Справа № 442/2871/14-к
Провадження № 1-кс/442/270/2014
УХВАЛА

22 травня 2014 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2014 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002712 від 13.11.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, на постанову старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2014 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002712 від 13.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що старший слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області виніс оскаржувану ним постанову, закрив кримінальне провадження незаконно так як він не допитувався в статусі потерпілого, слідчий не дотримався процесуального порядку винесення постанови, не дав оцінки діям ОСОБА_6 та інших осіб, які вчиняли кримінальне правопорушення, не проводив слідчих дій, які б випливали з наявності здобутих доказів, не витребовував письмових доказів, не проводив експертиз. Зазначає, що оскаржувана ним постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, слідчим неналежним чином, поверхнево, неповно проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки його заяви про злочин, а тому просить подану скаргу задоволити.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, покликаючись на обставини викладені у тексті скарги та надав пояснення, котрі аналогічні до викладеного у скарзі. Додатково повідомив, що між ним та ОСОБА_6 , яка є його матір`ю існують неприязні відносини з приводу проживання в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої він є. Зазначив, що питання виселення з вказаної квартири ОСОБА_6 було предметом цивільного позову що вирішувався судом і рішення з цього приводу не прийнято. Вважає, що скарга є підставною, і такою, що підлягає до задоволення.

Прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог КПК України. Вважає скаргу безпідставною та просив відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні старший слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 вимоги скарги заперечив, вказав, що в ході розслідування даного кримінального провадження не встановлено ознак кримінального правопорушення а наявні цивільно-правові відносини між скаржником та його матір`ю ОСОБА_7 , скаржник був допитаний в якості потерпілого, якому вручена пам`ятка про його права та обов`язки. Відзначив, що ним повно та всебічно було проведено досудове розслідування, а тому просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області, висновок прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури, оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження . Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що старшим слідчим Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002712 від 13.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002712 від 13.11.2013 року за зверненням ОСОБА_4 на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Із наданих пояснень в судовому засіданні скаржника ОСОБА_4 вбачається, що оскаржувана ним постанова отримана 05.05.2014 року, з скаргою до суду він звернувся 13.05.2014 року в межах строку визначеного КПК України, що учасниками судового провадження не заперечено та не спростовано.

В обгрунтування постанови старший слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 покликається на те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.10.2010 року, згідно договору купівлі-продажу скаржник ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1 та є її власником, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який виданий Дрогобицьким МБТІ.

Згідно записів з будинкової книги квартири АДРЕСА_1 вбачається, що мати скаржника ОСОБА_4 ОСОБА_7 є зареєстрованою в зазначеній квартирі.

Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, зокрема до п. 2.2 де заначено, що для реєстрації місця проживання особи подається ряд документів, а у разі відсутності зазначених документів у вказаному пункті, реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Як встановлено в судовому засіданні, скаржник ОСОБА_4 особисто дав згоду на реєстрацію своєї матері ОСОБА_7 , однак вона в подальшому без його згоди змінила замки на вхідних дверях його квартири АДРЕСА_1 , і питання про її виселення було предметом розгляду Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, однак на даний час рішення з цього приводу не прийнято.

Відповідно до п. 3.1. вказаного вище Порядку, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що 09.10.2013 року ОСОБА_7 подала до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовну заяву до відповідача ОСОБА_4 про вселення у квартиру АДРЕСА_1 . На вказану позовну заяву з відповідним зустрічним позовом на виселення з вищевказаної квартири ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_4 . Щодо прийняття відповідного рішення по даній цивільній справі скаржником не представлено слідчому судді жодного доказу.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що в даному випадку мають місце цивільно - правові відносини між матір`ю та сином, що стосуються житлових прав та ці відносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, про що слідчим зроблено правильний висновок.

Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0002712 від 13.11.2013 року, які надані слідчому судді Дрогобицьким МВ ГУ МВСУ у Львівській області вбачається, що 14.11.2013 року скаржнику ОСОБА_4 слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області було вручено пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки потерпілого та цього ж числа його було допитано в якості потерпілого, що стверджується відповідним протоколом, а отже твердження, які висловлені скаржником в поданій скарзі на порушення слідчим вимог ст. 55 КПК України є голослівними та безпідставними.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Таке рішення слідчим прийнято на виконання вимог закону, з підстав зазначених у ст. 284 КПК України. Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам, а також вимогам ст. 110 КПК України.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона не містить інформації щодо наявності складу кримінального правопорушення, а навпаки, спростовує його.

Під час проведення перевірки було зібрано необхідний та достатній обсяг інформації, яка дала підстави для прийняття рішення про закриття провадження.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням вимог ст. 284 КПК України з всебічним урахуванням усіх доказів та обставин справи, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 23.01.2014 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002712 від 13.11.2013 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1