Справа № 755/8150/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2017 р. м.Київ
Суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, заяву захисника адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 , -
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва (головуючий суддя ОСОБА_7 ) знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
В судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_6 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_7 у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
В судове засідання з розгляду заяви про відвід судді особа, яка подала заяву про відвід, адвокат ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду заяви, причини неявки суду не повідомив, учасники судового провадження не заперечували проти розгляду заяви за його відсутності.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, посилаючись на відсутність будь-яких обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Крім того, зазначив, що заява є неналежно мотивованою, оскільки заявником не наведено конкретні докази на підтвердження упередженості судді. Будь-яких порушень процесуального законодавства під час розгляду кримінального провадження допущено не було.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заяву захисника підтримали, просили суд її задовольнити, оскільки, на їх думку, суддею під час розгляду справи порушені вимоги процесуального законодавства, принцип рівності сторін перед судом і законом та порядок судового розгляду кримінального провадження, що свідчить про упередженість судді.
Суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання згідно вимог ст.135 КПК України, в останнє не з`явилася, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалася.
Враховуючи вимоги ст.ст.22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, і, заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши журнал судового засідання від 10.01.2017 року, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Згідно положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження, крім іншого, є поведінка учасників кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Разом з тим, вказані обставини, на які посилається заявник як на підстави відводу судді, не передбачені ст.75 КПК України, та не виключають участь судді у кримінальному провадженні.
При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Зокрема, оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суддя вважає висловлені захисником ОСОБА_6 доводи щодо відводу судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 такими, що не ґрунтуються на вимогах ст.75 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів. Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мироненко і Мартенко проти України від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Веттштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Враховуючи викладене, оцінивши докази, викладені в заяві про відвід, що зафіксовані у журналі судового засідання, думку прокурора, обвинувачених та журнал судового засідання від 10.01.2017 року, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про те, що зазначені у заяві захисника адвоката ОСОБА_6 підстави для відводу не є обставинами, що виключають участь судді ОСОБА_7 у зазначеному вище кримінальному провадженні, в розумінні ст.75 КПК України.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви захисника адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 відсутні.
Керуючись ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя, -
У задоволені заяви захисника адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 відмовити.
Копію ухвали направити для відома судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_7 , заявнику адвокату ОСОБА_6 та вручити присутнім учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1