справа № 462/458/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальні акти у кримінальних провадження №0000186 та №0000781 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Рудки Самбірського району Львівської області, розлученого, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає на АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 20.01.2016 року близько 10.00 год., перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину №67 на вул. Виговського, 100 у м. Львові, та в якому здійснює свою діяльність ТОВ «Фоззі фуд», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, викрав електричну зубну щітку фірми «Oral-B», вартістю 1264,99 грн. Дану зубну щітку з метою її подальшого викрадення ОСОБА_4 заховав у ліву кишеню своєї куртки та не оплативши її вартість, проніс повз касовий контроль, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками охорони магазину за межами кас.

Крім цього, ОСОБА_4 07.03.2016 року близько 15.15 год., перебуваючи в приміщенні ТЦ ПрАТ «Нова Лінія» на вул. Щирецька, 7 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, викрав навісний замок «HR-В-3-20 С» та завісу 75х2,5/2,2 Fuxia на загальну суму 153,51 грн. Даний товар з метою його подальшого викрадення ОСОБА_4 заховав у зовнішню кишеню куртки і не оплативши його вартість, проніс повз касовий контроль, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками охорони магазину за межами кас. Загальна сума завданих збитків становить 153,51 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої його позиції, а також йому роз`яснено, що він у такому випадку позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) та закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочини не було доведено до кінця при замаху на злочин.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, а обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 - судом не встановлені.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, вчиненими умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий /матеріали кримінального провадження, т.1 арк.62/, розлучений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває /матеріали кримінального провадження, т.1 арк.64, 66, 68, 69/, згідно характеристики за місцем проживання скарг від сусідів не поступало /матеріали кримінального провадження, т.1 арк.71/, а тому виходячи з наведеного, беручи до уваги думку представників потерпілих ПрАТ «Нова Лінія» - ОСОБА_5 та ТОВ «Фоззі фуд» - ОСОБА_6 , що претензій до обвинуваченого не мають, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Таким чином,остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.1, ч.3 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав, передбачених ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Речові докази: електричну зубну щітку фірми «Oral-B», які передано на зберігання представнику потерпілого повернути потерпілому ТОВ «Фоззі фуд», як власнику /матеріали кримінального провадження, т.1 арк.28/;

-інформаційний носій (DVD+R) /матеріали кримінального провадження, т.1 арк.35/, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- навісний замок «HR-В-3-20 С» та завісу 75х2,5/2,2 Fuxia, які передано на зберігання представнику потерпілого повернути потерпілому ТЦ ПрАТ «Нова Лінія», як власнику /матеріали кримінального провадження, т.2 арк.33, 34/;

-інформаційний носій (СD-R 700 МВ52) /матеріали кримінального провадження, т.2 арк.38/, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1