ОСОБА_10 (ар.пр.51, том 2).
У п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», звернуто увагу на те, що відповідно до п.1 ст.65 КК України, суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеню тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, а також враховувати чи щиро розкаялись у вчиненому злочині, чи активно сприяли розкриттю злочину, чи відшкодували завдані збитки тощо.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст.ст.50, 65 КК України і призначив обвинуваченому покарання яке не відповідає ступеню скоєного, і особі обвинуваченого.
З огляду на те, що суд першої інстанції, ухвалив вирок з порушенням вимог ст.50 КК України, призначивши м`яке покарання, виходячи з вимог ст.414, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, рішення суду, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню та ухваленню свого вироку у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів, керуючись ст. ст.50.65 КК України, враховує, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, його особу, те, що він раніше неодноразово судимий (ар.пр.119 т.1, 55-58, том 2), позитивно характеризується за місцем мешкання (ар.пр.121, т.1), не працює, не перебуває під наглядом у лікарів психіатра та нарколога (ар.пр.122-123, т.1), також ті обставини, що він щиро не розкаюється у скоєних злочинах про що свідчить часткове відшкодування потерпілим завданих збитків, а саме шляхом повернення того майна, яким він не встиг розпорядитися на власний розсуд.
Обставинами, що пом`якшують покарання колегія суддів визнає каяття в скоєному злочині, сприяння розкриттю злочину, обставини які обтяжують покарання, колегія суддів не встановила.
Враховуючи вище зазначені обставини, кожне окремо і в їх сукупності, колегія суддів, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції ч.3 ст.185 КК України, однак не в максимальному розмірі.
Враховуючи, що ОСОБА_6 призначається покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а покарання за попереднім вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2015р. призначено зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75, ст.76 КК України, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, за таких умов кожний вирок виконується самостійно, тому попередній вирок відносно ОСОБА_6 необхідно виконувати самостійно.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 414, п.2 ч.1 ст.420, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити повністю.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016р., яким ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, в частині призначеного покарання - скасувати.
Призначити ОСОБА_13 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.
Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3р. 6міс., зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3р. - виконувати самостійно.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Строк покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, в порядку виконання вироку.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
У відповідності до вимог ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3