АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/458/17 Справа № 188/1557/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі апеляцію першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 396 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000677 від 17 жовтня 2016 року, -

встановила:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 12 грудня 2016 року ОСОБА_9 визнано винним в тому, що він в період часу з 01 січня по 10 січня 2016 року (точна дата у ході досудового розслідування не встановлена), приблизно о 22 годині, керуючись корисливими намірами, шляхом злому дерев`яних дощок, через вікно, проник у середину нежилого будинку ОСОБА_10 , таємно, з плити для опалення таємно викрав чавунну поверхню, що належить потерпілому. Спричинивши останньому майнову шкоду на суму 240 грн. з м ісця події скрився.

Крім того, в період з 01 вересня по 05 вересня 2016 року (точна дата у ході досудового розслідування не встановлена), приблизно о 21 год. повторно, через вікно, проник у середину будинку ОСОБА_11 , де таємно, у одній з кімнат викрав інтернет обладнання марки BDCOM P 1501 та кабель марки TKO SM 2F K IT UT довжиною 8 м, що належать ОСОБА_11 , спричинивши, тим самим, потерпілій шкоду на суму 1159 грн. 39 коп. і з місця скрився.

Як стверджує суд, досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_9 12 жовтня 2016 року близько 22 год. дізнався про те, що неповнолітній ОСОБА_12 у період часу з 21 до 22 год. скоїв особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 187 КК України, а саме вчинив розбійний напад на ОСОБА_13 та заволодів належним їй майном, спричинивши їй шкоду на суму 987 грн.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_14 , в правоохоронні органи про скоєний злочин не повідомив, хоча мав таку можливість та на прохання ОСОБА_12 зберігав за місцем свого проживання викрадене майно, чим надав останньому сховище для його приховування.

Вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 396 КК України та йому призначено наступне покарання :

- за ч. 3 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 396 КК України - один рік позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_9 за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно останньому призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з іспитом - один рік.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КПК України на ОСОБА_9 покладені обов*язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Із засудженого ОСОБА_9 в дохід держави ухвалено стягнути судові витрати у сумі - 528 грн. 60 коп.

Прокурор не погодився з вироком. В апеляції просить його в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, у зв`язку з істотними порушеннями процесуального закону скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд у порушення ч. 3 ст. 374 КПК України не виклав формулювання обвинуваченням, яке визнав доведеним, а лише навів обставини злочину, у вчиненні якого ОСОБА_9 обвинувачується органом досудового розслідування.

Стверджує, що недотримання судом процедури судового розгляду призвело до порушення такої засади кримінального провадження як презумпція невинуватості та забезпечення вини. А саме, незважаючи на те, що в умовах відкритого, гласного, змагального процесу з безпосереднім дослідженням доказів не доведено вину ОСОБА_12 у скоєнні злочину за ознаками ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки кримінальне провадження щодо нього перебуває на стадії судового розгляду та вироком його вину не встановлено, суд у мотивувальній частині прийшов до висновку, що неповнолітній ОСОБА_12 12 жовтня 2016 року скоїв особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, тобто, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло.

Згідно з доповненнями до апеляційної скарги прокурор просить вирок щодо ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при відкритті файлів технічного запису, як підготовчого судового провадження, так і судового засідання, фіксація на ньому відсутня, чи роз`яснено учасникам порядок скороченого судового розгляду, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України та насліди обмеження прав у разі оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила вирок в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, вирок скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК, вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з даними, які містяться у вироку, судове слідство проведено в скорченому порядку, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

Із суті вказаної норми видно, що вона обмежує учасників провадження в оскарженні судового рішення і дає можливість ставити під сумнів тільки законність призначеного покарання.

Між тим, істотні порушення норм процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України, являються перешкодою для постановлення законного і обгрунтованого судового рішення. Тому їх наявність являється підставою для його скасування, навіть коли судове слідство проведено в скороченому порядку.

В матеріалах кримінального провадження наявний диск з технічним записом перебігу судового засідання від 12 грудня 2016 року. Однак якість запису судового засідання являється перешкодою для перевірки щодо дотримання судом процесуального закону при проведенні судового засідання.

Крім того, звертається увага на те, що 12 січня 2017 року судом ухвалившим 12 грудня 2016 р. вирок було постановлено ухвалу про виправлення описки у вироку щодо ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст. 379 КПК.

Відповідно вказаної норми процесуального закону, суд має право виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Між тим, зміст ухвали про виправлення описки свідчить про протилежне, оскільки у вирок суддею внесено дані, які суттєво змінюють зміст вироку і висновки суду про обставини злочину скоєного обвинуваченим.

Оскільки вирок у зв`язку з істотними порушеннями процесуального закону підлягає безумовному скасуванню, ухвала про виправлення описки не може бути не скасованою, так як, являється похідною від вироку.

Підставою для скасування вироку колегія суддів находить, крім того, і спосіб формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

Так, при ухваленні вироку, повноваження про визнання доведеності вини, обставин, які підлягають доказуванню, покладається на суд, а тому посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині вироку на те, що дані встановлені органом слідства, або висновками експерта, фахівця; що дата скоєння злочину не встановлена органом досудового слідства; що досудовим розслідуванням встановлено при яких обставинах ОСОБА_9 12 листопада 2016 року дізнався про скоєний ОСОБА_12 злочин - являються неприпустимими та такими, які дають підстави для безумовного скасування судового рішення.

Крім того, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо порушення судом презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, в частині вказівки у мотивувальній частині вироку про те, що неповнолітній ОСОБА_12 12 жовтня 2016 року у період часу приблизно з 21 до 22 год. скоїв особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.

Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинуваченого ОСОБА_9 на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_9 , а також ухвали цього ж суду від 12 січня 2017 року про виправлення описки.

При новому розгляді суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог процесуального закону слід детально перевірити усі докази по справі, які були надані учасниками судового процесу, доводи апеляційної скарги, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність. Звернути увагу на вимоги ст. ст. 107, 370, 374, 368 КПК України, зокрема щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 із застосуванням правил, передбачених ст. 70 КК України, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Керуючись ст. ст. 379, 404, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_9 , а також ухвалу цього ж суду від 12 січня 2017 року про виправлення описки - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_15 ОСОБА_4