Справа № 635/8111/16-к
Провадження № 1-кс/635/542/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання заступника начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 23.08.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна,-
в с т а н о в и в:
24 квітня 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 23.08.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку (кадастровий номер :00:006:0089) для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,01га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, однокімнатну, загальною площею 36,30 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру, однокімнатну, загальною площею 29,10 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в спільній сумісній власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; 2/4 частини житлового будинку, загальною площею 56,50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль легковий Mercedes Benz, 1979 року випуску, червоного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 із забороною відчуження.

Як зазначено в клопотанні слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до рішення І сесії VІІ скликання Покотилівської селищної ради від 05.11.2015 перебуває на посаді Покотилівського селищного голови Харківського району Харківської області, являється посадовою особою місцевого самоврядування 9 рангу та має ІV категорію державного службовця, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище. Під час виконання своїх службових обов`язків здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функцій, передбачені ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», зокрема скликання сесії ради, внесення пропозиції, формування порядку денного сесії ради, головування на пленарних засіданнях ради, підписання рішення ради та її виконавчого комітету, договорів відповідно до законодавства, тощо.

21 серпня 2016 року громадянин ОСОБА_8 звернувся до Покотилівської селищної ради з питанням, щодо отримання в оренду земельних ділянок, які розміщені на території смт Покотилівка, Харківського району, Харківської області для подальшого будівництва на них АГЗС та СТО. Цього ж дня у ОСОБА_5 , який будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, обіймаючи постійно посаду Покотилівського селищного голови Харківського району Харківської області, виник злочинний умисел, направлений на підбурювання ОСОБА_8 на надання неправомірної вигоди, а в подальшому отримання та привласнення грошових коштів останнього шахрайським шляхом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в ході бесіди розташував до себе ОСОБА_8 , чим викликав помилкове враження про себе, як про людину, зацікавлену допомогти заявнику, запропонував останньому звернутися із письмовим зверненням про надання в оренду трьох земельних ділянок для вирішення питання на черговій сесії Покотилівської селищної ради, та запевнив ОСОБА_8 , що сесія винесе рішення на його користь, тим самим здобув довіру останнього.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, 06.10.2016 ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище, пов`язане зі здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, передбачених ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», зокрема скликання сесії ради, внесення пропозиції, формування порядку денного сесії ради, головування на пленарних засіданнях ради, підписання рішення ради, вніс питання щодо виділення земельних ділянок ОСОБА_8 до порядку денного чергової VIII сесії VII скликання Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, яка проходила 06.10.2016, не зважаючи на те, що відповідно до протоколу № 8 засідання депутатської комісії з регулювання земельних відносин Покотилівської селищної ради ОСОБА_8 було відмовлено в наданні земельних ділянок до розгляду та бесіди з заявником щодо місць їх розташування. В подальшому ОСОБА_5 провів зазначену сесію Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області та забезпечив розгляд питання про виділення земельних ділянок ОСОБА_8 . За результатами засідання сесії, секретарем Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_5 було підготовано 4 рішення, трьома з яких надавались дозволи ОСОБА_8 на погодження та розробку землевпорядної документації на земельні ділянки по одній в кожному рішенні та містили в собі всю необхідну інформацію, а одне дублювало вказані три, але не відповідало вимогам чинного законодавства, так як було видане одразу на три зазначені земельні ділянки без достатньої конкретизації даних про них.

Після підготовки всіх вказаних рішень сесії, реалізуючи свій злочинний намір направлений на отримання та привласнення грошових коштів ОСОБА_8 , зловживаючи довірою останнього, діючи умисно із корисних мотивів, ОСОБА_5 прийняв рішення про видачу останньому одного рішення VIII сесії VII скликання від 06.10.2016 «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_8 », достовірно знаючи та розуміючи всі необхідні вимоги до вказаного документа та обсяг інформації, яку воно повинно містити, однак свідомо підписав рішення про виділення земельних ділянок, не конкретизуючи їх, та не даючи при цьому дозволу на розробку проектної документації, тим самим створив штучно умови для подальшої реалізації свого злочинного наміру по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_8 та підбурення останнього до надання неправомірної вигоди.

Після чого, 10 жовтня 2016 року ОСОБА_8 в селищній раді було видано одне вищевказане рішення VIII сесії VII скликання Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому було зобов`язано останнього погодити можливість розташування АГЗС та СТО з відповідними службами у відповідності до чинного законодавства, на зазначених в рішенні земельних ділянках.

З отриманим рішенням ОСОБА_8 звернувся до приватної фірми в м. Харків, яка займається розробкою технічної документації на земельні ділянки. Фахівець фірми вивчивши наявні у ОСОБА_8 документи повідомив, що в наданому рішенні сесії не міститься достатніх відомостей для розробки землевпорядної документації на земельні ділянки та порекомендував звернутись до селищної ради з метою внесення відповідних змін до рішень сесії. Про вказану проблему ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на отримання та привласнення грошових коштів ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою створення у останнього хибного уявлення про приязне до нього ставлення, що в подальшому мало сприяти полегшенню введення заявника в оману, в службовому кабінеті голови в приміщенні Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області 19.10.2016 приблизно о 09:30 повідомив ОСОБА_8 недостовірну інформацію про те, що зміни в рішення можливо внести лише на наступному засіданні сесії селищної ради, але у зв`язку з його впливовим становищем в сільській раді у нього є можливість виправити вказане рішення сесії без повторного розгляду питання, що він готовий зробити безкоштовно.

Маючи на меті подальшу реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 недостовірну інформацію про те, що примірник виданого останньому неправильного рішення селищної ради, яке мало бути замінено, направлений до прокуратури, повідомивши при цьому, що має можливість підмінити рішення в прокуратурі, але задля цього співробітникам прокуратури через нього необхідно передати грошові кошти в розмірі 1500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 ввів ОСОБА_8 в оману і в такий спосіб створив враження про вигідність і навіть обов`язковість передачі грошових коштів за вирішення питання, чим схилив ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди спільно з ОСОБА_5 та через нього працівникам прокуратури.

21 жовтня 2016 року приблизно о 11:20 в приміщенні Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 в службовому кабінеті останнього передав йому грошові кошти в розмірі 1500 гривень, для подальшої їх передачі через нього начебто співробітникам прокуратури за заміну начебто наявного в прокуратурі рішення VIII сесії VII скликання від 06.10.2016 «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_8 ». ОСОБА_5 отримуючи вказані грошові кошти достеменно знав, що злочин не буде закінчений, оскільки, обманюючи ОСОБА_8 , він завчасно робив неможливим доведення злочину до кінця. Після отримання вказаної суми грошей ОСОБА_5 одразу передав ОСОБА_8 заздалегідь виготовлені три рішення VIII сесії VII скликання Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, у яких були зазначені всі необхідні дані, необхідні для оформлення землевпорядної документації.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того хто надає таку вигоду дій з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

03 квітня 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Також в ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником нерухомого майна, а саме:

-земельна ділянка (кадастровий номер :00:006:0089) для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,01га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_3 , видане 17.01.2014 Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області;

-квартира, однокімнатна, загальною площею 36,30 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу р№431, від 26.02.2007 виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 ;

-квартира, однокімнатна, загальною площею 29,10 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в спільній сумісній власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до свідоцтва про право власності б/№, від 05.02.1999, виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації;

-2/4 частини житлового будинку, загальною площею 56,50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину, р.№2-303 та р№2-305 від 15.02.2010 виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району та області;

-автомобіль легковий Mercedes Benz, 1979 року випуску, червоного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що відповідно до ст. 170 КПК України та у зв`язку з вищевикладеним, у слідства виникла необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: земельної ділянки (кадастровий номер :00:006:0089) для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,01га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_3 , видане 17.01.2014 Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області; квартири, однокімнатної, загальною площею 36,30 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу р№431, від 26.02.2007 виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 ; квартири, однокімнатної, загальною площею 29,10 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в спільній сумісній власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до свідоцтва про право власності б/№, від 05.02.1999, виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації; 2/4 частини житлового будинку, загальною площею 56,50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину, р.№2-303 та р№2-305 від 15.02.2010 виданого Першою держнотконторою Харківського району та області; автомобіль легковий Mercedes Benz, 1979 року випуску, червоного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , з метою забезпечення кримінального провадження та забезпечення конфіскації майна, яка передбачена санкцією статті КК України за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, адже не застосування арешту на дане майно, до якого може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 (власник майна) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу мешкання. У відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження: 1) речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, одне з яких за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, а санкція ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, приходжу до висновку, що накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є обґрунтованим.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також у статті 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, як у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи" (справа "Ізмайлов проти Росії", п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

За таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, адже застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Разом з тим, необхідно зазначити, що згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило та за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Клопотання заступника начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 23.08.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-земельну ділянку (кадастровий номер :00:006:0089) для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,01га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру, однокімнатну, загальною площею 36,30 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартиру, однокімнатну, загальною площею 29,10 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в спільній сумісній власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

-2/4 частини житлового будинку, загальною площею 56,50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ;

-автомобіль легковий Mercedes Benz, 1979 року випуску, червоного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 із забороною відчуження.

Копію ухвали негайно вручити заступнику начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 .

Копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, без виклику якої постановлено ухвалу і яка її оскаржує, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1