Справа № 696/1432/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, депутатом не являється, утриманців не має, не одруженого, раніше судимого: 18.11.2009 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі ст. 70 КК України до восьми років та шести місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 29.06.2010 вирок Чигиринського районного суду від 18.11.2009 змінено та пом`якшено покарання до 8 років позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2013 звільнений умовно - достроково з не відбутим строком покарання 2 роки 6 місяців 9 днів, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, депутатом не являється, утриманців не має, не одруженого, раніше судимого: 18.05.2011 Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі, звільнений умовно - достроково 19.10.2012 з не відбутим строком покарання 2 місяці 18 днів; 11.10.2013 Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту строком на два місяці; 17.01.2014 Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений умовно - достроково 10.03.2015 з не відбутим строком покарання 4 місяці 25 днів; 03.03.2016 Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, звільнений умовно - достроково 29.07.2016 з не відбутим строком покарання 6 місяців 13 днів, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини за таких обставин, а саме: повторно, 28.07.2016 близько 22 години 00 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном, прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , відчинивши хвіртку, проник на огороджену територію вказаного домоволодіння, на якому біля будинку виявив алюмінієвий казан ємкістю 15 літрів та алюмінієвий казан ємкістю 12 літрів, після чого діючи умисно, таємно з особистих корисливих спонукань, викрав алюмінієвий казан ємкістю 15 літрів, вартістю 280 гривень та алюмінієвий казан ємкістю 12 літрів, вартістю 250 гривень, які належать ОСОБА_7 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 530 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у сховище.

Він же, повторно, 10.10.2016 близько 04 години 00 хвилин, діючи за попередньою змовою та у співучасті з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з особистих корисливих спонукань, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, таємно проникли на огороджену територію підсобного господарства, що розташоване поблизу будинку АДРЕСА_4 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_8 , звідки викрали двох поросят віком 3 місяці, вартістю 600 гривень кожне, на загальну суму 1200 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_8 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, чим завдали останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у сховище.

Він же, ОСОБА_4 повторно, 17.10.2016 близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи біля приміщення продуктового магазину, який розташований по АДРЕСА_5 , при раптово виниклому умислі на заволодіння чужими майном, під стіною вказаного магазину, виявив велосипед марки «Україна», після чого діючи умисно, таємно, з особистих корисливих спонукань, викрав згаданий велосипед вартістю 350 гривень, що належить ОСОБА_9 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Він же, ОСОБА_4 , повторно, в період часу з 05.11.2016 по 11.11.2016 маючи умисел на заволодіння чужим майном, прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_10 , відчинивши хвіртку, проник на огороджену територію вказаного домоволодіння, на якому біля будинку виявив алюмінієвий бідон ємкістю 25 літр, після чого діючи умисно, таємно з особистих корисливих спонукань, викрав згаданий алюмінієвий бідон вартістю 350 гривень, що належить ОСОБА_10 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у сховище.

ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 395, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини за таких обставин, а саме: повторно, в період часу з 01.09.2016 по 10.09.2016 перебуваючи на подвір`ї гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_7 , виявив килим для підлоги розміром 2.9 х 2 метрів, який висів на металевій шворці, після чого діючи умисно, таємно, з особистих корисливих спонукань, викрав згаданий килим вартістю 1350 гривень, що належить ОСОБА_11 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

Він же, ОСОБА_5 , повторно, 24.09.2016 близько 04 години, після розпиття спиртних напоїв у кімнаті підсобного приміщення деревообробного цеху на території пилорами за адресою АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при раптово виниклому умислі на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_13 заснув, таємно, з кімнати підсобного приміщення викрав в останнього ноутбук марки «PartnerW 500 LRoverBook» вартістю 1200 гривень, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Він же, ОСОБА_5 повторно, 24.09.2016 близько 04 години 30 хвилин, після розпиття спиртних напоїв у кімнаті підсобного приміщення в деревообробному цеху на території пилорами за адресою АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при раптово виниклому умислі на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_13 заснув, таємно, з приміщення деревообробного цеху викрав електричну дрель марки «Інтерскол», вартістю 600 грн., ручний фрезер марки «Phiolent», вартістю 1000 грн. та торцювальну пилку марки «DeWALT», вартістю 7500 грн., що належать ОСОБА_12 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 9100 гривень.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Він же, ОСОБА_5 , повторно, 10.10.2016 маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження серцевини врізного замка на вхідних дверях, проник в квартиру АДРЕСА_8 , власником якої є ОСОБА_14 , де в одній із кімнат вказаної квартири виявив килим розміром 3 х 1.5 метрів, який висів на стіні, після чого діючи умисно, таємно, з особистих корисливих спонукань, викрав згаданий килим вартістю 1100 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_14 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав останній матеріальної шкоди на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватими в інкримінованих злочинах та пояснив, що він 28.07.2016 близько 22 год. прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , звідки викрав 2 алюмінієві казани ємкістю 15 та 12 літрів. Також 10.10.2016 близько 04 год., разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з підсобного, що по АДРЕСА_4 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_8 викрали двох поросят віком 3 місяці. Він же, 17.10.2016 близько 18 год., біля приміщення продуктового магазину, по АДРЕСА_5 , викрав велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_9 . Він же, в період часу з 05.11.2016 по 11.11.2016 з території домоволодіння по АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_10 , викрав алюмінієвий бідон.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватими в інкримінованих злочинах та пояснив, що він в період часу з 01.09.2016 по 10.09.2016 перебуваючи на подвір`ї гуртожитку по АДРЕСА_7 , викрав килим для підлоги розміром 2.9 х 2 метрів, який висів на металевій шворці. Також 24.09.2016 близько 04 години, після розпиття спиртних напоїв у кімнаті підсобного приміщення деревообробного цеху пилорами, що в АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрав в останнього ноутбук марки «PartnerW 500 LRoverBook», та електричну дрель марки «Інтерскол», ручний фрезер марки «Phiolent», та торцювальну пилку марки «DeWALT», що належать ОСОБА_12 . Він же, 10.10.2016 проник в квартиру АДРЕСА_8 , власником якої є ОСОБА_14 , звідки викрав килим розміром 3 х 1.5 метрів. Також 10.10.2016 близько 04 год., разом з ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з підсобного, що по АДРЕСА_4 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_8 викрали двох поросят віком 3 місяці.

Суд вважав можливим, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували прокурор, обвинувачені, захисник, при цьому правильно розуміючи зміст даних обставин і в них не було сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу було роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною 2 статті 185 КК України та частиною 3 статті 185 КК України.
Суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії обвинувачених ОСОБА_5 за частиною 2 статті 185 КК України та частиною 3 статті 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи, що ОСОБА_4 в період непогашеної судимості скоїв ряд злочинів, серед яких середньої тяжкості та тяжкий злочини, щиро кається у вчиненому, проте по місцю проживання характеризується негативно, суд дiйшов висновку, що найбільш доцільним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи, що ОСОБА_5 в період невідбутого покарання, скоїв ряд злочинів, серед яких середньої тяжкості та тяжкий злочини, щиро кається у вчиненому, проте по місцю проживання характеризується негативно, суд дiйшов висновку, що найбільш доцільним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч. 2 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про можливість зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання як це передбачено ст. 72 КК України суд виходить з наступного.

У відповідності до внесених змін до ст. 72 КК України згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015 року, викладено новий зміст цієї статті, а саме визначено у ч.5 ст. 72 КК України, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Водночас у п. 2 Прикінцевих положень Закону України за № 838-VIII від 26.11.2015 року зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Таким чином, що у зв`язку з тим, що зміст статті 72 КК України викладено у новому сформованому змісті, як того вимагає ЗаконУкраїни за № 838-VIII від 26.11.2015 року, проте Прикінцеві положення самого Закону мають посилання, які викликають неоднозначне тлумачення можливості застосування статті 72 КК України до осіб, по яким ще не набрав законної сили обвинувальний вирок, суд має констатувати наявність протиріч у законодавстві України щодо правового визначення з даного питання.

В даному випадку суд вважає за необхідне застосувати норми Конституції України та практику Європейського суду з прав людини, так як у ст.ст. 8, 58 Основного Закону визначено, що він являється нормативним актом прямої дії, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а практика Європейського суду з прав людини є обов`язковою для застосування національними судами.

Європейська Комісія за демократію через право у Доповіді щодо верховенства права зазначала, що однією з складових верховенства права є правова визначеність, вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуації правовідносин, що виникають.

Так, у справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» (рішення від 25 листопада 1999 році) Суд вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законом» є передбачуваність. Норму не можна вважати «законом», якщо вона не сформована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватись цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.

Про це ж йдеться і у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2004 року по справі «Пукх проти Естонії», згідно якого кримінальне право не повинно надмірно тлумачитись на шкоду обвинуваченому.

У рішенні ЕСПЛ від 06 листопада 2008 року «Єлоєв проти України» також зазначено, що практика, яка виникала у зв`язку із законодавчою прогалиною і яка зумовлює тримання особи під вартою протягом необмеженого і непередбачуваного строку за обставин, коли таке тримання не передбачається конкретними положеннями законодавства, ні будь-яким судовим рішенням, сама по собі суперечить принципу юридичної визначеності, який імплікований Конвенцією і який становить один з основних елементів верховенства права. Аналогічні положення викладені у рішенні ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України».

Власне бачення правової визначеності Конституційний Суд України сформував у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, в якому зазначається, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі». Цим Конституційний Суд України наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування. Така неврегульованість чи відсутність визначеності в діяльності органів державної влади щодо особи може мати негативні наслідки та привести до сваволі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати йому в строк відбування основного покарання час попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з часу 19 жовтня 2016 року з розрахунку відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі, оскільки юридична невизначеність та нечіткість Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015 року не може тлумачитись на погіршення його становища.

Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до статті 100 КПК України необхідно вирішити долю речового доказу.

Керуючись статтями 349, 366 368, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання :

- за частиною 2 статті 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за частиною 3 статті 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 3 (три) роки позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до його виконання.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання :

- за частиною 2 статті 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за частиною 3 статті 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України та ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за новим вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі частково приєднати покарання за вироком від 03.03.2016 року Кам`янського районного суду Черкаської області, яким він був засуджений до 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, і був звільнений 29.07.2016 року умовно-достроково з не відбутим строком 6 (шість) місяців 13 (тринадцять) днів обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі (при переведенні мір покарання з обмеження волі на позбавлення волі) строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 19 жовтня 2016 року з розрахунку відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.Строк рахувати з 19 жовтня 2016 року.

Речові докази:

алюмінієві частини вагою 10 кг., що передані на зберігання ОСОБА_7 ; електричну дрель марки «Інтерскол», ручний фрезер марки Phiolent», торцювальну пилку марки «DeWALT», які передані на зберігання ОСОБА_12 ; ноутбук марки «PartnerW 500 LRoverBook», який переданий на зберігання ОСОБА_13 ; килим розміром 3*1,50 м, який переданий на зберігання ОСОБА_14 ; двоє поросят, що передані на зберігання ОСОБА_8 ; килим розміром 2,9*2 м., що передано на зберігання ОСОБА_11 ; велосипед марки «Україна», який передано на зберігання ОСОБА_9 ; алюмінієвий бідон ємкістю 25 л., що переданий на зберігання ОСОБА_10 залишити за належністю. Чоловічу куртку, яка зберігається в кімнаті речових доказів Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику.

Копію вироку після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Учасники провадження мають право отримати у суді копію вироку, а учасникам, які не були присутні у судовому засіданні копія вироку надсилається.
На вирок може бути подана апеляційна скарга учасниками процесу до судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, через Кам`янський районний суд Черкаської області.

Суддя :