154/3317/16
1-кп/154/304/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000997 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тростянець, Тростянецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, раніше не судимого,-

за ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом, при достовірно не встановлених досудовим слідством обставинах, 02.11.2016 року, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу, придбав мисливський ніж, який переніс та помістив у салон власного автомобіля марки «Форд-Галаксі», р.н.з. НОМЕР_1 , де зберігав його у ніші для дрібних речей дверей водія, що давало можливість швидкого його використання. В подальшому, 04.11.2016 року, ОСОБА_4 перевіз його в м. Устилуг Володимир-Волинського району, де близько 09 год. 30 хв., під час перетину державного кордону України в напрямку Республіки Польща в прикордонному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг-Зосін», вказаний ніж, який відноситься до клинкової холодної зброї з коротким клинком, колюче-ріжучої дії, виготовлений саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення, було виявлено та вилучено у нього працівником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під час проведення прикордонно-митного контролю зазначеного транспортного засобу.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

28 листопада 2016 року між прокурором Володимир-Волинським місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000997 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 с. 263 КК України в повному обсязі.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 28.11.2016 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати в сумі 351,84 грн. за проведення експертизи слід покласти на ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28 листопада 2016 року між прокурором Володимир-Волинським місцевої прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Речові докази по справі: ніж знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 351, 84 грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1