Справа № 638/5511/17
Провадження № 1-в/638/212/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання, яке надійшло від прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасове залишення засудженої ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі за ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2017 року прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених особою, за які вона не ьула засуджена.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену судимість за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2015, яким була засуджена за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не встала і знову вчинила умисний корисливий злочин проти власності, та своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману і зловжив ння дотірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того прокурор зазначає, що будучі опитаною за обставинами подій 06.01.2017 ОСОБА_4 свою вину у вчиненні шахрайства визнала повністю і розповіла про обставини вчинення нею кримінального правопорушення.

Але, згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомити ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що 16.02.2017 вона була засуджена Дзержинським районним судом Харківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до покарання строком на 3 роки і 7 місяців позбавлення волі і на теперішній час знаходиться у Харківській установі виконання покарань №27 (СІЗО). Вказаний вирок вже набрав законної сили.

Тому, у прокурора у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження № 0000053 від 28.02.2017 року виникла необхідність у проведенні слідчих і процесуальних дій за участю засудженої ОСОБА_4 , у тому числі з метою повідомлення останній про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.02.2017 року, ОСОБА_4 , визнано винною у вчиненні кримінально злочину- правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та засуджено до покарання строком на три роки і сім місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 24 березня 2017 року.

Засуджена ОСОБА_4 , перебуває в Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області № (27).

В той час в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження за № 0000053 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України.

Посилаючись на ст.ст. 537, 539 КПК України, прокурор просить надати дозвіл на тимчасове залишення засудженої ОСОБА_4 , в слідчому ізоляторі на два місяці строком до 15.05.2017 року, оскільки для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню за №80000053 необхідно виконати процесуальні дії з ОСОБА_4 , а саме: в тому числі повідомити про підозру та інше.

Пунктом 12 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 ст.539 КПК України має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи в зв`язку з розглядом справи в суді.

Таким чином, п.12 ч.1 ст.537 КПК України передбачена можливість залишення засудженого у слідчому ізоляторі для проведення окремих процесуальних дій, а не проведення в цілому досудового розслідування, оскільки в разі необхідності тримання підозрюваного в слідчому ізоляторі, під час проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №80000053 за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.2 ст.190 КК України, слідчий, прокурор не позбавлені можливості відповідно до ст.184 КПК України звернутися до суду з клопотанням про застосування відповідного запобіжного заходу, оскільки застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою передбачається на строк не більше 60 днів, в той час як залишення засудженого у слідчому ізоляторі згідно п.12 ч.1 ст.537 КПК України передбачається не на строк, а для проведення окремих процесуальних дій, тому ці заходи забезпечення кримінального провадження не є тотожними.

Крім того, оскільки вирок суду відносно ОСОБА_4 набрав законної сили, тому судом не вбачається правових підстав для прийняття рішення про залишення засудженої ОСОБА_4 , в слідчому ізоляторі.

Враховуючи викладене, судом не вбачається підстав для задоволення клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 про надання дозволу на тимчасове залишення засудженої ОСОБА_4 , в слідчому ізоляторі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 про надання дозволу на тимчасове залишення засудженої ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

СУДДЯ