1-кп/357/265/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.05.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника цивільного співвідповідача Приватного акціонерного товариства

«Європейський страховий альянс» ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004806 від 21.09.2016 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Липовець Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20.09.2016 року близько 18 години 10 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автобусом - D «MERCEDES-BENZ 311 CDI» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області в напрямку вул. Водопійна, по проїзній частині, що має дві смуги для руху в одному напрямку (загальна ширина проїзної частини 10,75 м), по правій відносно напрямку свого руху, смузі проїзної частини та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі будинку № 95 по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква, виявивши що на лівій, відносно напрямку його руху, смузі транспортний засіб, який зупинився в безпосередній близькості перед нерегульованим пішохідним переходом, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі» та п. 18.4 Правил дорожнього руху України в якому зазначено: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», проявив бездіяльність, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість, не зупинився, не переконався, що на пішохідному переході рухається пішохід, продовжив рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який згідно п. 4.16 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що «Пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами…» перетинав проїзну частину бульвару Олександрійський в м. Біла Церква по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право, відносно напрямку руху автобуса - D «MERCEDES-BENZ 311 CDI» державний номерний знак НОМЕР_2 .

У результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримав наступні ушкодження: переломи шиловидних відростків лівої плечової кістки та лівої променевої кістки, перелом тригранної кістки зліва, вивих півмісяцеподібної і човноподібної кісток зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні.

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 12.3 «Правил дорожнього руху України» знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину визнав повністю і показав суду, що він працює водієм і стаж керування транспортними засобами у нього з 2006 року, а водієм маршрутного таксі він працює з 2010 року. Біля 18 години 20.09.2016 року він перебував на роботі і керував автобусом та їхав по маршруту № 22 з Гайка до шинного заводу в м. Біла Церква. В районі Вокзальної його автобус обігнав джип марки «Мітсубісі» і після цього джип став пригальмовувати і він зрозумів,що по ходу руху у джипу є перешкода, але яка саме він не міг побачити, так як перед ним знаходився джип. В цей момент джип зупинився і із-за джипу він побачив пішохода, який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу. Швидкість руху керованого ним автобусу була 40-50 км/год. і він став гальмувати, однак не встиг зупинити автобус і збив пішохода, яким виявився потерпілий ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження.

У скоєному ОСОБА_6 розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

ОСОБА_6 частково визнав заявлений та уточнений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов, згідно якого останній просить стягнути завдані матеріальні збитки в сумі 35228 грн. 90 коп. вартість ліків придбаних під час лікування, 1040 грн. витрати на проїзд до лікарні, 1836 грн. 04 коп. сума втраченого заробітку, а всього матеріальні збитки в сумі 38104 грн. 94 коп. та моральну шкоду у розмірі 100000 грн., пояснивши, що він повністю визнає матеріальні збитки в сумі 22446 грн. 89 коп., з яких вартість придбаних ліків становить 21406 грн. 89 коп., так як саме ця сума придбаних ліків підтверджується документально чеками і придбані на дану суму ліки були призначені потерпілому згідно медичної документації, так як частина чеків не відповідають вимогам законодавства до їх форми, а саме не містять порядкового номера касового чека, а також в частині чеків містяться препарати, такі як дексалгін і даний препарат не призначався потерпілому, а тому і не підлягає до стягнення його вартість, а також в частині чеків вказані інші товари, які не мають відношення до лікування, а саме такі як мінеральна вода, халат, спрей від нежитю. При цьому визнає у повному обсязі витрати на проїзд до лікарень в м. Київ в сумі 1040 грн. Щодо стягнення втраченого заробітку в сумі 1836 грн. 04 коп., то в даній частині вважає, що позов не підлягає до задоволення, так як потерпілий ніде не працював, на обліку в центрі зайнятості не перебував, а тому дані вимоги безпідставні. Також частково визнав заявлений позов в частині стягнення моральної шкоди і вважає, що підлягає до стягнення моральна шкода у розмірі 10000 грн.

Визнаючи себе повністю винним, та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_6 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_6 раніше не судимий, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, при цьому частково добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки і у скоєному чистосердечно розкаюється наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що ОСОБА_6 слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, та вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов і в подальшому в судовому засіданні було уточнено позовні вимоги і згідно уточнених позовних вимог потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути на його користь саме з обвинуваченого ОСОБА_6 завдані матеріальні збитки в сумі 35228 грн. 90 коп. вартість ліків придбаних під час лікування, 1040 грн. витрати на проїзд до лікарні в м. Київ, а також 1836 грн. 04 коп. суму втраченого заробітку, а всього матеріальні збитки в сумі 38104 грн. 94 коп. та моральну шкоду у розмірі 100000 грн., а всього 138104 грн. 94 коп.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов підлягає до задоволення частково по наступним підставам.

За клопотанням сторони захисту, судом відповідно до ухвали від 26.01.2017 року було залучено по заявленому цивільному позову співвідповідачем Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс», так як цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 , як водія автобуса - «MERCEDES-BENZ 311 CDI» державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс», згідно полісу № АІ/8776205 строком дії з 11.06.2016 року по 10.12.2016 року.

Потерпілий ОСОБА_4 , як цивільний позивач просить задовольнити його позовні вимоги і стягнути завдані матеріальні збитки і моральну шкоду не з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», а саме з обвинуваченого ОСОБА_6 і суд вважає, що це є правом цивільного позивача (потерпілого) з кого саме вимагати відшкодування завданих матеріальних збитків і моральної шкоди (про що зазначено і в Постанові Верховного суду України № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року).

При цьому, згідно письмових заперечень та в судовому засіданні представником ПрАТ «Європейський страховий альянс» позовні вимоги потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 не визнаються, з тих підстав, що ОСОБА_4 будь-які позовні вимоги до ПрАТ «Європейський страховий альянс» не заявляє, а також ОСОБА_4 з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування не звертався, крім того не підлягають до відшкодування вартість засобів немедичного призначення, таких як пакети, халати, мінеральна вода, серветки, шампунь, на які ОСОБА_4 в обґрунтування своїх позовних вимог надані чеки. Також на частину медикаментів не надано платіжних документів, які підтверджують оплату (чек від 30.09.2016 року на суму 287 грн. 77 коп.), а в квитанціях про оплату медичних послуг Київської обласної клінічної лікарні на суми 120 грн. 50 коп. і 152 грн. 82 коп. не зазначено, яка саме послуга надана. Витрати по товарних чеках №№ 3624, 3031, 3675, 3724, 12/10, 13/10 на загальну суму 1600 грн. підлягають до відшкодування тільки у разі пред`явлення документів ФОП, які видавали дані чеки. Не підлягають до задоволення оплати страхових та благодійних внесків. В частині чеків придбані товари дублюються, а чеки надано різні, а лікарські призначення відсутні. За чеками від 13.01.2017 року не надано документального підтвердження оплати та лікування. Не підлягають відшкодуванню витрати пов`язані з проїздом, так як в наданих квитках відсутні дати проїзду, пункт призначення. Також підлягає до стягнення моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, суд вважає, що матеріальні збитки і моральна шкода підлягає до стягнення на користь ОСОБА_4 з обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні встановлено, що в результаті отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_4 проходив лікування в Білоцерківський міській лікарні № 2 в період часу з 20.09.2016 року по 21.09.2016 року, та в період з 21.09.2016 року по 17.10.2016 року в Київській обласній клінічній лікарні, та перебував на лікуванні в Інституті травматології та ортопедії НАМНУ України з 17.10.2016 року по 26.10.2016 року.

Під час лікування, потерпілий ОСОБА_4 купляв ліки, у зв`язку з чим потерпілий згідно уточнених позовних вимог просить стягнути з обвинуваченого на його користь вартість придбаних ліків у сумі 35228 грн. 90 коп. і в обґрунтування своїх позовних вимог надав суду відповідні документи чеки, квитанції та медичну документацію щодо призначеного лікування.

Однак позовні вимоги в даній частині підлягають до задоволення частково.

Так, відповідно до чеку № 79959 від 22.09.2016 року придбано товарів на суму 301 грн. 12 коп. і серед медикаментів також по даному чеку було придбано пакет бумажний вартістю 1 грн. 80 коп. та 3 халати медичні по ціні 49 грн. 80 коп. за кожний на суму 149 грн. 40 коп. і вказані речі не являються медикаментами, а тому по даному чеку не підлягає до стягнення 151 грн. 20 коп. По чеку № 194439 не підлягає до стягнення вартість мінеральної води в сумі 10 грн. 85 коп., яка не являється медикаментом; по чеку № 194559 не підлягають до стягнення вартість панкреатину в сумі 41 грн. 20 коп. і фенибуту в сумі 195 грн. 20 коп., так як відсутні докази, що дані медикаменти призначались; по чеку без номера на суму 584 грн. 99 коп. медикаменти зазначені в чеку не призначались, а також в чеку зазначені не медикаменти, а тому дана сума не підлягає до стягнення; по чеку № 75422 було придбано шампунь і мінеральну воду на суму 35 грн. 20 коп. і дану речі не являються медикаментами і лікарями не призначались, а тому дана сума не підлягає до стягнення, а також не підлягає до стягнення по чеку без номера від 26.09.2016 року вартість мінеральної води в сумі 11 грн. 16 коп.; по чеку № 80591 не підлягає до стягнення вартість дексалгину в сумі 196 грн. 25 коп., який не призначався та вартість серветок в сумі 20 грн., які не являються медикаментами; по чеку № 80577 не підлягає до стягнення вартість валеріани в сумі 21 грн. 31 коп., яка не призначалась; по чеку без номера від 27.09.2016 року не підлягає до стягнення вартість мінеральної води в сумі 19 грн. 58 коп.; по чеку без номера на суму 13 грн. 05 коп. вартість таблеток відсутнє призначення; по чеку № 153735 не підлягає до стягнення вартість мінеральної води в сумі 11 грн. 16 коп.; по чеку № 154044 не підлягає до стягнення вартість мінеральної води і шампуню в загальній сумі 26 грн. 38 коп.; по чеку № 154123 не підлягає до стягнення вартість назоферону в сумі 83 грн. 40 коп., так як на даний медикамент відсутнє призначення; по чеку № 154697 не підлягає до стягнення вартість мінеральної води в сумі 11 грн. 16 коп.

Крім того, в частині наданих чеків зазначено придбання лікарського медикаменту дексалгину, однак згідно наданої потерпілим медичної документації даний препарат йому не призначався лікарями, а тому не підлягає до стягнення вартість даного медикаменту, відповідно до чеків: № 80033 в сумі 201 грн. 35 коп.; № 80948 в кількості 2 препаратів дексалгину в сумі 78 грн. 34 коп. і в сумі 117 грн. 75 коп.; № 80874 в сумі 117 грн. 75 коп.; № 81089 в сумі 78 грн. 34 коп.; № 81084 в сумі 195 грн. 85 коп.; по чеку без номера від 03.10.2016 року в сумі 191 грн. 47 коп.; по чеку без номера від 10.10.2016 року в сумі 380 грн.; по чеку без номера від 14.10.2016 року в сумі 568 грн. 50 коп.; по чеку без номера від 12.10.2016 року в сумі 207 грн. 05 коп..; по чеку без номера від 13.10.2016 року на суму 189 грн. 50 коп.

Потерпілим ОСОБА_4 надано дві квитанції «ПриватБанку» від 07.10.2016 року на суму 122 грн. 50 коп. і від 12.10.2016 року на суму 154 грн. 82 коп. і хоча обвинувачений вважає що дані збитки не підлягають до відшкодування так як в квитанціях зазначено призначення платежу як «медична послуга», але не вказана яка саме, однак дані суми підлягають до стягнення, так як в квитанціях вказано що оплату проводить ОСОБА_4 а отримувачем являється Київська обласна клінічна лікарня та зазначено що оплати проводяться за надані медичні послуги, а тому у суду не виникає сумнівів щодо даних документів і здійснення цільових виплат, пов`язаних з лікуванням потерпілого.

Не підлягає до стягнення вартість ліків за товарним чеком без номера від 30.09.2016 року на суму 287 грн. 77 коп., так як товарний чек містить лише перелік медикаментів і їх вартість, однак відсутні будь-які документи (фіскальні чеки) про те, що вказані медикаменти були придбані.

Також, потерпілим ОСОБА_4 надано в підтвердження придбання ліків товарний чек № 1023 від 24.09.2016 року на суму 360 грн. і дана сума підлягає до стягнення, так як до товарного чеку доданий фіскальний чек, який підтверджує придбання ліків на вказану суму, при цьому не підлягають до стягнення вартість медикаментів та речей за товарними чеками № 3624 від 29.09.2016 року в сумі 220 грн., № 3031 від 30.09.2016 року в сумі 250 грн., № 3675 від 03.10.2016 року в сумі 220 грн., № 3726 від 05.10.2016 року в сумі 220 грн., № 3724 від 06.10.2016 року в сумі 220 грн., № 12/10 від 12.10.2016 року в сумі 130 грн., № 13/10 від 13.10.2016 року в сумі 170 грн. так як до даних товарних чеків фіскальні чеки, або будь-які інші документи, що підтверджують сплату даних сум надано не було.

Також потерпілим ОСОБА_4 надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 550454 від 17.10.2016 року про сплату благодійної допомоги в сумі 1700 грн. на користь Інституту травматології та ортопедії НАМНУ та квитанцію про сплату страхового платежу в сумі 720 грн. і хоча дані сплати являються добровільними, однак з врахуванням визнання обвинуваченим цивільного позову в даній частині, дані суми підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого.

Не підлягає до стягнення вартість медикаментів за товарним чеком № 2-1769 від 13.01.2017 року на суму 2519 грн. 45 коп. і товарним чеком № 2-1768 від 13.01.2017 року на суму 1582 грн. 60 коп. так як до даних товарних чеків фіскальні чеки, або будь-які інші документи, що підтверджують сплату даних сум надано не було, а також не було надано документів, що ліки зазначені в чеках призначались потерпілому.

Таким чином, потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 завдані матеріальні збитки в сумі 35228 грн. 90 коп. вартість придбаних ліків, однак з вищевказаних підстав не підлягає до стягнення вартість ліків в сумі 9577 грн. 81 коп., а тому підлягає до стягнення 25651 грн. 09 коп. (35228 грн. 90 коп. 9577 грн. 81 коп. = 25651 грн. 09 коп.), тобто в даній частині позов підлягає до задоволення частково.

Суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про те, що частина чеків на придбання ліків не містить порядкового номеру і таким чином не відповідає вимогам Наказу Міністерства Фінансів України за № 13 від 21.01.2016 року, у зв`язку з чим вказані докази не можуть прийматися як належні і допустимі і по даним чекам не підлягають до стягнення суми витрат. У суду не має сумнівів, що по даним чекам потерпілий ОСОБА_4 купляв ліки та медикаменти, які йому були призначені і дані ліки куплялись в аптечних установах і невідповідність чеків, виданих аптечними закладами, вимогам Наказу Міністерства Фінансів України, не свідчить про те, що потерпілий не поніс матеріальні витрати на придбання медикаментів і що він не має права на відшкодування даних витрат.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат на проїзд до м. Київ у лікувальні заклади в сумі 1040 грн. підлягають до задоволення, так як підтверджуються проїзними квитками, а також обвинувачений в даній частині позов визнав повністю.

Згідно позовних вимог потерпілий ОСОБА_4 також просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь втрачений заробіток в сумі 1836 грн. 04 коп., обґрунтовуючи ці вимоги тим, що він в 2016 році здобув вищу освіту і напередодні дорожньо-транспортної пригоди якраз мав йти на співбесіду і влаштуватися на роботи. Однак в результаті отриманих тілесних ушкоджень він не працевлаштувався, був позбавлений будь-яких заробітків і прибутків, а тому просить стягнути вказану суму з розрахунку від мінімальної заробітної плати.

Цивільний позов в даній частині не підлягає до задоволення, так як потерпілий ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди ніде не працював, будь-якої заробітної плати чи інших видів прибутку, доходу не отримував, на обліку в центрі зайнятості не перебував, а тому позовні вимоги в даній частині є безпідставними та не обґрунтованими і до задоволення не підлягають.

Що ж стосується відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, то суд визначає її розмір з врахуванням всіх обставин справи, тривалості нервових переживань, з врахуванням спів розмірності з матеріальними збитками, а тому суд вважає, що підлягає до стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральна шкода в сумі 25000 грн., тобто в даній частині позов підлягає до задоволення частково.

Таким чином, підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальні збитки в сумі 25651 грн. 09 коп. вартість придбаних ліків, медикаментів та послуг і 1040 грн. витрати на проїзд до лікувальних закладів до м. Києва, та моральна шкода в розмірі 25000 грн., а всього 51691 грн. 09 коп.

Речові докази у провадженні: автобус марки «MERCEDES-BENZ 311 CDI» державний номерний знак НОМЕР_2 , повернути по-приналежності ОСОБА_6 , у котрого він перебуває на зберіганні.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають процесуальні витрати в сумі 703 грн. 68 коп. за проведення у даному кримінальному провадженні експертизи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Суд вважає недоцільним застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткове покарання, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як ОСОБА_6 під час вчинення кримінального злочину керував транспортним засобом у тверезому стані, і хоча ОСОБА_6 офіційно не працює, однак в судовому засіданні встановлено, що останній неофіційно як на момент вчинення злочину, так і на даний час працює водієм і це являється його єдиним заробітком, а тому суд також вважає, що позбавлення ОСОБА_6 права керування транспортними засобами ускладнить виконання зобов`язання та можливість відшкодування цивільного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обв`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_12 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази у провадженні: автобус марки «MERCEDES-BENZ 311 CDI» державний номерний знак НОМЕР_2 , повернути по-приналежності ОСОБА_6 , у котрого він перебуває на зберіганні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в сумі 26691 грн. 09 коп. і моральну шкоду в сумі 25000 грн., а всього стягнути 51691 грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 703 грн. 68 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,