Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4776/16-к
У Х В А Л А
26 квітня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Білоцерківської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:
22.04.2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник вказував у своїй скарзі на те, що у березні 2016 року він звернувся до Білоцерківської місцевої прокуратури із заявою про невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин, вчинений ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 191, ст. 356 КК України. Вказував, що отримав відповідь про відсутність підстав для вживання заходів прокурорського реагування по вказаному повідомленню. Просив суд зобов`язати керівника Білоцерківської місцевої прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою на підставі ст. 214 КПК України за ч. 4 ст. 191, ст. 356 КК України та розпочати досудове розслідування.

Скаржник та його представник в суді скаргу підтримали за викладених у ній обставин та просили її задовольнити.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури та представник Білоцерківського відділу поліції до суду не з`явилися. Про день та час розгляду скарги в суді були належним чином повідомлені. Причину неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із висновку про результати перевірки по заяві ОСОБА_3 від 04.02.2016 року, складеним дільничним інспектором Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , дільничний інспектор відібрав пояснення у ОСОБА_3 та зазначив, що опитати ОСОБА_6 не вдалося можливим, оскільки останній перебуває в лікарні. ОСОБА_6 по телефону повідомив, що дане устаткування належить йому, оскільки він його придбав. Проте дільничним інспектором не перевірені дані факти за заявою ОСОБА_3 , висновок складено необґрунтовано та передчасно. Також встановлено, що відповідно до відповіді від 22.03.2016 року за № 33-2854 в.о. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури С. Турчина ОСОБА_3 роз`яснено, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його зверненням не вбачається.

Разом з тим, вважаю, що на даний час неможливо встановити розмір збитків, а скаржник просить внести відомості до ЄРДР за ч. 4 ст. 191 КК України привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинені у великих розмірах. Тому вважаю за можливе зобов`язати в.о. керівника Білоцерківської місцевої прокуратури С. Турчина внести відомості за заявою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 191 та за ст. 356 КК України. Розмір збитків, заподіяних внаслідок неправомірних дій, встановлюватиметься органом досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Білоцерківської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати керівника Білоцерківської місцевої прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до вимог ст. 214 КПК України, які надійшли за заявою ОСОБА_3 по факту скоєння злочину ОСОБА_6 , передбаченого ч. 1 ст. 191, ст. 356 КК України.

Копію ухвали для виконання невідкладно направити до Білоцерківської місцевої прокуратури для негайного виконання.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1