Справа №592/6326/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/304/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України, за наступних обставин.

Так, 27 квітня 2017 року близько 00 год. 05 хв. ОСОБА_7 разом з невстановленою особою, перебуваючи в районі кафе «Гранд Вікторія», що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Воскресенська, 10, грубо порушуючи громадський порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, спричинили тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що кваліфікуються як тяжкі тілесні, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

08 червня 2017 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України в порядку ч.1 ст.278 та ч.2 ст.135 КПК України та 29 червня 2017 року о 12 годині 45 хвилин він був затриманий в порядку ст.ст. 131, 209 КПК України.

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, при цьому посилається на можливість незаконного впливу підозрюваним на свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що в сукупності свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За результатами судового розгляду слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання органу досудового розслідування та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово в межах досудового розслідування по 10 серпня 2017 року включно з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,4,8,9 ч.5 ст.194 КПК України.

Обрання такого запобіжного заходу слідчий суддя мотивував недоведеністю прокурором обставин того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, вказаним у клопотанні.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням з підстав його необґрунтованості, порушує питання про його скасування та постановлення нової ухвали, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що прокурором було наведено доводи, що свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, при цьому слідчим суддею вказані доводи залишено поза увагою. Наголошує, що стороною обвинувачення акцентувалась увага щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначає, що після вручення 08 червня 2017 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 його матері, підозрюваний на наступний день перетнув державний кордон України, що у сукупності з наведеним свідчить про те, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та його належну поведінку.

Заслухавши суддю доповідача про зміст ухвали слідчого судді та суть поданої апеляційної скарги, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та його захисника проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 29 Конституції України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість й передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Такі підстави та порядок визначені ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та ст.ст.176-178, 183, 194 КПК України.

З цих норм кримінального процесуального закону слідує, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним чи обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що випливають з ч.2 ст.177 КПК України, та його належної поведінки.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчий суддя дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та домашнього арешту, й у винесеній ухвалі належним чином умотивував своє рішення про відмову в задоволенні такого клопотання.

Слідчий суддя дійшов вмотивованих висновків щодо обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суддя цілком вірно взяв до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатньою для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Беручи до уваги те, що ні слідчим, ні прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні відповідного клопотання слідчого.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора щодо невмотивованості ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

При цьому колегія суддів не заперечує факту зазначення прокурором ряду обставин, що, на його погляд, свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проте переконливих доводів на обґрунтування таких обставин прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Разом з тим, факт перебування підозрюваним ОСОБА_7 на території Російської Федерації після вручення йому повідомлення про підозру через його матір, на чому наголошує прокурор, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою, а обрання запобіжного заходу не є мірою покарання, а є лише заходом забезпечення кримінального провадження.

Колегією суддів також враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий, проживає разом з матір`ю, яка має тяжке захворювання, виключно позитивно характеризувався за місцем навчання, роботи та місцем проживання. Як зазначив прокурор в судовому засіданні, за час перебування під домашнім арештом, підозрюваний ОСОБА_7 умов домашнього арешту не порушував.

За таких умов колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4