Провадження № 1-кп/760/1265/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого- судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2016 року за № 0014171 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берлін Німеччина, громадянки України, не судимої, яка працює кондитером на кондитерській фабриці «Айдабекер», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.11.2016 року між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір про надання послуг, згідно умов якого остання надає послуги: приймання товарів, забезпечує зберігання товарів за кількістю та якістю, готує товари до продажу, здійснює продаж товарів по цінах, визначених замовником, передає ввірені цінності згідно з дорученням замовника, підраховує гроші, здає їх у встановленому порядку тощо. Крім того, між потерпілим та обвинуваченою укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якої ОСОБА_5 . зобов2язується дбайливо ставитись до переданих їй на збереження, або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків, вести облік, складати і передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених їй матеріальних цінностей.
25.11.2016 року приблизно о 23.-00 год. ОСОБА_5 діючи з корисливих спонукань, всупереч врегульованим законом суспільним відносинам у сфері власності та всупереч інтересам ФОП ОСОБА_6 , визначила для себе предметом злочинного посягання кошти, які отримувала за продані клієнтам товари в магазині розливного пива « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_3 , додаткове джерело доходу,з метою збагачення за рахунок матеріальних цінностей потерпілого.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на привласнення чужого майна, яке було їй ввірено, грубо порушуючи законадавство України, умисно, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передавала товар покупцям, які в свою чергу прийняли та оплатили його. Обвинувачена ОСОБА_5 отримавши кошти за проданий товарі, противправно, всупереч інтересам потерпілого, грубо порушуючи касову дисципліну, діючи умисно привласнила їх та розпорядилась на власний розус, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 5 366 грн.41 коп.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч 1 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні.
16.12.2016 між ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно з даною угодою дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_5 зобов`язалась під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинений злочин, а саме: - за ч.1 ст.191 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Обвинувачена в судовому засіданні просила угоду з потерпілим про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявила, що здатна виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілий ОСОБА_6 також просив угоду про примирення затвердити.
Прокурор не заперечував проти затвердження укладеної угоди про примирення від 16.12..2016 року.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мале місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 умови угоди про примирення , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст.191 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 16.12..2016 укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 про примирення.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 16.12.2016 покарання за ч. 1 ст.191 КК України - у виді штрафу у розмірі 40 /Сорока/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1 .