печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
07.06.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 , що погоджено прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешту на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 350,9 кв.м., реєстраційний номер 16501212, що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно підозрюваного.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0017283 від 12.12.2014 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.
30.05.2017 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень., оскільки останній переховується від органів досудового розслідування.
Слідчий вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, за один з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
З метою забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також з метою розшуку підозрюваного на майно ОСОБА_6 необхідно накласти арешт.
Розслідуванням установлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 на праві власності належить будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 350,9 кв. м., реєстраційний номер 16501212.
Слідчий вказує, що з метою виконання завдань кримінального провадження та відшкодування завданих збитків наявні підстави для арешту зазначеного майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення відшкодування підозрюваним шкоди, заподіяної вчиненням суспільно-небезпечного діяння, розшуку підозрюваного, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна особи та недопущення його знищення або відчуження, вбачається можливим накладення арешту на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 350,9 кв.м., реєстраційний номер 16501212, що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження ним.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на майно підозрюваного шляхом позбавлення права користування задоволенню не підлягає, оскільки судовим розглядом встановлено, що обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення не вимагають вжиття такого методу державного регулювання як позбавлення права користування, а тому з метою уникнення негативних наслідків для інших осіб дані вимоги слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 350,9 кв.м., реєстраційний номер 16501212, що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження ним.
В іншій частині вимоги клопотання залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1