Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Справа № 711/4823/17

Провадження 1-в/711/401/17

26 червня 2017 року

Суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , представник Черкаської ВК №62 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пішки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, інвалід ІІІ групи, раніше не судимий.
За даною справою засуджений 20.04.2011р. вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України до 09 років 06 місяців позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
15.06.2017р. до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить суд про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.
Засуджений в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просив розглянути подання без його участі та задовольнити його.
Представник Черкаської ВК№ 62 в судовому засіданні надав характеристику на засудженого ОСОБА_5 та зазначив, що засуджений не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню через не доведення засудженим свого виправлення.
Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_5 вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і йому призначене покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 21.10.2010р..
Відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.02.2016р. до строку відбування покарання зарахований період попереднього ув`язнення з 21.10.2010р. по 06.05.2011р., як такий що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
За таких обставин початок строку відбування покарання 21.10.2010р., а кінець 06.10.2019р.. Отже на момент розгляду клопотання засуджений фактично відбув понад трьох чвертей призначеного йому покарання, що дає підстави для застосування положень ст.81 КК України.
Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно матеріалів особової справи засуджений з 27.05.2011р. і по теперішній час відбуває покарання в Черкаській виправній колонії №62. За цей період перебування в установі характеризується посередньо. Встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримується лише під контролем адміністрації. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, але належні висновки робить для себе не завжди. Не працевлаштований через відсутність бажання працювати. Від робіт з благоустрою приміщень відділення ухиляється, веде пристосовницькій спосіб життя. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Духовне відродження». За вироком суду має виконавчий лист на загальну суму 799,24грн., який не відшкодований по теперішній час.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, з огляду на роз`яснення п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002р. за №2, умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, і при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Відповідно до ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Неухильне дотримання умов та правил поведінки під час відбування покарання є обов`язком всіх засуджених (ст.9 КВК України), але не є безумовним свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки такі обставини мають оцінюватись в сукупності з іншими: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.
Поведінка ОСОБА_5 під час відбування покарання у виправних установах завжди характеризується посередньо про що свідчать його характеристики від 23.05.2011р. (характеристика СІЗО), 01.07.2012р. (атестаційний лист ЧВК №62), 30.07.2015р., 28.08.2015р., 09.02.2017р., 12.04.2017р., 25.05.2017р.. Жодна з зазначених характеристик не свідчить про те, що поведінка засудженого під час відбування покарання була сумлінною.

За весь період відбування покарання засуджений отримав 2 дисциплінарні стягнення. Протягом останніх двох років засуджений не мав стягнень та заохочень за сумлінну поведінку, що свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості.
До того ж суд бере до уваги, що засудженому протипоказана важка фізична праця та довготривале перебування на ногах. Проте, наявність інвалідності не свідчить про повну втрату засудженим працездатності, але за час відбування покарання засуджений не приймав участі навіть у неважких роботах з благоустрою приміщень відділення установи відбування покарання.
За таких обставин поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 Кримінального кодексу України, ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Роз`яснити засудженому, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Головуючий: ОСОБА_1