АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,
за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 757/63588/16-к за клопотанням Генеральної прокуратури України про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001594 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 11, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України з одного суду до іншого,
ВСТАНОВИЛА:
26 грудня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва надійшло клопотаннязахисника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 757/63588/16-к за клопотанням Генеральної прокуратури України про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001594 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 11, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України до іншого місцевого суду в межах юрисдикції Апеляційного суду м. Києва для розгляду та вирішення вказаного клопотання по суті.

Своє клопотання захисник ОСОБА_9 , обґрунтовує неможливістю, на його думку, об`єктивного, справедливого та неупередженого розгляду клопотання Генеральної прокуратури України слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва з огляду на те, що із публічно доступних джерел адвокатами АО «АВЕР ЛЄКС», які здійснюють захист ОСОБА_10 , отримано відомості, що у провадженні правоохоронних органів України перебувають кримінальні провадження щодо суддів Печерського та Шевченківського районних судів м. Києва, які, з позиції Генеральної прокуратури України , «приймали незаконні рішення про притягнення до кримінальної, адміністративної відповідальності учасників Майдану» і при цьому обставини проведення масових акцій протесту в центральній частині м. Києва протягом періоду з листопада 2013 року по лютий 2014 року є предметом перевірки у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч.2 ст. 115 КК України. Зокрема, ОСОБА_10 інкримінується здійснення під час перебування на посаді Президента України потурання масовим порушенням слідчими суддями районних судів м. Києва (зокрема, Печерського районного суду м. Києва), за незаконного впливу ОСОБА_11 , процедури притягнення осіб до кримінальної відповідальності та порядку обрання запобіжних заходів з метою залякування протестувальників та придушення акцій.

Виходячи з вимог ст. ст. 126,129 Конституції України щодо заборони впливу на суддів у будь-який спосіб та здійснення правосуддя в Україні на засадах незалежності суддів та їх підкоренню виключно нормам чинного законодавства України, ч. 1 ст. 1 та ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» про здійснення судової влади в Україні незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, відповідних положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 21 КПК України, з урахуванням рішення Європейського Суду з прав людини від 06.09.2005 року «Салов проти України» щодо визначення поняття «неупередженості» судді та Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 у справі № 1-12/2003, який підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах, положень Загальної декларації прав людини 1948 (статті 8) та Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (статті 2), Конвенції про захист прав людини та основних свобод (статті 13) та інших актів законодавства України, розгляд зазначеного вище клопотання Генеральної прокуратури України слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва, на думку захисникаОСОБА_9 , може призвести до порушення права ОСОБА_10 на захист, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону, та тягне засобою визнання недійсними рішень (дій), прийнятих (вчинених) в рамках такогокримінального провадження.

Вказане вище, як зазначає захисник ОСОБА_9 підтверджується саме тим, що у провадженні Генеральної прокуратури України або інших правоохоронних органів України, підпорядкованих Генеральній прокуратурі України, перебуває кримінальне провадження, предметом перевірки у якому є дії та рішення суддів Печерського районного суду м. Києва, які, з позиції органів досудового розслідування, здійснені (прийняті) суддями з відома та за потурання ОСОБА_10 , і в той же час, розгляд і вирішення клопотання про застосування спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001594 за підозрою ОСОБА_10 , станом на момент подання даного клопотання, також здійснюється слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва.
Зазначене, як вказує захисник, свідчить про наявність об`єктивного ризику використання службовими особами Генеральної прокуратури України вказаного вище кримінального провадження стосовно суддів Печерського районного суду м. Києва з метою незаконного впливу на хід та результати розгляду клопотання про застосування спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_10 .
Таким чином, на думку захисника, у Печерському районному суді м. Києва неможливо визначити склад суду, який би відповідав вимогам чинного законодавства України щодо незалежності та неупередженості, що відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України є підставою для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.

При цьому, захисник також просить звернути увагу, що розгляд та вирішення слідчими суддями клопотання слідчого про застосування спеціального досудового розслідування фактично є початком процедури засудження особи in absentia.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 , обговоривши доводи, викладені у клопотанні та дослідивши додані до нього матеріали, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень глави 24-1 КПК України «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень». Дана глава кримінального процесуального закону не відноситься до судового провадження у першій інстанції і не є «початком процедури засудження особи in absentia», як на те посилається захисник у своєму клопотанні, так як судове провадження у першій інстанції регулюється розділом четвертим КПК України і починається з підготовчого провадження.
Як зазначено у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідуванняздійснюється на підставі ухвали слідчого судді. При цьому, виходячи з вимог ст.297-2 КПК України, з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутись прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Як правило, клопотання слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Кримінальним процесуальним законом прямо не передбачена процедура направлення клопотань прокурора, слідчого від слідчого судді одного місцевого суду до слідчого судді іншого місцевого суду.
Проте, навіть при умові застосування у даному випадку положень ч. 6 ст. 9 КПК України, згідно якої, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, та використання при цьому положень ст. ст. 32, 34 КПК України щодо визначення територіальної підсудності та направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, захисником ОСОБА_9 у клопотанні, з яким він звернувся до Апеляційного суду м. Києва, не наведено даних, які б могли бути достатніми підставами для направлення клопотання Генеральної прокуратури України про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_10 з Печерського районного суду м. Києва до іншого районного суду цього міста.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
В клопотанні захисника ОСОБА_9 відсутні посилання на жодну з перелічених вище законних підстав для направлення до іншого суду провадження за клопотанням прокурора про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_10 . Посилання при цьому захисника на те, що у провадженні Генеральної прокуратури України або інших правоохоронних органів України, підпорядкованих Генеральній прокуратурі України, перебуває кримінальне провадження, предметом перевірки у якому є дії та рішення суддів Печерського районного суду м. Києва, які, з позиції органів досудового розслідування, здійснені (прийняті) суддями з відома та за потурання ОСОБА_10 , і в той же час, розгляд і вирішення клопотання про застосування спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 за підозрою ОСОБА_10 , станом на момент подання даного клопотання, також здійснюється слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва, носить не конкретний характер, не містить інформації про наявність кримінального провадження, на яке посилається захисник, саме щодо слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в провадженні якого перебуває клопотання прокурора про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_10 та не свідчить, що після задоволення відводів (самовідводів) неможливо визначити слідчого суддю для судового розгляду.
Не вказує захисник і на порушення вимог ч. 1 ст. 32 КПК України щодо визначення територіальної підсудності даного провадження.
Посилання ж захисника ОСОБА_9 на наявність об`єктивного ризику використання службовими особами Генеральної прокуратури України кримінального провадження стосовно суддів Печерського районного суду м. Києва з метою незаконного впливу на хід та результати розгляду клопотання про застосування спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_10 також носить характер припущення та не підтверджене достатніми доказами.
Інші міркування захисника, в тому числі щодо порушення права ОСОБА_10 на захист, мають бути предметом розгляду слідчим суддею, під час розгляду вказаного вище клопотання Генеральної прокуратури України, відповідно до вимог ст.ст. 297-3, 297-4 КПК України, з дотриманням при цьому вимог ч. 2 ст. 7 КПК України щодо змісту та форми кримінального провадження за відсутності підозрюваного (in absentia).

При розгляді даного клопотання колегія суддів також враховує положення ч. 2 ст. 34 КПК України, згідно якої питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала та ч. 4 вказаної статті, якою встановлено, що про час та місце розгляду подання чи клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого повідомляються учасники судового провадження, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання, при цьому вказана правова норма не враховує поважності причин неприбуття учасників судового провадження.
Виходячи з викладеного, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 757/63588/16-к за клопотанням Генеральної прокуратури України про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001594 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 11, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України з одного суду до іншого, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 34, 405 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 757/63588/16-к за клопотанням Генеральної прокуратури України про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0001594 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 11, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України з одного суду до іншого.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

___________ __________ _________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_5