11-кп/775/139/2017(м)
222/1658/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000394, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Володарського районного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тополине Нікольського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 703,68 грн. за проведення експертизи.

Вирішено питання про речові докази.

В с т а н о в и л а:

Суд першої інстанції визнав винуватим ОСОБА_6 у вчиненні за обставин, детально викладених у вироку, умисного кримінального правопорушення, а саме у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Як установив місцевий суд, ОСОБА_6 в кінці жовтня 2016 року, біля водонасосної станції поблизу с. Тополине Нікольського району Донецької області незаконно придбав (зірвав) верхівки та листя дикорослої рослини коноплі, які переніс до домоволодіння АДРЕСА_1 , де висушивши та подрібнивши їх шляхом перетирання руками незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який поклав до скляної банки та переніс до кв. АДРЕСА_2 , де став зберігати для особистих потреб без мети збуту.

Надалі, 11 листопада 2016 року о 04.15 год. в ході огляду кв. АДРЕСА_2 , яка належить співмешканці ОСОБА_6 ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено скляну банку ємністю 0,5 л з речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 39,61 г, два фрагменти пластикових пляшок, металевий наперсток, які містять мікрокількість особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу.

Обвинувачений та його захисник в апеляційній скарзі, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини, кваліфікації дій, просять вирок щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання, аніж арешт. Свою апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував такі обставини, як повне визнання вини, щире каяття, відсутність судимості, позитивну характеристику за місцем проживання, тощо.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника, прокурор просить її залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_6 , як законний і обґрунтований, без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, які просили її задовольнити, а вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити, призначивши йому покарання у виді штрафу, прокурора, яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення, просила залишити вирок без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника - без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом були досліджені та оцінені.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та відповідно кваліфікував дії останнього.

А тому висновки суду в цій частині щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника щодо суворості призначеного йому покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства, не відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого, оскільки призначене покарання останньому є надмірно суворим і не ґрунтується на вимогах ст.ст.50,65 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується задовільно, не судимий, на обліках в спеціалізованих медичних установах не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, однак працює по найму, має стійкі соціальні зв`язки з матір`ю, яка знаходиться у пригніченому стані після втрати чоловіка, брата та батька, має зобов`язання щодо сплати боргів, пов`язаних із похованням родичів. Крім того, обвинувачений визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, що, в свою чергу, свідчить про щире каяття та його намір виправлення.

Зазначені обставини, свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді арешту, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку колегії суддів, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати вимогам ст.ст.50,65 КК України та принципам індивідуалізації покарання.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого та його захисника підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Володарського районного суду Донецької області від 20 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Ухвала Апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2