Справа № 367/4986/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1026/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 2 30.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гостомель, Київської області, без визначеного місця проживання,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2017 року за № 0001184, -

ВСТАНОВИЛА:
02 серпня 2017 року до Вишгородського районного суду Київської області із Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області передано обвинувальний акт, складений старшим слідчим слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та затверджений прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, відповідно до якого органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, а саме у вбивстві, вчиненому через необережність.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, повернуто прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки взагалі не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_6 , що, з огляду на вимоги ч.1 ст.337 КПК України, не дає підстав суду для призначення судового розгляду в даному кримінальному провадженні. Зокрема, суд першої інстанції зазначив про те, що виклад фактичних обставин у обвинувальному акті є неконкретним та суперечливим, що свідчить про неналежне встановлення події злочину, не визначено суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 злочину, не у повній мірі визначено механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, не надано оцінки діям обвинуваченого в частині того, що інкриміновані йому дії були наслідком його дій щодо вступу у статеві відносини з потерпілою, а саме чи мало місце зґвалтування чи замах на цей злочин. На переконання суду першої інстанції, відсутність належним чином сформульованого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і його право на захист. Крім того, суд першої інстанції вказав про те, що з реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається відомостей про виконання дій, передбачених ч.7 ст.290 КПК України, а саме надання доступу потерпілій до матеріалів досудового розслідування.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року скасувати, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На думку апелянта, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів належного обґрунтування своїх висновків щодо невідповідності обвинувального акта відносно ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України та неможливості призначення кримінального провадження до судового розгляду. Прокурор у своїй апеляційній скарзі зазначає про те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, містить в собі всі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України, зокрема в ньому викладені фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зазначена його кримінально-правова кваліфікація, а також сформульоване обвинувачення. На переконання прокурора, перевірка судом правильності кваліфікації дій обвинуваченого в ході підготовчого судового засідання - є передчасною. З урахуванням викладених в апеляційній скарзі доводів, прокурор просить ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_6 скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Колегія суддів з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_6 , вимогам ст. 291 КПК України, погодитися не може, так як зазначений висновок не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та матеріалах кримінального провадження.

Зі змісту обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, вбачається, що він складений старшим слідчим слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_6 містить всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, а саме найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені місце, час, мотив інкримінованого обвинуваченому злочину. До обвинувального акта доданий реєстр матеріалів досудового розслідування. Обвинувальний акт затверджений прокурором.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є неконкретним та суперечливим, що свідчить про неналежне встановлення події злочину, так як відповідно до ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими.
Предметом дослідження суду першої інстанції під час підготовчого судового засідання є відповідність обвинувального акта в цілому вимогам КПК України, при цьому, фактичні обставини кримінального правопорушення суд встановлює шляхом безпосереднього дослідження доказів під час судового розгляду, однак, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі фактично вдався до оцінки встановлених прокурором фактичних обставин кримінального провадження, виразивши сумніви з приводу повноти встановлених та викладених прокурором в обвинувальному акті деталей вчинення ОСОБА_6 злочину, в тому числі про механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень та щодо того, чи мало місце зґвалтування потерпілої чи замах на цей злочин.
Також, всупереч висновків суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист від конкретного обвинувачення, так як прокурором у формулюванні обвинувачення зазначено всі елементи складу інкримінованого йому злочину.
При цьому, наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема, відсутність відомостей щодо надання доступу потерпілому до матеріалів досудового розслідування, сама по собі не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору. Вказана обставина, в разі її підтвердження, може бути підставою для застосування наслідків, передбачених п.12 ст.290 КПК України.
Таким чином, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому правові підстави для його повернення прокурору, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у суду першої інстанції були відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором під час апеляційного розгляду заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , який спливає 04 вересня 2017 року, на 60 днів, у зв`язку тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості проти життя та здоров`я особи, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, крім того наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, при цьому з моменту застосування запобіжного заходу вказані вище ризики не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження з приводу заявленого прокурором клопотання, колегія суддів вважає правильним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, колегією суддів з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 не працює та не має постійного місця проживання, встановлено достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ймовірність переховування обвинуваченого від слідства та суду, при цьому з моменту застосування запобіжного заходу вказаний вище ризик не зменшився та виправдовує подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

При цьому, ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу не підлягає апеляційному оскарженню, та, відповідно, і апеляційному перегляду.

Керуючись ст. ст. 331, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2017 року за № 0001184, скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 28 жовтня 2017 року включно, та утримувати обвинуваченого ОСОБА_6 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор». Судді:

________________ __________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4