Справа № 183/3149/16
№ 1-кп/183/119/17

У Х В А Л А
14 березня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
в присутності обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, незаміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
в с т а н о в и в:
12 березня 2015 року приблизно о 17 годині 55 хвилин ОСОБА_6 знаходилася біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де до неї підбігла раніше знайома ОСОБА_7 , з якою у ОСОБА_6 склалися неприязні відносини, та почала словесно ображати ОСОБА_8 нецензурними словами, в результаті чого між ними виникла сварки, в ході якої ОСОБА_6 , бажаючи уникнути сварку, зайшла до під`їзду вищевказаного будинку, а у ОСОБА_7 в цей момент виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_7 12 березня 2015 року приблизно о 18.00 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , забігла до під`їзду, наздогнала ОСОБА_6 , схопила її обома руками за руки хватом у замок та почала дряпати, стискаючи нігтями зовнішні частини кистей рук ОСОБА_6 , до поки у останньої не пішла кров.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у виді синців та саден на тильній поверхні кистей, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачена ОСОБА_7 в ході судового розгляду не визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відмовилася від надання показань в суді, однак після з`ясування всіх обставин кримінального провадження, звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності, в зв`язку з закінченням строків давності.
На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були дослідженні докази зі сторони обвинувачення, які суд вважає допустимими, достатніми, а у своєму взаємозв`язку такими, що доводять вину обвинуваченої, а саме:
-потерпіла ОСОБА_6 надала суду чіткі та послідовні показання про те, що з ОСОБА_7 у неї склалися неприязні відносини з приводу користування та набуття права власності ОСОБА_7 на нерухомий об`єкт, що відноситься до внутрішньобудинкових споруд, розташованого в АДРЕСА_2 . 12 березня 2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин вона разом з ОСОБА_9 знаходилася біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де до неї підбігла ОСОБА_7 та почала висловлюватися нецензурними словами. Щоб уникнути сварки вона зайшла до під`їзду будинку, однак ОСОБА_7 наздогнала її, почала на неї кидатись, вона змушена була захищатися, прикривши обличчя руками, а ОСОБА_7 схопила її обома руками за руки хватом у замок та почала дряпати, стискаючи нігтями зовнішні частини кистей рук, до поки у останньої не пішла кров;
-свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання про те, що 12.03.2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин дійсно була очевидцем подій, які відбувалися між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;
-свідок ОСОБА_11 надала суду показання про те, що 12.03.2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин почула метушню у під`їзді, внаслідок чого вийшла з квартири та зверху бачила події, які відбувалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;
-свідок ОСОБА_12 надала суду показання про те, що 12.03.2015 року приблизно о 18.00 годині бачила ОСОБА_7 біля будинку № 15 по вул.Радянській в м.Новомосковську;
-13.03.2015 року судово-медичним експертом ОСОБА_13 було проведене судово-медичне обстеження ОСОБА_6 , в ході якого у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у виді синців та саден на тильній поверхні кистей рук, які відносяться до легкого ступеню тяжкості, заподіяні тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо нігтями пальців рук у строк, вказаний потерпілою, тобто 12.03.2015 року (а.с. 42);
-При проведенні судово-медичної експертизи № 473/Е судово-медичний експерт дійшов до переконання, що виявлені в потерпілої ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синців та саден на тильній поверхні кистей рук, які відносяться до легкого ступеню тяжкості, заподіяні тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо нігтями пальців рук у строк, вказаний потерпілою, тобто 12.03.2015 року, а враховуючи кількість ушкоджень, можливо стверджувати, що вони утворилися в результаті не менше трьох травматичних дій (а.с. 43);
-17.07.2015 року з потерпілою був проведений слідчий експеримент, в ході якого остання показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.с. 44-48), а судово-медичний експерт при проведенні додаткової судово-медичної експертизи № 562/Е/Д дійшов до переконання, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитися при механізмі, вказаному потерпілою в ході проведення слідчого експерименту (а.с. 49);
-Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерплій ОСОБА_6 18.05.2016 року був показаний свідком ОСОБА_9 (а.с. 50-53), а судово-медичний експерт при проведенні додаткової судово-медичної експертизи № 418/Е/Д дійшов до переконання, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитися при механізмі, вказаному свідком в ході проведення слідчого експерименту (а.с. 54).
Зі сторони захисту судом були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які наполягали на тому, що 12.03.2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання через хворобу, не знаходилася біля будинку № 15 по вул.Радянській в м.Новомосковську.
Не дивлячись на те, що обвинувачена не визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд, у відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», дійшов до переконання що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, а також те, що воно містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і ОСОБА_7 винна в його вчиненні.
До такого висновку суд дійшов, дослідивши всі докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді.
При з`ясуванні думки сторін кримінального провадження щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності прокурор заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що обвинувачена не визнала свою вину вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а тому у суду відсутні підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Таку ж позицію висловила і потерпіла ОСОБА_6 .
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, думку обвинуваченої щодо можливості звільнення її від кримінальної відповідальності, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили
минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до злочину невеликої тяжкості.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Даних про зупинення чи переривання перебігу давності суду не надано, особа обвинуваченої, її характеризуючі дані, та матеріали, надані прокурором, дають суду підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається судом, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України підлягає закриттю.
Керуючись ст.12,49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285-287 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Новомосковська Дніпропетровської області, звільнити від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1