АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/194/17 Справа № 708/1523/16-к Категорія: ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 10.09.2015 року Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 187, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, дані про вступ вироку в законну силу відсутні -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі;

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Чигиринського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він повторно, 12 листопада 2016 року, близько 18:00 години, шляхом віджиму дверних скоб, проник до будинку по АДРЕСА_2 , який орендує ОСОБА_9 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав електричний обігрівач моделі «Elenberg EL HT 9661» (+ ніжка), що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальних збитків на суму 1550 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого, просив вирок суду скасувати через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та істотне порушення кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.09.2015 року та остаточно визначити ОСОБА_7 до відбуття 5 років позбавлення волі. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не враховано, що злочин ним вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.09.2015 року, після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, а тому остаточне покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважаючи вирок суду незаконним, винесеним з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просив його скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки судом не було досліджено всіх матеріалів кримінального провадження, що суперечить висловленому ним бажанню про дослідження всіх доказів по справі. При призначенні покарання судом першої інстанції не враховано наявність вироку Чигиринського районного суду від 10.09.2015 року. При цьому, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримку власної апеляційної скарги та заперечення проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення, а апеляційна скарга прокурора - до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим та грунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409,ч.1 ст. 412 КПК України підставою для скасування вироку є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити справедливий вирок.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України, віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 - закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

З огляду на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (Санніно проти Італії рішення № 30961/03 від 27 квітня 2006 р) забезпечення ефективного захисту є обов`язком суду, а тому нероз`яснення обвинуваченому права мати захисника та обмеження цього права, незабезпечення ефективної правової допомоги є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З фонограми судового засідання вбачається, що 19.12.2016 року було розпочато судовий розгляд даного кримінального провадження по суті, після відкриття судового засідання, оголошення складу суду та роз`яснення права відводу, головуючий запитав обвинуваченого ОСОБА_7 чи отримав він пам`ятку про права та обов`язки та чи зрозумілі йому права, при цьому судом не було роз`яснено обвинуваченому право мати захисника відповідно до ст. 49 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, не роз`яснено йому право мати захисника через центр з надання безоплатної правової допомоги, так як коштів на укладення угоди з захисником він не мав, слухання справи в районному суді проводилось без захисника, хоча він його допомоги потребував, оскільки не міг самостійно без ефективної правової допомоги кваліфікованого захисника здійснювати свій захист. Також зазначав, що відносно нього Чигиринським районним судом ще виносились вироки, а тому остаточне покарання йому повинно бути призначено на підставі ст.. 71 КК України з врахуванням вироків Чигиринського районного суду від 10.09.2015 р. та 17.01.2017р.

Тому, колегія суддів вважає, що при зазначених обставинах районним судом було порушено право ОСОБА_7 на кваліфіковану правову допомогу, чим порушено його право на захист, передбачене КПК України, Конституцією України та п. с) ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, з вироку суду першої інстанції вбачається, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, без дослідження доказів стосовно обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань.

Під час апеляційного розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що погодився на скорочений розгляд справи судом першої інстанції, оскільки не мав захисника і наслідків такого розгляду справи не розумів.

Колегія суддів вважає, що районний суд, розглянувши справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України , не з`ясував належним чином позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , письмової згоди на розгляд справи судом у скороченому порядку без з`ясування фактичних обставин справи та дослідження доказів щодо вказаних обставин справи не давав, і, як пояснив під час апеляційного розгляду справи - наслідків такого розгляду справи у спрощеному порядку не розумів.

Тому, колегія судді вважає, що суд першої інстанції допустив істотні порушененя вимог кримінального процесуального закону та безпідставно розглянув кримінальне провадження у порядку ч. 3 чт. 349 КПК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції під час судового провадження були допущені істотні порушеням вимог кримінального процесуального законодавства, тому колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого потрібно, дослідивши докази по справі в повному обсязі відповідно до вимог кримінального і кримінального процесуального законів та з врахуванням доводів, викладених в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого, прийняти законне і обґрунтоване рішення .

З огляду на вищенаведене, оскільки вирок суду підлягає скасуванню, а цим вироком був обраний запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, який також скасовується, тому з врахуванням наявності вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.01.2017 року відповідно до якого йому призначеного покарання у виді реального позбавлення волі, колегія суддів, з метою дотримання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних прав та обов`язків, а також запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.04.2017р.

Керуючись ст. 404, ст. 405, п.6 ч.1 ст. 407, 409, ст. 412, ст. 415 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.04.2017 року.

Головуючий :

Судді :