Справа № 592/4551/16-к
Провадження № 1-кп/592/270/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000467 від 29.01.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тростянець, Сумської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, раніше не судимої, ІН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ковпаківського районного суду міста Суми перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Згідно обвинувального акту 13.10.2014 ОСОБА_3 звернулась у Сумський міський центр зайнятості за адресою: м. Суми, вул. Баумана, 45, із заявою, в якій просила вирішити питання про працевлаштування та надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.

Так, під час проведення реєстрації в центрі зайнятості працівниками Сумського міського центру зайнятості ОСОБА_3 роз`яснено про обов`язок своєчасно повідомити службу зайнятості про працевлаштування, в тому числі на тимчасову роботу, укладення договору цивільно-правового характеру та інше, а також про відшкодування суми виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання своїх обов`язків та зловживання ними. Також, ОСОБА_3 повідомлено, що у разі наявності інформації щодо працевлаштування останньої, їй, відповідно до діючого законодавства, у наданні статусу безробітного буде відмовлено.

У відповідності до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.44 ЗУ «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Статтею ж 45 цього Закону передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: 1)зайнятості особи. Згідно з положеннями частини 3 ст.44 Закону відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до п.2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000, допомога по безробіттю призначається та визначається її розмір центром зайнятості з восьмого дня після реєстрації особи як безробітної в залежності від страхового стажу на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу.

Наказом №НТ141017 від 17.10.2014 «Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених ЗУ «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та нормативними актами щодо їх застосування» ОСОБА_3 надано статус безробітного.

Наказом №НТ141020 від 20.10.2014 ОСОБА_3 призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплати допомоги по безробіттю.

У подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку безробітною у Сумському міському центрі зайнятості, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно та, будучи раніше попередженою працівниками Сумського міського центру зайнятості про покладений на неї обов`язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, зокрема, і про працевлаштування, у тому числі на тимчасову роботу, укладення договору цивільно-правового характеру та інше, 01.07.2015 уклала із фізичною особою підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_7 безстроковий трудовий договір, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 , як працівник, зобов`язана виконувати обов`язки продавця кондитерських та хлібобулочних виробів по АДРЕСА_3 , який у подальшому 13.07.2015 був розірваний сторонами. За виконання умов вищевказаного договору ОСОБА_3 отримала заробітну плату в сумі 476, 62 гривень.

Перебуваючи з 01.07.2016 по 13.07.2016 на посаді продавця кондитерських та хлібобулочних виробів у ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не повідомила Сумський міський центр зайнятості про факт працевлаштування та у подальшому, діючи умисно, маючи корисливий мотив, приховувала юридично значиму інформацію від працівників Сумського міського центру зайнятості, які, будучи впевненими у тому, що остання виконує всі обов`язки безробітного, передбачені ЗУ «Про зайнятість населення» та ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», продовжували перераховувати ОСОБА_3 на її картковий рахунок в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 , грошові кошти в якості виплати по безробіттю, а саме: 21.07.2015 - 449,24 гривень, 30.07.2015 157,94 гривень, 18.08.2015 - 333, 42 гривень, 31.08.2015 - 245,68 гривень, 09.09.2015 122, 84 гривень, 28.09.2015 413,56 гривень, 09.10.2015 - 199,47 гривень, 29.10.2015 - 350,97 гривень, а всього на загальну суму 1982, 99 гривень, до моменту отримання інформації під час обміну даними із Держаним реєстром загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо працевлаштування ОСОБА_3 у період часу з 01.07.2015 по 13.07.2015. Після чого, працівниками Сумського міського центру зайнятості Наказом №НТ151105 від 05.11.2015 припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_3 у зв`язку з призначенням виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Таким чином, починаючи з дня укладення трудового договору із ФОП ОСОБА_7 01.07.2015 і до останнього планового дня відвідування нею Сумського міського центру зайнятості перед встановленням факту її зайнятості, тобто до 20.10.2015, ОСОБА_3 , не маючи на те законних підстав, отримала від Сумського міського центру зайнятості, який виконує функції територіального органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, грошові виплати на загальну суму 1982, 99 гривень.

Вчиняючи дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошових коштів на загальну суму 1982, 99 гривень, які отримані від Сумського міського центру зайнятості в якості допомоги по безробіттю, в період із 01.07.2015 по 20.10.2015 ОСОБА_3 , усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки та бажала настання цих наслідків, тобто діяла з прямим умислом.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку у зв`язку із зміною обстановки, а саме тим, що вона стала пенсіонером.

Вислухавши думку прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_4 з приводу заявленого клопотання, який не заперечував проти закриття справи та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, заслухавши захисника та предтавника потерпілого, які підтримали клопотання, просили його задовольнити, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом

Згідно ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Включення ст. 48 до КК України засвідчує шанобливе ставлення держави до інтересів потерпілого, виходить з недоцільності звернення до заходів кримінально-правової репресії у ситуаціях, коли відновлення соціальної справедливості можливе шляхом примирення винного у злочині із потерпілим. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, втілюючи ідею відновлювального правосуддя, дає змогу: потерпілому - більш оперативно отримати належну компенсацію заподіяної йому шкоди; особі, яка вчинила злочин, - уникнути кримінальної відповідальності; державі - зекономити фінансові та інші ресурси для боротьби зі злочинністю.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 інкриміновано те, що вона своїми діями, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України., який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

За таких обставин, з урахуванням того, що обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, вперше, на час ухвалення рішення є пенсіонером, суд вважає, що є достатні підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї.

Стосовно позовних вимог, заявлених Сумським міським центром зайнятості щодо стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди, суд, враховуючи, що закрито кримінальне провадження , залишає їх без розгляду

Керуючись ст.ст. 284, 286 КПК України, ст. 48 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, згідно ст.48 КК України.

Кримінальне провадження № 0000467, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.01.2016 року стосовно ОСОБА_3 про її обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов, заявлений Сумським міським центром зайнятості щодо стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 1982,99 гривень залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1