АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/320/17 Справа № 200/3379/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді від 14 березня 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_10 .

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки обізнаність особи про існування кримінального провадження не є визначальною у вирішенні питання «чи переховується особа від органу досудового розслідування, або ж чи може вона переховуватися», а в даному судовому засіданні встановлено, що на момент виїзду за межі України ОСОБА_12 не мала жодного статусу у цьому кримінальному провадженні і не була його стороною, а отже не існувало жодних перешкод для її виїзду за кордон, тим більше що її виїзд не був вимушений та цілком законним, зокрема на підставі відповідного наказу керівництва підприємства, де остання працювала, вона була відправлена у відрядження до іншої держави строком до 01 листопада 2016 року, а саме до республіки Грузія, де і знаходиться на даний час. Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_12 після від`їзду залишалась працівником ТОВ «Вітафудс», обставину чого слідство фактично не перевірило та не встановило, і була звільнена з цього товариства у жовтні 2016 року, після чого з 01 листопада 2016 року була прийнята на роботу до ТОВ «Лідер Дистрибьюшен», що розташоване у м. Тбілісі. Зазначені обставини, на думку суду, свідчать про те, що ОСОБА_12 не ухилялася від органу досудового розслідування, оскільки у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку не отримувала викликів до слідчого та не намагалася переховуватися її місцезнаходження було відоме керівництву підприємства, де вона працювала, її чоловіку та адвокатам. Також судом першої інстанції вказано на передчасність прийняття слідчим рішення про оголошення ОСОБА_12 у розшук, оскільки за весь період здійснення досудового розслідування остання жодного разу не була допитана та, відповідно, слідством фактично не було встановлено її анкетних даних, при цьому слідчим 22 березня 2016 року було виготовлено письмове повідомлення про підозру, яке цього ж дня було вручено житловому органу за місцем її проживання, а не безпосередньо їй самій чи членам її сім`ї.

Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 .

В обгрунтування вимог своєї скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, висновки суду в судовому рішенні суперечать як обставинам, встановленим у ході кримінального провадження, так і фактам, встановленим під час судового розгляду клопотання. Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого, оскільки вказана особа обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжкого правопорушення, і уникнення ризиків у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду можливо лише способом обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть застереженням наведеному ризику. При цьому прокурор вважає, що судом не було належним чином дотримано вимог ч.6 ст. 193 КПК України, яка передбачає можливість розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутністю підозрюваного, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. Також прокурор просить врахувати факт того, що з 15 червня 2016 року громадянку України ОСОБА_10 було оголошено у міжнародний розшук, про що наявні докази в матеріалах справи по справі і звертає увагу, що відсутність ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної перешкоджає затриманню ОСОБА_10 в іншій державі, оскільки як показує практика співпраці з ПОО іноземних держав щодо міжнародного розшуку злочинців, без відповідної ухвали осіб не встановлюють та не затримують.

На апеляцію прокурора захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 подав заперечення, в яких просить відмовити у задоволення даної скарги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисників, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним переглядом встановлено, що 07 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст.15, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, з зазначенням того, що ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Продекспорт-2009» (), тобто будучи посадовою особою, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, діючи умисно, склала та внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості і видала їх невстановленим особам для надання до Господарського суду м. Києва з метою заволодіння майном ТОВ «АТБ-Маркет» (), однак останні свої дії не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тобто своїми діями вчинила замах на заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів в сумі 110 494 894,67 грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Оскільки місцезнаходження ОСОБА_10 було невідомим, у зв`язку з чим вручити їй особисто повідомлення про підозру було неможливим, стороною обвинувачення в порядку ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме вручено директору КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_13 .

Таким чином, 22 березня 2016 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст.15, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

23 березня 2016 року ОСОБА_10 було оголошено в державний розшук, а з 15 червня 2016 року у міжнародний розшук по «червоній картці Інтерполу» за ініціативи ПОО України з метою її арешту та екстрадиції.

Частиною 6 статті 193 КПК України встановлено особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується. У зазначеній нормі КПК законодавець прямо передбачив, що у випадку оголошення особи у міжнародний розшук слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказане питання розглядається після затримання особи, до якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження (частина 6 статті 193 КПК України).

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відмовив ухвалою суду від 14.13.2017 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, що свідчить про допущену неповноту судового розгляду та про помилковість прийнятого рішення. В зв`язку з цим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової в суді апеляційної інстанції.

Під час перегляду судового рішення, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Як вбачається з наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, обставини підозри мають місце та підтверджуються достатньою сукупністю даних, якими є докази, а саме речовими доказами, актами органів фіскальної служби про проведення документальних виїзних позапланових перевірок, висновками судово-економічних, криміналістичних та почеркознавчих експертиз, поясненнями свідків та іншими матеріалами.

Враховуючи, сукупність наявних в матеріалах провадження доказів, колегія суддів приходить до висновку, що причетність ОСОБА_10 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони наявні з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання її винною у вчиненні злочинів, суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється остання, а також з огляду на те, що ОСОБА_10 оголошено у державний та міжнародний розшуки.

Отже, колегія суддів, погодившись з клопотанням слідчого щодо необхідності обрання підозрюваній ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши додані до клопотання матеріали провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 14.03.2017 року щодо ОСОБА_10 підлягає скасуванню, а клопотання слідчого про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає задоволенню.

Вважаючи необхідним обрати підозрюваній ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що з 15 червня 2016 року підозрювана перебуває у міжнародному розшуку, що вказує на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про те, що без обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо примусити її виконувати процесуальні обов`язки підозрюваної, в чому і полягає необхідність обрання такого запобіжного заходу.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та обрання щодо підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного вище, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, п.1) ч.3 ст.407 КПК України, ст.419 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_10 скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обрати щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У такому разі після затримання підозрюваної і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя повинен розглянути за участю ОСОБА_10 питання про застосування обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4