1Справа № 335/5806/17 1-кс/335/3923/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 червня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено в рамках кримінального провадження, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002072.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 28.03.2016 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить заявнику на праві приватної власності. Вказаний арешт накладено в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0002072 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 115 КК України. В обґрунтування накладення арешту в ухвалі зазначено, що виходячи з отриманих у ході досудового розслідування даних та наявних матеріалів кримінального провадження, зазначена вище квартира є об`єктом протиправних дій, тобто об`єктом, на який було безпосередньо спрямовано кримінально-протиправне посягання, та могла бути набута злочинним шляхом, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України. На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та уникнення можливості відчуження майна, слідчий просив суд накласти арешт на вищевказану квартиру.

На думку заявника арешт на квартиру має бути скасовано слідчим суддею на підставі ст. 174 КПК України, оскільки у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба та арешт накладено необґрунтовано.

ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідченого 04.12.2015 року договору купівлі-продажу, який укладено між ним та ОСОБА_6 . Право власності заявника на зазначену квартиру ніким не оспорено, договір купівлі-продажу квартири в судовому порядку недійсним не визнавався.

Крім того, як на момент розгляду клопотання про арешт майна так і на даний час, повідомлення про підозру ні заявнику, ні будь-кому іншому в рамках кримінального провадження, по якому накладено арешт на квартиру, не вручалося. Дані про те, що квартира АДРЕСА_1 є предметом протиправної діяльності або об`єктом чи знаряддям злочину, використовувалася чи отримана внаслідок шахрайських дій, відсутні. У кримінальному провадженні № 0002072 за більш як півтора року досудового розслідування не вчинено жодної із дій, передбачених ст. 283 КПК України.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що накладенням арешту на квартиру, яка на праві власності належить заявнику, порушується його право власності, в тому числі і на вільне розпорядження належним йому майном, що суперечить приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ОСОБА_5 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2016 по справі № 335/3516/16-к на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання про скасування арешту та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні проти скасування арешту заперечував, посилаючись на те, що кримінальне провадження на даний час триває, в ході досудового розслідування встановлено дані, які свідчать про те, що вказана квартира є предметом протиправних дій невідомих осіб, а тому вона має ознаки речового доказу. Як встановлено в ході досудового розслідування невідомі особи підробили довідку, яка надавалася для приватизації квартири, внаслідок чого вказану квартиру було приватизовано лише на попереднього власника ОСОБА_6 , без врахування права сина останнього ОСОБА_7 на участь у приватизації, який був також зареєстрований у квартирі. В подальшому вказану квартиру від єдиного її власника ОСОБА_6 було продано ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2015 року, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає, що квартира на яку накладено арешт вибула із власності внаслідок шахрайських дій.

Заслухавши пояснення представника заявника та слідчого, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту з майна та матеріали клопотання слідчого щодо арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 22.01.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000219, на підставі повідомлення голови ЖБК-11 «Днепроспецсталь» ОСОБА_8 про відсутність з 20.01.2016 року мешканця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 у місці свого проживання, внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.02.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407, на підставі заяви ОСОБА_7 про те, що невідомі особи, шляхом обману, заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , чим завдали збиток на загальну суму 300 000 грн., внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_9 , матеріали досудових розслідувань об`єднані в одне кримінальне провадження № 0002072.

Досудове розслідування кримінального провадження здійснюється СУ ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2016 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як випливає з досліджених судом матеріалів, задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на вказану квартиру, слідчий суддя виходив з того, що на момент розгляду клопотання слідчого про арешт майна були достатні підстави вважати, що зазначена квартира є об`єктом протиправних дій, тобто об`єктом, на який було безпосередньо спрямовано кримінально протиправне посягання, та могла бути набута злочинним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому для запобігання подальшого відчуження майна слідчий суддя вважав за необхідне накласти на неї арешт.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 04.12.2015 року між колишнім власником цієї квартири ОСОБА_6 та заявником ОСОБА_5 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстровано в реєстрі за № 3460.

Доказів того, що вказаний договір і відповідно право власності ОСОБА_5 на даний час оспорюється будь-якими зацікавленими особами у судовому порядку, слідчому судді не надано.

З моменту накладення арешту на квартиру і станом на час розгляду клопотання про скасування арешту з майна, органом досудового розслідування так і не встановлено осіб, які за твердженням слідчого, причетні до можливого вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про підозру у вчиненні зазначеного злочину нікому не повідомлено, як і не здобуто доказів того, що спірна квартира була набута у власність ОСОБА_5 в результаті кримінально-караного діяння.

Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, і арешт майна.

За змістом ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження можливе лише у разі, якщо слідчий, прокурор доведуть, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора і що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи те, що заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, мають тимчасовий характер, вказані вище обставини слідчий суддя повинен враховувати не лише при вирішенні питання про їх застосування, а і при вирішенні питань щодо необхідності їх подальшого збереження.

З огляду на викладені вище обставини, а також на тривалість існування обмеження права заявника на здійснення свого права власності на власний розсуд, яке не оспорюється в порядку цивільного судочинства, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні такі потреби досудового розслідування, які би виправдовували дію заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна - квартири, яка належить заявнику на праві власності на підставі не оспореного на даний час договору купівлі-продажу, а завдання кримінального провадження, по якому проводиться досудове розслідування, можливо досягти і без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки для доведення події злочину, по якому проводиться досудове розслідування, та встановлення осіб, які до нього причетні, дослідженню підлягають самі документи, що стали підставою для реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_6 , який в подальшому, за договором купівлі-продажу від 04.12.2015 року відчужив об`єкт нерухомого майна ОСОБА_5 .

Слідчий суддя також враховує, що квартира є об`єктом нерухомого майна, її приховування, пошкодження, знищення, псування, перетворення з метою запобігти встановленню істини у кримінальному провадженні є неможливим, а захист прав потерпілого ОСОБА_7 на квартиру, у даному випадку та в разі подальшого відчуження квартири можливий лише шляхом звернення його до суду із позовом в порядку цивільного судочинства, за наявності для цього відповідних підстав, про визнання договору недійсним, а не в порядку кримінального судочинства без оспорення чинного договору купівлі-продажу нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2016 року, у зв`язку з тим, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2016 року за № 0002072, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1