Кримінальне провадження № 703/4235/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі кримінальне провадження №001506 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , а зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, такого що має неповнолітню доньку 2007 року народження, раніше не судимого

- за ч.1 ст. 164 КК України ,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи згідно рішення Смілянського міського суду від 20 червня 2011 року зобов`язаним сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 травня 2011 року і до досягнення донькою повноліття, від сплати аліментів злісно ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість за 48 місяці 23 дні, що в грошовому еквіваленті становить 31446 грн. 25 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.164 КК України.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, та показав суду, що у нього з потерпілою є спільна донька ОСОБА_7 , та він за рішенням суду повинен сплачувати аліменти на її утримання, проте колишня дружина не дає йому бачитись із дочкою, тому він перестав сплачувати аліменти в результаті чого виникла заборгованість. У скоєному розкаявся, просив суд суворо не карати.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних під час досудового слідства на підтвердження тих обставин, що ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд вважає щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості, обставини провадження й особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише при залученні його до безоплатних суспільно корисних робіт, що можливо при призначенні покарання у виді громадських робіт, які є достатньою мірою покарання у даному випадку та вважає за недоцільне застосовувати більш суворе покарання передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Речові докази суду не надавались, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду.

Головуючий: ОСОБА_1