АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/536/17 Справа № 702/20/17 Категорія: ч.1 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 січня 2017 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половинчик Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий 26.11.2013 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена,

затверджена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 06 квітня 2017 року, укладену між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено ОСОБА_7 узгоджене сторонами угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 06 квітня 2017 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п"ятдесят) гривень.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він 08 листопада 2016 року, близько 14 год. 00 хв., знаходячись як пасажир в салоні автомобіля «Таксі», який рухався по вул. Соборній м. Монастирище Черкаської області, з метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно, шляхом вільного доступу з сумочки іншої пасажирки автомобіля- ОСОБА_8 , таємно вчинив крадіжку гаманця останньої, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 09.11.2016 року становить 318,00 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 250,00 грн. готівкою, паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 568,00 грн.

06 квітня 2017 року у даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено Угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим на підставі ст. ст. 468, 469 КПК України, яка ними підписана, відповідно до якої ці сторони кримінального провадження домовились про примирення між потерпілим та обвинуваченим у порядку передбаченому п. 1 ст. 468 КПК України відповідно до якої сторонами визнано обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 08 листопада 2016 року, близько 14 год. 00 хв., знаходячись як пасажир в салоні автомобіля «Таксі», який рухався по вул. Соборній м. Монастирище Черкаської області, з метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно, шляхом вільного доступу з сумочки іншої пасажирки автомобіля- ОСОБА_8 , таємно вчинив крадіжку гаманця останньої, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 09.11.2016 року становить 318,00 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 250,00 грн. готівкою, паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 568,00 грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції в своїй апеляційній скарзі заступник прокурора Черкаської області не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає, що даний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення кримінального процесуального закону. Суд першої інстанції затвердив угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим з призначенням узгодженої сторонами міри покарання в порушення норм матеріального права.

В запереченні на апеляційну скаргу, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що апеляційні вимоги прокурора є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції при винесенні вироку було правильно враховані вимоги кримінального та кримінального процесуального законодавства в частині призначення покарання. Просить вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 травня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про відмову в задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом не виконані.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вірно.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.475 КПК України, вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Суд першої інстанції 06 квітня 2017 року затвердив угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 та ухвалив обвинувальний вирок з призначенням узгодженої сторонами угоди, міри покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України (злочин середньої тяжкості) у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.11.2013 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до правил призначення покарання, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, що регулюються нормами ст.71 КК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду про примирення на відповідність її вимогам цього Кодексу та кримінального закону.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вказані вимоги КПК, КК України та Пленуму Верховного Суду України, судом першої інстанції при ухваленні вироку, яким затверджено угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим не виконані, що є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, з призначенням нового розгляду.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області слід задовольнити, а вирок суду не може залишатися в силі та підлягає до скасування з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 404, 405, 409, 412, 413 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задовольнити частково.

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.05.2017 року, яким затверджено угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :