Справа № 314/1711/14-к
Провадження № 1-кс/314/129/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29.10.1993 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 140 ч. 3, 141 ч. 2, 42 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.02.1997 по відбуттю строку покарання;

2) 06.02.1998 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 144 ч. 2, 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 215-3 ч. 2, 42 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 19.08.2003 по відбуттю строку покарання;

3) 28.12.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 187 ч. 2, 187 ч. 4, 198, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 11.10.2011 по відбуттю строку покарання,

ВСТАНОВИВ:
02.04.2014 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 .

Згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він 18.01.2014 у нічний час доби, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою по справі особою, за допомогою фомки, зламали вхідні двері та проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , звідки, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали майно, а саме:

- цигарки на загальну суму 209 гривень;

- грошові кошти в сумі 1316 гривень;

завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1525 гривень.

Під час здійснення вказаного злочину, діючи з єдиним умислом ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена по справі особа, знаходячись в приміщенні вказаного магазину, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали майно, яке знаходилося під прилавком і належало ОСОБА_9 , а саме:

- гаманець шкіряний, вартістю 200 гривень;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , матеріальної цінності для потерпілої не має;

- ідентифікаційний код, матеріальної цінності для потерпілої не має;

- гроші в сумі 80 гривень;

- 6 банківських карток «ПриватБанк», матеріальної цінності для потерпілої не мають;

тим самим завдавши шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 280 гривень.

Після цього, в нічний час доби 18.01.2014 ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою по справі особою, за допомогою фомки, зламали вхідні двері та проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 , звідки, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали майно, а саме:

- цигарки на загальну суму 266 гривень;

- гроші в сумі 2734 гривень;

завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Далі, в нічний час доби 18.01.2014 ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою по справі особою, за допомогою фомки, зламали вхідні двері та проникли до приміщення магазину «ПП ОСОБА_10 », розташованого по АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_11 , звідки, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали майно, а саме:

- гроші в сумі 12370 гривень;

- картки для поповнення рахунку мобільного оператора на загальну суму 9000 гривень;

завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 21370 гривень.

07.02.2014 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.02.2014 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави розміром 36540,00 грн. та покладено відповідні обов`язки.

Наразі підозрюваний знаходиться під вартою. Строк дії ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.02.2014 спливає 10 квітня 2014 року, отже, і припиняють свою дію обов`язки, визначені в ухвалі.

Разом з тим, на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які органом досудового розслідування встановлено відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просять його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тими обставинами, що ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного заробітку, що, на їх думку, свідчить про можливість вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування, також тим, що 30.11.2013 підозрюваному Заводським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, а матеріали кримінального провадження направлені до Заводського районного суду м. Запоріжжя. Крім того, ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків не має, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки неодноразово був засуджений за вчинення злочинів та відбував покарання у місцях позбавлення волі, що свідчить про асоціальну поведінку останнього.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник вказав на недоведеність жодним доказом та необґрунтованість ризиків, на які посилається слідчий та прокурор. Крім того, захисник просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає з цивільною дружиною та малолітньою донькою, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків. Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перебуваючи на свободі, він має намір офіційно працевлаштуватися, аби належним чином забезпечувати свою сім`ю.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.02.2014 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави розміром 36540,00 грн. та покладено відповідні обов`язки. Обґрунтовуючи необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з наявності та доведеності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а для їх запобігання недостатньо застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Наразі підозрюваний знаходиться під вартою. Строк дії ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.02.2014 спливає 10 квітня 2014 року, у зв`язку з чим, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою в порядку ст. 199 КПК України.

У клопотанні слідчий посилається на те, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування цих ризиків зазначає, що ОСОБА_6 ніде не працює, законних джерел для існування не має, що свідчить про можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування. Крім того, підозрюваний раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, звільнившись з місць позбавлення волі, знову скоїв злочини, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, є жителем іншого міста, 30.11.2013 Заводським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України. Ці обставини, на думку слідчого, свідчать про доцільність продовження строку тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя не повною мірою погоджується з такими висновками сторони обвинувачення.

Так, твердження слідчого та прокурора про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім як для обрання, так і для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Ризики переховування підозрюваного від правосуддя, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Не надано слідчим і прокурором доказів, які б свідчили про вплив підозрюваного на потерпілих та свідків. Як вбачається з клопотання, на теперішній час проведено допити потерпілих та свідків по обставинам вчинених злочинів. Крім того, свідку ОСОБА_12 пред`явлено для впізнання фотознімки підозрюваних, що зафіксовано у відповідному протоколі.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання взагалі не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у ньому, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилання сторони обвинувачення на ті обставини, що ОСОБА_6 ніде не працює, законних джерел для існування не має, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний тяжкий злочин, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, проте, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де проживає разом з цивільною дружиною та малолітньою донькою, має рідного брата, з який підтримує тісні взаємні стосунки, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, до затримання ОСОБА_6 неофіційно був працевлаштований, на теперішній час він бажає влаштуватися на роботу офіційно аби забезпечити сім`ю коштами для існування.

За таких обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для подальшого застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, достатньо застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому, на підозрюваного слід покласти декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 199 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_5 у період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, який буде здійснювати кримінальне провадження щодо злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Запоріжжя, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні за його підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці до 04 червня 2014 року.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту передати Заводському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області для негайного виконання і постановки підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

04.04.2014