Справа № 423/2413/16-к
Провадження № 11-кп/782/112/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , поданою на вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 08 лютого 2017 року,

встановила:
Оскаржуваним вироком

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Золоте Луганської області, громадянин України, раніше був засуджений:

21.08.2015 року вироком Попаснянського районного суду Луганської області за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на один рік,

мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 3 місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання за цим вироком частково, у вигляді 3 місяців позбавлення волі, приєднано покарання за вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 21 серпня 2015 р., остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

До набрання вироком чинності запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишений у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання обчислений з 05 травня 2016 року.

Строк попереднього ув`язнення з 05 травня 2016 року по 08 лютого 2017 року зараховано у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1540,70 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що 04 травня 2016 р. приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_8 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_3 .

Потерпілий ОСОБА_8 та його знайомий ОСОБА_9 , які також знаходилися у стані алкогольного сп`яніння, на цей час перебували в приміщенні будинку, та стали спільно з ОСОБА_6 вживати спиртні напої у зальній кімнаті. Потім ОСОБА_9 заснув на ліжку у зальній кімнаті, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли до приміщення кухні, щоб покурити.

Знаходячись у приміщенні кухні, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 , який сидів на ліжку у приміщенні кухні, не менше восьми ударів кулаком своєї руки в область голови, та не менше одного удару в області лівої верхньої кінцівки, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс не менше трьох ударів пластиковим ковшем по обличчю ОСОБА_8 , після чого побачивши на обличчі потерпілого кров, припинив свої протиправні дії та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено наступні тілесні ушкодження: синці лівої скроневої області, лівої вушної раковини, лівої щоки, області підборіддя зліва, повік обох очей, спинки носу, правої скроневої області, слизової верхньої та нижньої губи в області проекції передніх зубів, задньої поверхні лівого передпліччя, рана волосистої часті тім`яної області справа та області підборіддя справа, перелом кісток та хрящів носа, крововилив під оболонки та в тканину головного мозку.

Згідно висновку експерта, пошкодження в області голови, стосовно живих осіб, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент спричинення. Пошкодження в області лівого передпліччя стосовно живих осіб, мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Смерть ОСОБА_8 настала від отриманої закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася переломами кісток черепу обличчя з крововиливом під оболонки та в тканину головного мозку, що призвело до набряку речовини головного мозку.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд 1-ї інстанції.

Вважає, що судовий розгляд був неповним, оскільки були проігноровані його доводи та показання свідків.

Вказує, що в судовому засіданні не був допитаний експерт з приводу наявності травм у ОСОБА_8 , а також не були допитані в якості свідків ОСОБА_10 , яка може підтвердити, що ОСОБА_8 після конфлікту був живий, та ОСОБА_9 , який знаходився у сусідній кімнаті і міг спричинити Сілічеву тяжкі тілесні ушкодження під час ймовірного конфлікту.

Вважає, що суд необґрунтовано не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_11 про стан ОСОБА_8 після нанесення йому ушкоджень.

Обвинувачений категорично заперечує встановлений судово-медичним експертом зв`язок між спричиненими ним ударами в ділянку голови Сілічева та настанням смерті потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого у повному обсязі викладених у ній доводів, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог та вважала вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження у межах заявлених апеляційних вимог та обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає , що вона не підлягає задоволенню за такими підставами.

Переглядаючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що провина його у нанесенні ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від яких той помер, підтверджена сукупністю зібраних по справі доказів, які були безпосередньо оголошені та досліджені у судовому засіданні, належним чином мотивовані та викладені у вироку суду, зокрема,

показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що 04 травня 2017 року, увечері, він бачив разом ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були нетверезі. Згодом бачив, як ОСОБА_13 , після того, як інші розійшлись, пішов у дім Сілічева, щоб продовжити вживати спиртні напої;

показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що о 4-30 ранку 05 травня 2017 він прокинувся і пішов до туалету на вулиці. Побачив світло у ОСОБА_8 вдома, відчинені вхідні двері. На поклик ніхто не відгукнувся. Він зайшов у дім, побачив там лежачого без ознак життя та закривавленого ОСОБА_16 , розбите пластикове відро. У сусідній кімнаті спав ОСОБА_9 , який жив, як тимчасово переміщена особа, разом із ОСОБА_8 . Той зазначив, що нікого і нічого не чув;

даними протоколу огляду місця події від 05.05.2017 року ( а.п. 119-127), відповідно до якого у будинку АДРЕСА_3 виявлений труп ОСОБА_8 , із видимими тілесними ушкодженнями, розбита лавка та пластикове відро;

даними протоколу огляду місця події ( а.п. 128-131) від 05.05.2017 року, відповідно до якого у лісосмузі поблизу будинку АДРЕСА_4 був знайдений та вилучений пакет із одежею із нашаруванням на ній речовини бурого кольору, схожою на кров;

даними протоколу вилучення у ОСОБА_6 його паспорту, на сторінках якого виявлено також нашарування речовини бурого кольору, яка схожа на кров ( а.п.132-134);

даними протоколу слідчого експерименту від 12.05.2016 року ( а.п. 157-163) та дослідженим судом відеозаписом цієї процесуальної дії, відповідно до яких ОСОБА_6 зазначав та демонстрував кількість та локалізацію нанесення ним ударів ОСОБА_8 руками та пластиковим відром;

висновком експерта № 90 від 05.05.2016 року ( а.п. 136), який зафіксував на правій руці ОСОБА_6 садно від взаємодії із тупим твердим предметом;

висновками експертів, відповідно до яких виявлена на знайденій одежі ОСОБА_13 та у змивах з будинку кров належить ОСОБА_8 або ОСОБА_9 ( а.п. 138-139,154-156,142-146, 148-152);

висновками судово-медичної експертизи № 75 ( а.п. 165-167), відповідно до яких смерть Сілічева настала від закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переламами кісток черепу обличчя, що призвело до набряку речовини головного мозку; за 8-12 годин до початку обстеження трупу, яке почалось 05.05.2017 року о 12-й годині.

Таким чином, суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, у тому числі, і показанням обвинуваченого ОСОБА_6 який частково визнав себе винним у скоєному, та, докладно мотивуючи та аналізуючи свої висновки, наслідуючи принцип «поза розумним сумнівом», надав правильну юридичну кваліфікацію діям обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 , обвинувачений навів у апеляційній скарзі доводи, аналогічні тим, про які він зазначав у суді 1-ї інстанції і які суд ретельно перевірив.

Так, обвинуваченим та його захисником дійсно заявлялись клопотання про виклик до суду свідка ОСОБА_9 і суд, задовольнивши клопотання, декілька разів викликав ОСОБА_12 у судове засідання.

Інформацією, наданою Попаснянським ВП ГУНП України у Луганській області, встановлено обставину, що ОСОБА_9 повернувся мешкати у свою домівку у м. Первомайську Луганської області, тобто, на непідконтрольну Україні територію Луганської області, за лінію розмежування АТО.

Оскільки ОСОБА_9 неможливо було допитати у судовому засіданні, суд обґрунтовано застосував норми ст. 97 КПК України та врахував «показання з чужих слів», зокрема, показання свідка ОСОБА_11 про те, що вони з ОСОБА_13 привели нетверезого ОСОБА_9 у дім та вклали у ліжко, та показання матері та сина ОСОБА_14 про те, що у момент знайдення ними трупу Сілічева той спав і згодом не міг нічого розповісти про події.

Тому, припущенням обвинуваченого про можливість Сухаря спричинити смерть ОСОБА_16 суд надав критичну оцінку, оскільки вони не підтверджені доказами.

У судових засіданнях обвинувачений не заявляв суду клопотання про виклик до суду ані судово-медичного експерта, ані свідка ОСОБА_17 .

Висновки СМЕ щодо часу настання смерті ОСОБА_8 узгоджуються із показаннями свідків у частині часу нанесення тілесних ушкоджень присутнім ОСОБА_6 і моментом знаходженням Архіповими трупу Сілічева.

Колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку суду, у тому числі, і за наведеними у апеляційній скарзі доводами.

Суд призначив ОСОБА_6 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, його вид та розмір відповідає ступіню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характеристиці особи обвинуваченого, наявності як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись ст. 405,407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 08 лютого 2017 року, яким ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 121 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання, за правилами ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 08 лютого 2017 по 16 травня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, але може бути оскаржена у апеляційному порядку учасниками кримінального провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у спосіб та строки, визначені ст. 424-427 КПК України, а для обвинуваченого ОСОБА_6 з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді