УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області

від 21 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Як вбачається з долучених до касаційної скарги судових рішень, вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня

2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий апеляційний розгляд.
09 лютого 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
Засуджений повторно звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою.
Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, ОСОБА_4 знову не дотримався вимог ст. 427 КПК, недоліків, вказаних в ухвалі

від 09 лютого 2017 року не усунув.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового.
Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції наведених положень процесуального закону засуджений знову не дотримався, оскільки, у поданій скарзі в черговий раз не навів обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 419 цього Кодексу.
Крім того, викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки в установлений строк засуджений не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, його скарга підлягає поверненню, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 Сахно ОСОБА_9 ОСОБА_10 Квасневська