Справа № 135/124/17
Провадження №11-кп/772/773/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

за участю прокурора : ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.03.2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ладижинського міського суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.03.2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відмовлено.

Засуджений ОСОБА_8 , не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, просив поновити строк для апеляційного оскарження ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.03.2017 року, ухвалу суду від 16.03.2017 року скасувати, постановити нову ухвалу , якою зарахувати йому , ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 мотивовано тим, що доводи судді протирічат вимогам ч.5 ст.72 КК України.

Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали є те, що копію ухвали суду від 16.03.2017 року він отримав лише 27.03.2017 року, про що поставив свій особистий підпис в розписці . Таким чином, вважає, що строк апеляційного оскарження пропущено ним з поважних причин від нього не залежних.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню

Висновок суду про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 обґрунтований та базується на наступному.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуте повністю.

Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Як вбачається з матеріалів провадження вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2012 року ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187,ч.3 ст.187,ч.1 ст.263,ч.3 ст.289,ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
02 квітня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2012 року змінено. Застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2012 року, з урахуванням внесених апеляційним судом змін, набрав законної сили 02.04.2013 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2012 року з 26.10.2010 року по 02.04.2013 року включно.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.04.2016 року вказану ухвалу суду змінено та постановлено у відповідності до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 25.10.2010 року по 02.04.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши , що у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання - строк попереднього ув`язнення за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2012 року , прийняв обґрунтоване рішення щодо відсутності підстав для зарахування вказаного строку
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого щодо зарахування в строк покарання періодів з 18.09.2013 року по 18.12.2013 року час утримання в Київському СІЗО при касаційному перегляді справи та з 25.03.2016 року по 21.02.2017 року при розгляді справи за нововиявленими обставинами .
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як убачається з матеріалів провадження вирок, яким засуджено ОСОБА_8 набрав законної сили 02.04.2013 року.
Таким чином, після набрання вироком законної сили припинилось і попереднє ув`язнення, як запобіжний захід.
Засуджений звернувся із заявами про перегляд вироку у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Рішення щодо скасування вироку за нововиявленими обставинами відсутнє.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2017 року засудженому зараховано в строк покарання із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі періоди з 18.09.2013 року по 18.12.2013 року та з 25.03.2016 року по 21.02.2017 року.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.04.2017 року апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 в суді першої інстанції задоволено, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2017 року , якою було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 і зараховано йому в строк покарання час знаходження у Київському СІЗО з 18.09.2013 року по 18.12.2013 року та час знаходження в Запорізькому СІЗО з 25.03.2016 року по 21.02.2017 року включно із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 щодо зарахування йому в строк покарання час знаходження у Київському СІЗО з 18.09.2013 року по 18.12.2013 року та час знаходження в Запорізькому СІЗО з 25.03.2016 року по 21.02.2017 року включно із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі .

Зазначена ухвала набула законної сили з моменту її проголошення.

За таких обставин, суд апеляційної вважає доводи засудженого ОСОБА_8 щодо застосування відносно нього положень ч.5 ст.72 КК України безпідставними.

Підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

П о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 ..

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.03.2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржене протягом 3-х місяців до касаційної інстанції з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно ст.532 ч.4 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом:

Суддя: