Крижопільський районний суд Вінницької області
1-в/134/96/2017
Справа № 134/1050/17
УХВАЛА
Іменем України
14 серпня 2017 року Крижопільский районний суд

Вінницької області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
представника Крижопільської ВЦ № 113: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Крижопіль Вінницької області матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ № 113» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та до засудження жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого:

По даній справі засуджений: 02.03.2011 року колегією суддів Нахімовського районного суду м. Севастополь, АР Крим за ст. 121 ч. 1, ст. 115 ч. 1, ст. 70 КК УКраїни до 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.02.2016 року застосовано Закон України "Про внесення змін до КПК щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання" і зараховано у строк період його попереднього увязнення з 20.11.2008 року по 14.06.2011 року ( 2 роки 6 місяців 24 дні)
Початок строку:20.11.2008 року. Кінець строку: 26.04.2020 року.
Про заміну покарання у вигляді обмеження волі на штраф,
ВСТАНОВИВ:
До Крижопілського районного суду Вінницької області 31 липня 2017 року з Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання у вигляді обмеження волі на штраф.
Засуджений ОСОБА_5 просив суд задовольнити своє клопотання про заміну покарання у вигляді обмеження волі на штраф.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на заміну йому невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням як у виді штрафу.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 23 червня 2017 року відбуває покарання у Державній установі «Крижопільський ВЦ № 113».
Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Таким чином, виходячи із вказаних норм кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Нахімовського районного суду м. Севастополя від 02.03.2011 року, який набрав законної сили 15.06.2011 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.121, ч.1 ст.115, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховується з 20.11.2008 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.02.2016 року, яка набрала законної сили 19.02.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання за вироком Нахімовського районного суду м. Севастополя від 02.03.2011 року, строк його попереднього ув`язнення з 20.11.2008 року по 14.06.2011 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 2 роки 6 місяців 24 дні.
Таким чином, внаслідок зарахування ОСОБА_5 у строк покарання вказаного вище строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 26.04.2020 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.05.2017 року, на підставі ст. 82 КК УКраїни, ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш мяким покаранням у виді обмеження волі.
Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , відносяться до категорії відповідно тяжких та особливо тяжких злочинів.
Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 фактично відбув 7 років 5 місяців 16 днів позбавлення волі, що із врахуванням зарахованого строку попереднього ув`язнення, становить більше двох третинстроку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення(ч.3 ст.82 КК).
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що в місцях позбавлення волі засуджений перебуває з 20.11.2008 року. В Крижопільському ВЦ № 113 засуджений прибув 23.06.2017 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, за час перебування в слідчому ізоляторі м.Сімферополь засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягувався, мав одне заохочення у вигляді подяки. За час відбування покарання в Сокирянській виправній колонії №67 засуджений в десяти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган та суворих доган, стягнення погашені в установленому законом порядку, не заохочувався.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №375 від 07.04.2016 року, а також особової справи встановлено, що за час відбування покарання в установі засуджений періодично залучався до оплачуваних робіт.
Як встановлено із змісту характеристики, , засуджений характеризується посередньо, по відношенню до представників адміністрації колонії напоказ тактовний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості, утримує в чисоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, однак реагує на них посередньо, соціально-корисні зв`язки підтримує з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки, за період відбування покарання здобув спеціальність «оператор котельні», вирок суду та призначене покарання вважає несправедливими, вину у вчиненні злочинів не визнає.
Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд не вбачає процесу достатніх позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому приходить до висновку, що останній на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України, як «став на шлях виправлення».
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого про заміну йому невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням як у виді штрафу. Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на штраф - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Крижопільський районний суд Вінницької області.
Суддя