АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, без реєстрації та території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 22 січня 2016 року і до моменту постановлення даного вироку,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винними у тому, що він 16.12.2015 року приблизно о 5:30 год., перебуваючи в приміщенні Залізничного Вокзалу, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, під час раптово виниклого конфлікту, умисно наніс два удари предметом схожим на ніж в живіт ОСОБА_6 , спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді одного проникаючого ножового поранення черевної порожнини.

Згідно висновку експерта №320/Е у ОСОБА_6 виявлені тілесні пошкодження у вигляді: колото-різані рани грудної клітки зліва в проекції 7 ребра по середнє-ключичній та передній аксилярній лініях; колото-різана рана розмірами 0,5x1,5 см. на передній черевній стінці на 7 см. нижче пупка по середній лінії з рівними краями та кутами, з рановим каналом, що відходить від неї сагітально, горизонтально, в напрямку спереду-назад, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, чепець та ушкоджується заочеревинна клітковина, крововилив в черевну порожнину - проникаюче колото-різане поранення живота, локалізація та характер вищевказаних ушкоджень дозволяє стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок трьохкратної дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості, до якого відноситься клинок ножа. Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення живота відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити через не встановлення достатніх доказів для доведеності вини останнього.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що досліджені під час судового розгляду докази не доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вирок суду ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , показання яких не містять прямих посилань на винуватість ОСОБА_8 . При цьому сам ОСОБА_8 свою вину категорично заперечує, зазначає, що наніс два удари ножем в живіт ОСОБА_6 з метою самозахисту. Дані показання в ході судового розгляду не спростовані жодними доказами. Крім того захисник зазначає, що сторона обвинувачення не відкрила стороні захисту жодного речового доказу, а обвинуваченого не ознайомлювали з матеріалами провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_8 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Зокрема вказує на відсутність заподіяної потерпілому матеріальної шкоди, дані, що характеризують його особу, а також на безпідставне визнання судом рецидиву злочину обставиною, яка обтяжує покарання. Також ОСОБА_8 зазначає, що перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства, зробив належні висновки, став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані сторонами докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам належності та допустимості.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються на:

показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які в судовому засіданні суду першої інстанції показали, що ОСОБА_8 ножем спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження в області живота;

рапорті ПНОЧ ч/ч відділу поліції на ст. Київ-Пасажирський Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 , відповідно до якого, 16.12.2015 р до відділу поліції на ст. Київ-Пасажирський по телефону від оператора лінії «102» Чайка надійшло повідомлення про те, що до них зателефонував оператор лінії «103» та повідомив, що на 2-му поверсі Південного вокзалу ст. Київ-Пасажирський ножове поранення. Виходом СОГ було встановлено, що на 2-му поверсі Південного залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський ОСОБА_6 отримав ножове поранення від невідомого (а.с. 31);

даних протоколу огляду місця події від 16.12.2015 року, відповідно до якого у вестибюлі Південного вокзалу ст. Київ-Пасажирський , за адресою м. Київ площа Вокзальна на металевому сидінні виявлено сліди речовини бурого кольору (а.с. 34-36);

даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомив, що 16.12.2015 року близько 05.00 год. перебуваючи в залі очікування залізничного Південного Вокзалу ст. Київ-Пасажирський на другому поверсі отримав ножове поранення в область живота від раніше невідомого чоловіка (а.с 37-38);

даних протоколу огляду місця події від 17.12.2015 року, згідно якого на верхньому, нижньому одязі, взутті та рюкзаку ОСОБА_6 виявлена речовина бурого кольору. Крім того, на футболці виявлено порізи. (а.с. 39-42);

даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 впізнав особу, яка 16.12.2015 року близько 05.30 год. нанесла йому тілесне ушкодження предметом схожим на ніж в область черевної порожнини. Дана особа знаходиться на фотознімку під №2 (а.с. 45-47), на якому зображено ОСОБА_8 (а.с. 48);

даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 повідомила, що впізнала особу, яка нанесла удар ножем ОСОБА_6 . Дана особа знаходиться на фотознімку під №3 (а.с. 49-51), на якому зображено ОСОБА_8 (а.с. 52);

даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомила, що впізнала особу, яка нанесла удар ножем ОСОБА_6 . Дана особа знаходиться на фотознімку під №4. (а.с. 53-55), на якому зображено ОСОБА_8 (а.с. 56);

висновку експерта №320/Е від 25.02.2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_6 мали місце такі ушкодження: колото-різані рани грудної клітки зліва в проекції 7 ребра по середнє-ключичній та передній аксилярній лініях; колото-різана рана розмірами 0,5x1,5 см. на передній черевній стінці на 7 см. нижче пупка по середній лінії з рівними краями а кутами, з рановим каналом, що відходить від неї сагітально, горизонтально, в напрямку спереду-назад, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, чепець та ушкоджується заочеревинна клітковина, крововилив в черевну порожнину - проникаюче колото-різане поранення живота, локалізація та характер вищевказаних ушкоджень дозволяє стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок трьохкратної дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості, до якого відноситься клинок ножа. Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення живота відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.(а.с.69-73);

даних протоколу проведення слідчого експерименту від 24.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_8 погодився розповісти про подію, яка мала місце 16.12.2015 року на території залізничного вокзалу, та провести відтворення нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ( а.с. 74-82).

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, колегія суддів не вбачає.

При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім дослідженим доказам, зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за встановлених вироком суду обставин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в матеріалах провадження доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 є необґрунтованими та спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 завдав ОСОБА_6 ножових поранень у стані необхідної оборони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який під час допиту в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив встановлені судом першої інстанції фактичні обставини спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень та зазначив, що обвинувачений завдав йому ударів ножем під час обопільної бійки.

Наведені показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які в судовому засіданні суду першої інстанції також підтвердили, що ОСОБА_8 завдав ОСОБА_6 ударів ножем під час обопільної бійки, спровокованої самим ОСОБА_8 .

Даних про те, що насильство, яке ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_8 під час бійки, становило загрозу для життя та здоров`я останнього, в матеріалах кримінального провадження немає.

Отже в діях ОСОБА_6 не було ознак суспільно-небезпечного посягання на ОСОБА_8 , а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 ознак необхідної оборони.

Також суд першої інстанції надав правильну оцінку твердженням захисника про те, що обвинуваченому під час досудового розслідування не був наданий доступ до матеріалів справи, зазначивши, що такі твердження спростовується протоколом надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.02.2016, в якому обвинувачений власноручно зазначив, що ознайомлений з матеріалами в повному обсязі, заяв та зауважень не мав.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та правильно визначив йому розмір покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Отже підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2016 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3