В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 161/6910/17

Провадження № 1-кп/161/421/17

18 травня 2017 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002008 від 06.05.2016 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючий на утриманні малолітню доньку, не працюючий, судимий
24.12.1985 вироком Слов`янського районного суду Донецької області за ч. 2 ст. 206 КК України (в ред. 1960) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений 13.08.1988 по відбуттю покарання;
06.06.1989 вироком Донецького обласного суду від 06.06.1989 за ст. 93 п. «Б», ч. 3 ст. 206 ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (в ред. 1960) до позбавлення волі на строк 15 років звільнення 17.06.2003 по відбуттю покарання;
15.08.2005 вироком Євпаторійського міського суду АР Крим за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців звільнений від відбуття покарання з випробуванням;
03.04.2008 вироком Станично-Луганського районного суду Луганської області за ч. 5 ст. 185, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців з конфіскацією ? майна ухвалою апеляційного суду Луганської області від 05.08.2008 звільнений від відбуття покарання з випробуванням;
19.07.2011 вироком Жовтневого районного суду м. Луганська за ч. 2 ст. 311, ст. 69, ст. 71 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень;
10.06.2013 вироком Артемівського районного суду м. Луганська за ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки звільнений від відбуття покарання з випробуванням
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи повідомлений про підозру 26 травня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став належних висновків не зробив і знову вчинив новий умисний корисливий злочин.

06.05.201 близько 16 години, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину «Сувеніру», що розташований на першому поверсі Центрального універмагу «Луцьк», що по проспекту Волі, 1 в місті Луцьку, шляхом вільного доступу із шухляди столу таємно викрав грошові кошти у сумі 700 грн., однак, будучи викритим працівником магазину, продовжував виконувати свій злочинний намір по заволодінню чужого майна та відкрито, діючи в умовах очевидності, ігноруючи вимоги працівника магазину ОСОБА_6 припинити протиправні дії, повторно незаконно заволодів грошовими коштами, які належали потерпілій ОСОБА_7 , внаслідок чого останній завдано майнової шкоди на вищевказану суму.

Органом досудового розслідування, вказані умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковані як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та вартості викраденого майна, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 06 травня 2016 року, близько 16 години, знаходячись у приміщенні магазину «Сувеніру», що розташований на першому поверсі Центрального універмагу «Луцьк», що по проспекту Волі, 1 в місті Луцьку, ігноруючи вимоги працівника магазину ОСОБА_6 припинити протиправні дії, із шухляди столу викрав грошові кошти у сумі 700 грн., належних потерпілій ОСОБА_7 . У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, вказуючи про відшкодування потерпілій завданих збитків.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить рецидив злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його задовільною характеристику по місцю проживання, інформацію про його стан здоров`я, відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілої ОСОБА_7 , яка вказує про повне відшкодування їй завданих збитків обвинуваченим, при цьому, в мірі призначеного покарання покладається на розсуд суду. Захисник ОСОБА_5 просила застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України у зв`язку із наявністю пом`якшуючих обставин. Також вказувала на наявність на його утриманні малолітньої дитини, скрутне матеріальне становище та серцево-судинні захворювання, належних доказів чого не надано.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді позбавлення волі на 4 роки.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати 25.03.2017, тобто з моменту його затримання, зарахувавши йому в строк покарання термін попереднього ув`язнення, з дня його затримання до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: CD-R диск марки «Artex» 700 МВ/80 МIN 52X з відео файлом, який упакований в конверт білого кольору та один слід пальця рук, вилучений 06.05.2016 в ході ОМП за адресою м. Луцьк, пр. Волі, 1 в м. Луцьку, який упакований в конверт білого кольору залишити при матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення дактилоскопічних експертиз (висновок експерта № 1639 від 18.05.2016), що становить в сумі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп. та (висновок експерта № 176 від 26.04.2017), що становить в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1