Справа № 428/3509/17
Провадження № 11-сс/782/116/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
та у присутності старшого слідчого з ОВС ФР ГУ ДФСУ у Луганській області ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.05.2017року, якою накладений арешт на тимчасово вилучене майно,
встановила:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_8 і на тимчасово вилучені під час обшуків (зокрема, у належному ОСОБА_7 магазині «Світанок» по АДРЕСА_1 ) тютюнові вироби був накладений арешт у порядку п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що вилучені під час санкціонованих у межах кримінального провадження № 00003 обшуків приміщень магазинів, належних ОСОБА_9 ,тютюнові вироби відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України щодо можливості їх бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом підакцизних товарів, сліди якого містяться на марках акцизного податку; у подальшому можуть бути використані як речові докази і за ними будуть призначатись відповідні експертизи.
У поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Зазначає при цьому, що жодної підозри чи обвинувачення йому не було оголошено і тому, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт на вилучене майно слідчий суддя не міг накласти і не мав для цього процесуальних підстав.
Заявник також вважає, що тимчасово вилучені у нього тютюнові вироби не відповідають критеріям ст.98 КПК України і слідчий суддя не мав жодних підтверджень того, що ці вироби марковані підробними акцизними марками.
Крім того, ОСОБА_9 вважає, що у даному випадку слідчий суддя, крім зазначених обставин, порушив і вимоги ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки, на думку заявника, таке клопотання повинен розглядати слідчий суддя Лисичанського міського суду Луганської області.
Вислухавши суддю-доповідача,прокурора, який заперечував проти задоволення викладених апеляційних вимог, дослідивши у межах апеляційної скарги матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно із п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається із метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, тобто, тих матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі, предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом ( ст. 98 КПК).
У такому випадку ( п.1 ч.2 ст. 170 КПК) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи ( ч.3 ст. 170 КПК).
Як вбачається із доданих прокурором до клопотання матеріалів, які були предметом розгляду слідчим суддею, СУ ФР ГУ ДФСУ у Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00003 від 10.02.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.1 ст. 199 КК України.
У межах зазначеного провадження були проведені санкціоновані обшуки у приміщеннях магазинів, належних ОСОБА_7 , у містах Сєвєродонецьку та Лисичанську Луганської області, у яких, за даними органів слідства, підконтрольні ОСОБА_7 приватні підприємці здійснюють реалізацію фальсифікованої тютюнової та алкогольної продукції, марковану марками акцизного податку невідомого походження.
Зокрема, під час проведеного за ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.03.2017 року, обшуку 31 березня 2017 року у належному ОСОБА_7 магазині «Світанок» по АДРЕСА_1 були знайдені та вилучені тютюнові вироби у кількості та асортименті, детально зазначеному в клопотанні прокурора, без наявності ліцензії на продаж цих товарів, законності джерела їх походження та при відмові присутніх при обшуку осіб пояснити такі відомості.
Наразі за вилученими тютюновими виробами як за речовими доказами ( визнаними у такій якості на підставі постанови слідчого від 31.03.2017 року) призначені та проводяться технічна експертиза щодо відповідності характеристик вилученого майна ознакам оригінальності та відповідності ДСТУ.
Слідчий суддя, встановивши такі обставини, обґрунтовано зазначив, що тимчасово вилучені тютюнові вироби без відповідних ознак офіційності їх походження та джерел походження можуть бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом підакцизних товарів, сліди якого містяться на марках акцизного податку цих товарів.
Задля цього, з метою подальшого встановлення обставин щодо законності походження, транспортування та продажу на території України зазначених у клопотанні ТМЦ, а, також, необхідності збереження їх як речових доказів по справі та предмету експертних досліджень, слідчим суддею і був накладений арешт.
Колегія суддів визнає також доводи ОСОБА_7 необґрунтованими і у частині порушення слідчим суддею правил територіальної підсудності при розгляді клопотання слідчого.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якої знаходиться орган досудового розслідування.
Як зазначила слідчий ОСОБА_6 , юридична адреса ФР ГУ ДФС України у Луганській області знаходиться у м. Сєвєродонецьку Луганської області, по вул.. Енергетиків, 37, а слідче відділення як підрозділу ГУ ДФС України у Луганській області у м. Сєвєродонецьку Луганської області, по вул. Горького, 16.
Таким чином, слідчий суддя розглядав клопотання слідчого без порушень визначених діючим кримінальним процесуальним законодавством правил підсудності при застосуванні заходів кримінального провадження.
Висновки, викладені у оскаржуваній ухвалі, належним чином умотивовані та обґрунтовані наявними доказами і підстав, зазначених у апеляційній скарзі заявника ОСОБА_7 для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.98,170,172 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 травня 2017 року, якою накладений арешт на тимчасово вилучені у межах кримінального провадження № 00003 від 10.02.2017 року під час обшуку у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) тютюнові вироби у зазначеній кількості та асортименті, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді