Справа №295/1506/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що 08.02.2017 близько 20-24 год. на 17 км + 650 м автодороги Житомир Чернівці, поблизу с. Корчак Житомирського району автомобіль марки «Renuat Traffic», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в напрямку м. Чернівці, не впорався з керуванням, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив лобове зіткнення з вантажним автомобілем DAF-TE95, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в напрямку м. Житомир. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Renuat Traffic» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забійна рана тім`яної ділянки голови, забій лівого колінного суглобу, перелом лівої гомілкової кістки та був доставлений до травматологічного відділення ТМО № 2 м. Житомир.
Клопотання обгрунтоване тим, що 08.02.2017 року о 22-00 год. в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі DAF-TE95, д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричіпі SKM 30/02, д.н.з. НОМЕР_3 виявлено пошкодження, характерні для ДТП, а тому слідчим Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області їх вилучено і поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області. Згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_4 автомобіль DAF-TE95, д.н.з. НОМЕР_2 та НОМЕР_5 напівпричіп SKM 30/02, д.н.з. НОМЕР_3 належать ОСОБА_7 та перебуває в його користуванні.
Оскільки вилучений автомобіль DAF-TE95, д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричіп SKM 30/02, д.н.з. НОМЕР_3 є речовими доказами у кримінальному провадженні і є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину, є знаряддям вчинення злочину, слідчий просить накласти на них арешт.
У судовому засіданні слідчий підтримав дане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши учасника судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За таких обставин, враховуючи, що майно вилучене під час огляду дорожньо-транспортної пригоди, а саме автомобіль DAF-TE95, д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом SKM 30/02, д.н.з. НОМЕР_3 є знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та, будучи речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому клопотання підлягає задоволенню в частині арешту і тимчасового позбавлення власника можливості їх відчуження та розпорядження. Поряд з тим є необгрунтованим клопотання слідчого в частині позбавлення власника вилучених транспортних засобів їх використання, через що в цій частині клопотання слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «DAF-TE95» д.н.з. НОМЕР_6 та напівпричіп марки «SКM 30/02» д.н.з. НОМЕР_3 , які належать на праві власності ОСОБА_8 , та тимчасово позбавити їх власника або володільця можливості відчуження і розпорядження ними.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали - о 16-10 год. 15.02.2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1