Код суду 233 Справа № 233/4128/16-к
Вирок
Іменем України
21 квітня 2017 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Токмазея Григоріопольського району, Молдова, громадянина України, який має середню освіту, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
27 червня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 із дружиною ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_8 із ОСОБА_10 знаходились на ділянці місцевості поблизу Костянтинівського трамвайного управління, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Будівельна, 50, де між вказаними особами виник словесний конфлікт, який спровокувала ОСОБА_10 . В ході сварки обвинувачений ОСОБА_7 наніс ногою один удар в область живота ОСОБА_10 внаслідок чого остання впала на землю, а потерпілий ОСОБА_8 підійшов до обвинуваченого та з метою вступитися за ОСОБА_10 став штовхати його руками в плечі, після чого у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на завдання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи злочинний намір, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, знаходячись поблизу Костянтинівського трамвайного управління, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Будівельна, 50, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , завдав останньому один удар невстановленим колото-ріжучим предметом в область грудної клітини зліва, чим заподіяв колото-різане поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені, лівобічний гемопневмоторакс, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав. Пояснив, що потерпілого ОСОБА_8 знає як покупця, оскільки вони із дружиною торгують на ринку. 27 червня 2016 року із ОСОБА_8 не спілкувався взагалі і тілесних ушкоджень йому не завдавав, оскільки весь час ввечері цього дня знаходився вдома. Вказав, що мешкає неподалік від трампарку, від якого до його будинку пішки йти приблизно 10 хвилин. 27 червня 2016 року приблизно о 18-19 годині до них додому прийшли невістка та онука, з якою зняли відео на мобільний телефон приблизно о 19 годині. Приблизно о 19 годині 30 хвилин приїхав син, який забрав невістку та онуку, а він приблизно о 20 годині вийшов на вулицю, сходив на сусідню садибу та спілкувався із сусідом ОСОБА_11 .
Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого злочину за обставин, викладених у вироку підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 27 червня 2016 року приблизно о 19-20 годині, точного часу не пам*ятає, вони разом із ОСОБА_10 повертались із ставка; дорогою їх випередили ОСОБА_7 із дружиною, у якої в районі трампарку виник словесний конфлікт із ОСОБА_10 . В процесі конфлікту ОСОБА_7 наніс останній удар ногою, від якого вона впала. Вирішив вступитись за ОСОБА_10 і підійшов до обвинуваченого, який правою рукою різко наніс йому удар в грудну клітину ліворуч, в область серця, від чого утворилась рана. Пояснив, що тілесні ушкодження йому наніс саме ОСОБА_7 , оскільки того дня він більше ні з ким конфліктів не мав. Рана утворилась одразу після конфлікту із обвинуваченим. Предмет, яким був нанесений удар він від несподіваності та шокового стану не розгледів, але судячі по рані, яка утворилась, вважає, що це міг бути колюче-ріжучий предмет, ніж. Обвинувачений після цього пішов вверх вулицею Волховською, а він втратив свідомість. Медичні сестри військової частини, розташованої в трампарку надали йому першу допомогу та викликали карету швидкої, яка доставила його до лікарні, де він проходив лікування. Не заперечував, що того вечора із ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Підтримав цивільний позов.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 06 серпня 2016 року, останній в ході вказаної слідчої дії розповів та на місці показав про обставини вчинення відносно нього злочину, зазначивши, що 27 червня 2016 року в період часу з 19 до 20 години вони із подругою повертались із ставка і в цей час їх обігнали чоловік і жінка, які голосно сміялись, через що подруга зробила їм зауваження. Біля кіоску у його подруги виник конфлікт із вказаним чоловіком і він підійшов, щоб їх розмирити, схопивши при цьому останнього лівою рукою за праве плече і в цей момент відчув удар в ліву частину тулуба та побачив кров. Окрім зазначеного чоловіка біля нього більше нікого не було, ззаду до нього ніхто не підходив. Після цього чоловік та жінка різко розвернулись та пішли вверх вздовж дороги (а.к.п.107-110).
Згідно протоколу пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 червня 2016 року ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 як чоловіка, який 27 червня 2016 року спричинив йому ножове поранення (а.к.п.67-70).
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 27 червня 2016 року приблизно о 19-20 годині, точного часу не пам*ятає, вони із ОСОБА_12 , вживши спиртних напоїв, повертались із ставку. Дорогою їх обігнали ОСОБА_7 із дружиною, яка висловилась на їх адресу нецензурною лайкою. Вирішила з*ясувати стосунки і в той час, коли ОСОБА_8 попрямував до кіоску, вона підійшла до обвинуваченого та його дружини, з якими стала з*ясовувати стосунки, при цьому ОСОБА_7 ногою завдав їй удар в область живота, від чого вона впала. Коли підняла голову, побачила, що поряд з ними вже стояв потерпілий, який піднявши руку, сказав, що його підрізали. Події розвивались дуже стрімко, тому вона одразу навіть не зрозуміла, що сталось. Біля них з потерпілим в той момент окрім ОСОБА_7 та його дружини нікого не було. На грудній клітині ліворуч у ОСОБА_8 помітила рану; на трамвайних коліях біля воріт трампарку останній впав від кровотечі, а вона стала звати на допомогу. Із трампарку вийшли військовослужбовці та медичні працівники, які надали медичну допомогу потерпілому та викликали швидку. Впевнена, що саме ОСОБА_7 того вечора заподіяв тілесні ушкодження потерпілому, оскільки більше нікого поряд з ними не було.
ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 , як чоловіка, який 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині біля трампарку в м.Костянтинівка ймовірно спричинив ножове поранення ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом відповідної слідчої дії та фототаблицею до нього (а.к.п.63-66).
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у трампарку в АДРЕСА_1 . 27 червня 2016 року знаходився в наряді на посту біля воріт трампарку і у вечірній час, приблизно о 19-20 годині, точного часу не пам*ятає у зв*язку зі спливом тривалого проміжку часу, бачив як зі сторони ставку йшли ОСОБА_7 із жінкою, а позаду них - потерпілий із молодою жінкою, як пізніше виявилось, ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп*яніння. ОСОБА_10 спровокувала конфлікт, стала висловлювати претензії на адресу дружини обвинуваченого, не реагуючи на спроби ОСОБА_8 зупинити її. ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_10 , після чого до них підійшов потерпілий і почалась драка, в процесі якої обвинувачений пару разів наніс ударів потерпілому, який упав на землю, і хтось крикнув, що його підрізали. Окрім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в бійці ніхто більше участі не приймав. ОСОБА_10 попросила про допомогу, довела ОСОБА_8 до воріт трампарку, де він впав, а медичні працівники військової частини надали йому допомогу. Із впевненістю стверджує, що обвинувачений це саме той чоловік, якого він бачив 27 червня 2016 року у вечірній час біля трампарку і у якого був конфлікт із потерпілим.
Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , останній вказав, що 27 червня 2016 року о 20 годині він знаходився біля вхідних воріт до трампарку, розташованого в АДРЕСА_2 і бачив як зі сторони ставка йшла пара похилого віку та молода пара. Молода жінка підбігла до пари похилого віку та стала сваритися, а чоловік похилого віку вдарив її ногою через що вона впала. Після цього до них підбіг молодий чоловік та став штовхатися із чоловіком похилого віку. Бачив, як чоловік похилого віку ногою чи рукою вдарив молодого чоловіка, який впав, а потім він почув як стали кричати, що підрізали останнього, при цьому поруч із вказаними особами нікого не було. Після того, що трапилось, пара похилого віку пішла уверх по вулиці Волховській (а.к.п.111-116).
Судом було відтворено та досліджено в судовому засіданні диски із відеозаписом слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 (а.к.п.116).
Відповідно до протоколів пред*явлення особи для впізнання від 28 червня 2016 року та фототаблиціь до них ОСОБА_13 та ОСОБА_14 впізнали ОСОБА_7 як особу, яка 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині біля трампарку в м.Костянтинівка Донецької області вступила в конфлікт із жінкою та чоловіком, який в подальшому, приблизно через 5 хвилин вже був із ножовим пораненням, з приводу чого йому була надана медична допомога (а.к.п.55-58, 59-62).
ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_9 як жінку, яка 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині біля трампарку разом із чоловіком приймала участь у сутичці з двома особами, в ході якої чоловіку було спричинене ножове поранення, а після конфлікту вказана жінка з чоловіком зникли, що підтверджується протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 серпня 2016 року (а.к.п.104-106).
Свідок ОСОБА_15 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , пояснив, що 27 червня 2016 року у вечірній час знаходився на посту біля воріт трампарку і бачив, як пройшли чоловік та жінка, а за ними молода пара в стані алкогольного сп*яніння. Бачив, як молода жінка стала сваритися із жінкою, яка постарше. Після того чув шум, але безпосередньо конфлікту та того, що сталось, не бачив. Через деякий час хлопець, яким виявився ОСОБА_12 підійшов та впав біля воріт трампарку, де йому медичними працівниками військової частини була надана перша медична допомога.
Свідок ОСОБА_16 , яка є матір*ю потерпілого, пояснила, що 27 червня 2016 року приблизно о 23 годині їй з телефонної розмови із слідчим стало відомо про те, що її синові завдано тілесних ушкоджень, у зв*язку з чим він знаходиться в хірургічному відділенні міської лікарні. Згодом від сина їй стало відомо, що тілесні ушкодження йому заподіяв ОСОБА_7 , якого він знає, оскільки останній торгує на ринку.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 просив її слідкувати за потерпілим, спостерігаючи за способом життя останнього та просив передати потерпілому, щоб той забрав заяву із поліції, бо в іншому випадку буде мати неприємності.
Свідок ОСОБА_18 пояснила, що мешкає неподалік від трампарку і одного вечора влітку приблизно о 20 годині, знаходячись у дворі, почула шум, а коли вийшла - побачила, що чоловік лежав біля трампарку та стікав кров*ю; біля нього була дівчина. Безпосередньо моменту заподіяння тілесного ушкодження потерпілому та особи, яка це зробила не бачила, оскільки знаходилась у дворі. ОСОБА_7 та його дружину того вечора не бачила.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що мешкає неподалік від трампарку. Одного дня у вечірній час почула шум, а коли вийшла з двору побачила хлопця з раною на боку, поруч з яким була дівчина. Хлопець, як виявилось ОСОБА_8 , впав біля воріт трампарку. Хто спричинив тілесні ушкодження їй невідомо, оскільки очевидцем заподіяння тілесних ушкоджень вона не була.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що одного дня влітку 2016 року приблизно о 20 годині він бачив, як потерпілий ОСОБА_8 , намагаючись відкрити ворота трампарку, впав біля них, а дівчина, яка була разом з ним просила викликати швидку медичну допомогу. Безпосередньо моменту заподіяння тілесного ушкодження потерпілому не бачив.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що одного вечора влітку 2016 року бачив, як потерпілий ОСОБА_8 проходив разом із дівчиною біля магазину, розташованого в районі трампарку. Потерпілий та дівчина були в стані алкогольного сп*яніння.
Свідок ОСОБА_22 , яка мешкає по-сусідству із обвинуваченим, в судовому засіданні пояснила, що одного вечора влітку 2016 року вони із ОСОБА_23 їхали на мотоциклі по вул.Волховській, зупинились біля трампарку і бачили, як звідти виходили чоловік та дівчина в стані алкогольного сп*яніння, при цьому чоловік був поранений, на боку у нього бачила кров. ОСОБА_23 запропонував викликати швидку допомогу, але з*ясувалось, що її вже викликали. Дві жінки, які вийшли з трампарку надавали потерпілому допомогу. Зазначила, що того вечора на місці події ОСОБА_7 не бачила.
Свідок ОСОБА_23 пояснив, що влітку у вечірній час він на мотоциклі їхав по вул.Волховській в м.Костянтинівка і бачив біля воріт трампарку чоловіка, у якого помітив кров на боку та жінку, при цьому чоловік упав, а жінка стала кричати. Підходив до військових і питав про те, чи потрібно викликати швидку медичну допомогу, але з їх слів дізнався про те, що карету швидкої вже викликали. Бачив, як із трампарку виходили дві жінки, які надавали першу медичну допомогу потерпілому.
Свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною обвинуваченого, пояснила, що 27 червня 2016 року приблизно о 18 годині 30 хвилин до них додому приїхала невістка з онукою, а приблизно о 19 годині 30 хвилин 19 годин 40 хвилин приїхав син. Цього дня на її мобільний телефон було знято відео з онукою. Через 20 хвилин син, забравши невістку та онуку, поїхав, а вони з чоловіком знаходились вдома і нікуди не відлучались, за винятком того, що ОСОБА_7 поспілкувався із сусідами.
Свідок ОСОБА_24 , яка є невісткою обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що 27 червня 2016 року приблизно о 18 годині - 18 годині 30 хвилин разом із донькою прийшла до свекрів, у яких знаходилась приблизно до 19 години 40 хвилин - 19 години 50 хвилин, після чого за нею на машині заїхав чоловік і вони поїхали додому. Цього вечора спілкувалась із свекрами, збирали малину та зняли на мобільний телефон відео, як ОСОБА_7 грається із онукою. Протягом всього часу, коли вона знаходилась у свекрів, останні нікуди не відлучались.
Свідок ОСОБА_25 , який є сином обвинуваченого, в судовому засіданні пояснив, що 27 червня 2016 року у вечірній час повертався із м.Краматорська і приблизно о 19 годині 30 хвилин 19 годині 40 хвилин заїхав до батьків, звідки забрав дружину із донькою та поїхав додому.
Свідок ОСОБА_26 , який мешкає по-судуству із обвинуваченим, в судовому засіданні пояснив, що 27 червня 2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин 19 годині 40 хвилин, повертаючись із ставка із друзями, бачив, як із машини, що стояла біля двору сусідів, вийшов ОСОБА_27 , а поруч з ним знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та їх невістка. Його друзі залишились чекати на нього біля двору на лавочці, а він зайшов у двір. Вийшов через 20 хвилин і звернув увагу на те, що нікого з сусідів біля двору вже не було.
Свідок ОСОБА_28 , яка є сусідкою обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що 27 червня 2016 року у вечірній час, коли її син ОСОБА_26 прийшов зі ставка, бачила, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , їх невістка із сином та онукою стояли за двором біля машини. Коли вийшли з чоловіком за двір поливати рослини, родини ОСОБА_7 там вже не було. Поливали рослини цього вечора приблизно з 20 до 21 години. Коли поливали, до них підходив ОСОБА_7 , з яким вони поспілкувались та розійшлись по домам.
Свідок ОСОБА_11 , який мешкає по-сусідству з обвинуваченим, в судовому засіданні пояснив, що 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині вони із дружиною вийшли за двір поливати, а через деякий час до них підійшов ОСОБА_7 , з яким вони поспілкувались та розійшлись по домам.
Місцем вчинення ОСОБА_7 злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 є ділянка місцевості, розташована неподалік від трампарку в м.Костянтинівка Донецької області, в ході огляду якої за участю свідка ОСОБА_10 на відстані 0,5м від трамвайних рельс була виявлена пляма темно-бурого кольору, що підтверджується протоколом огляду від 27 червня 2016 року та фототаблицею до нього (а.к.п.44-47).
Згідно висновку експерта від 09 серпня 2016 року № 94 у ОСОБА_12 виявлене колото-різане поранення грудної клітини ліворуч із пошкодженням лівої легені, лівосторонній гемопневмоторакс, які утворились від нанесення не менше одного удару колюче-ріжучим предметом, яким міг бути ніж, із силою, достатньою для його утворення, можливо у строк та за обставин, зазначених в постанові та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя. В момент завдання пошкоджень потерпілий міг знаходитися у вертикальному положенні тіла в просторі та був обернутий лівою половиною грудної клітини відносно травмуючого предмета. Тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого могли утворитися за обставин, зазначених ним під час проведення слідчого експерименту (а.к.п.118-119).
Вищевикладені докази, які досліджені та перевірені судом є належними, допустимими, достовірними і узгоджуються між собою, тому у суду відсутні підстави ставити їх під сумнів.
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мала місце 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, обвинувачений знаходячись поблизу Костянтинівського трамвайного управління, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Будівельна, 50, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин заподіяв ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння; вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою та переконливо, поза розумним сумнівом підтверджують вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , з яких вбачається, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяв саме обвинувачений; протоколами слідчих експериментів за участю ОСОБА_8 від 06 серпня 2016 року (а.к.п.107-110), за участю свідка ОСОБА_13 від 06 серпня 2016 року (а.к.п.111-116), висновком експерта від 09 серпня 2016 року № 94 (а.к.п.118-119), протоколом пред*явлення осіб для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 28 червня 2016 року (а.к.п.67-70), відповідно до якого потерпілий вказав на обвинуваченого як на особу, що заподіяла йому тілесні ушкодження 27 червня 2016 року; протоколами пред*явлення осіб для впізнання за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 28 червня 2016 року (а.к.п.55-58, 59-62), відповідно до яких зазначені особи вказали на ОСОБА_7 як на особу, яка 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині мала конфлікт із потерпілим ОСОБА_8 , у якого одразу, безпосередньо після конфлікту було виявлено тілесне ушкодження у вигляді ножового поранення.
22 липня 2016 року було оглянуто мобільний телефон «Нокиіа-Люмия» імей НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , наданий ОСОБА_9 , в процесі чого виявлено відеозапис датований 27 червня 2016 року, який був відтворений в судовому засіданні і з якого вбачається, що в період часу з 18 години 55 хвилин до 18 години 58 хвилин зафільмовано, як обвинувачений ОСОБА_7 грається із онукою (а.к.п.101-102), але цей відеозапис не підтверджує алібі обвинуваченого, оскільки йому інкримінується вчинення злочину в більш пізній час, приблизно о 20 годині.
Аргументи сторони захисту стосовно того, що потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 через перебування 27 червня 2016 року в стані алкогольного сп*яніння помиляються, вказуючи на ОСОБА_7 як на особу, що заподіяла тілесні ушкодження потерпілому є лише припущеннями, які спростовуються наведеними вище доказами.
Доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_7 не міг вчинити злочин відносно потерпілого, оскільки в момент заподіяння останньому тілесних ушкоджень знаходився вдома та спілкувався із родиною та сусідами є непереконливим з огляду на наступне.
ОСОБА_7 заподіяв тяжких тілесних ушкоджень потерпілому 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині, тобто, вже після того, як поїхав його син із родиною, отже показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 не спростовують висновків, яких дійшов суд про заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому саме обвинуваченим за вищевикладених обставин.
До показань свідка ОСОБА_9 , яка є дружиною обвинуваченого, в частині того, що 27 червня 2016 року у вечірній час її чоловік разом із нею знаходився вдома, суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , ставити під сумнів достовірність та правдивість яких у суду відсутні підстави. Крім того, свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_9 як жінку, яка 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині біля трампарку разом із чоловіком приймала участь у сутичці з двома особами, в ході якої чоловіку було спричинене ножове поранення.
Крім того, суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які є близькими родичами обвинуваченого.
З показань свідка ОСОБА_26 , на які посилається сторона захисту вбачається, що 27 червня 2016 року він бачив ОСОБА_7 та членів його родини приблизно о 19 годині 30 хвилин 19 годині 40 хвилин, а приблизно через 20 хвилин ані обвинуваченого, ані членів його родини біля двору вже не було. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що цього вечора приблизно о 20 годині вони із дружиною ОСОБА_28 вийшли за двір поливати і тільки через деякий час до них підійшов сусід ОСОБА_7 . З показань свідка ОСОБА_28 вбачається, що полив рослин вони із чоловіком здійснювали приблизно з 20 до 21 години, в процесі чого до них підходив обвинувачений по справі.
Враховуючи, що свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_11 та ОСОБА_28 вказали орієнтовний, приблизний час коли вони 27 червня 2016 року бачили ОСОБА_7 та зважаючи, що з показань самого обвинуваченого вбачається, що він мешкає неподалік ( в декількох хвилинах ходьби) від місця, де було заподіяно тілесних ушкоджень потерпілому, це приводить суд до переконання про те, що останній мав можливість дістатись місця скоєння злочину, заподіяти тілесні ушкодження потерпілому та повернутися до місця мешкання.
Отже, показання зазначених свідків не спростовують висновків суду про вчинення обвинуваченим злочину відносно потерпілого і цілком відповідають як часовим рамкам, так і встановленим обставинам.
Не вилучення за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 будь-яких предметів та речей, які мають відношення до даного кримінального провадження згідно протоколу огляду від 28 червня 2016 року (а.к.п.50-54) та не виявлення на його одязі слідів крові відповідно до протоколу огляду від 28 червня 2016 року (а.к.п.77-78), не встановлення та не виявлення предмету, яким було завдано тілесних ушкоджень потерпілому не спростовують висновків, яких дійшов суд на підставі вищенаведених досліджених доказів про винність ОСОБА_7 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. До того ж, обвинувачений не був затриманий одразу після вчинення злочину.
Посилання сторони захисту на те, що свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 27 червня 2016 року на місці події не бачили ані обвинуваченого, ані його дружини є неспроможними зважаючи на те, що вказані особи, як вбачається з їх показань в судовому засіданні, очевидцями скоєння злочину не були, а як встановлено з показань потерпілого в судовому засіданні та під час слідчого експерименту і з показань свідка ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, обвинувачений та його дружина одразу ж після того, як було завдано тілесних ушкоджень потерпілому, пішли з місця події.
До показань свідка ОСОБА_22 в частині того, що вона бачила, як потерпілий ОСОБА_8 із дівчиною виходили з території трампарку суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , які пояснили, що потерпілий від кровотечі впав біля воріт трампарку, де йому була надана перша медична допомога. З показань потерпілого та вказаних свідків слідує, що на територію трампарку вони із ОСОБА_10 того дня не заходили взагалі.
Згідно протоколу пред*явлення осіб для впізнання за фотознімками від 28 червня 2016 року потерпілий не зміг впізнати ОСОБА_9 , оскільки не запам*ятав прикмети її зовнішності (а.к.п.71-74), але як вбачається з протоколу від 03 серпня 2016 року (а.к.п.104-106), свідок ОСОБА_13 із впевненістю впізнав ОСОБА_9 як жінку, що 27 червня 2016 року приблизно о 20 годині біля трампарку разом із чоловіком приймала участь у сутичці, що приводить суд до переконання про те, що ОСОБА_9 та обвинувачений знаходились в зазначені день та час на місці скоєння злочину.
При призначенні ОСОБА_7 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст. 121 ч.1 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином проти життя та здоров*я, обставини, спосіб та наслідки його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом*якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і неможливим з урахуванням тяжкості злочину та ставлення обвинуваченого до скоєного застосувати до нього ст.75 КК України з огляду на те, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без відбування покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
З огляду на те, що матеріальна шкода завдана винними діями обвинуваченого ОСОБА_7 , які містять склад злочину з нього на користь потерпілого підлягають стягненню витрати, пов*язані з придбанням ОСОБА_8 медичних препаратів для лікування в загальному розмірі 1640 гривень 70 копійок, які документально підтверджуються чеками про придбання (а.к.п.131) з урахуванням необхідності їх придбання відповідно до призначень лікарів згідно листів КУ «Центральна районна лікарня» від 17 березня 2017 року № 0114/344 (а.к.п.209-210), КЛПУ «Міська лікарня № 2» від 02 березня 2017 року № 32 (а.к.п.208).
Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів (а.к.п.97-98) слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишити без змін у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п*ять) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 6000 (шість тисяч) гривень.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 1640 (одну тисячу шістсот сорок) гривень 70 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Речові докази - чоловічу сорочку, синього кольору, рубашку, шорти, шльопанці передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області повернути за належністю ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз*яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя