Провадження № 1-кс/734/413/17 Справа № 734/1381/17
У х в а л а

іменем України

17 травня 2017 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000054 від 20 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_6 за погодженням із заступником військового прокурора Деснянського гарнізону майором юстиції ОСОБА_7 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000054 від 20 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 03 квітня 2017 року призваний на строкову військову службу під час особливого періоду ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 83 від 7 квітня 2017 року ОСОБА_4 зарахований у списки особового складу військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, 15 квітня 2017 року о 21 год. 45 хв., солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити строкову військову службу, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України самовільно залишивши розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), та до 17.05.2017 перебував за її межами та з`явившийся у зв`язку з цим час проводив на власний розсуд, займаючись справами не пов`язаними з проходженням військової служби.

17 травня 2017 року солдата ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

На даний час у даному провадженні виникла необхідність у обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло у певний період доби і може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та захисника, які не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав:

згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Приймаючи до уваги вище викладене та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставин визначених ст. 178 КПК України, обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 192, 194 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000054 від 20 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України задовольнити.

Застосувати у відношенніпідозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Печеніги Харківської області, українця, громадянина України, раніше не судимого,неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, який рахується з 17 травня 2017 року по 15 липня 2017 року включно.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

?прибувати за кожною вимогою суду або іншого визначеного органу державної влади;

?не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

?здати на зберігання до військової прокуратури Деснянського гарнізону свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання начальнику ГУ НП України в Харківській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1