Справа № 161/3151/17
Провадження № 1-кс/161/1655/17
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 27 лютого 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно вилучене у військовій частині НОМЕР_1 , -
Слідчий військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене у військовій частині НОМЕР_1 , а саме: оригінал книги обліку угод КЕС № 1327, оригінал справи «Типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 04.01.2016, оригінал платіжного доручення № 87 від 07.02.2017, оригінал договору № 19/17/14/КЕС-2017, оригінал видаткової накладної №370365 від 01.02.2017, оригінал довідки про погодження договору, оригінал меморіального ордеру №6/1 за лютий 2017, оригінал накладної № 36, оригінал картки № 508/4, ноутбук марки «DELL» моделі «Inspiron 5030» №5030-7768.
В ході проведення слідчих та розшукових дій було встановлено, що30.01.2016 року посадові особи військової частини НОМЕР_1 зловживаючи своїм службовим становищем, уклали з ДП «Сєвєродонецьке ЛМГ» договір №19/17/14/КЕС-2017 про закупівлю товару за державні кошти, а саме дров у загальній кількості 176 метрів кубічних на загальну суму 90 тис. грн., які у подальшому облікували за вказаною військовою частиною. Однак, на даний час дрова у вказаній кількості до військової частини НОМЕР_1 не поставлено, у зв`язку з чим, державі завдано збитків у загальній сумі 90 тис. грн.
Враховуючи те, що вище вказані речі та документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, і тому відповідає критеріям ч.2 ст. 167 КПК України, тому слідчий звернувся із даним клопотанням.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так, згідно ч.ч.1, 2, 6 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користуванн майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Крім того, слідчий суддя вправі накласти арешт на майно у вигляді речей, якщо вони відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України лише під час судового провадження.
Зважаючи, що до матеріалів клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме на вказані речі та документи, суду надані всі необхідні та достатні документи, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, для суду вони є достатніми для накладення арешту на майно, тому клопотання про накладення арешту на вище вказане майно, підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
Накласти арешт на майно, яке було вилучене у військовій частині НОМЕР_1 , а саме: оригінал книги обліку угод КЕС № 1327, оригінал справи «Типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 04.01.2016, оригінал платіжного доручення № 87 від 07.02.2017, оригінал договору № 19/17/14/КЕС-2017, оригінал видаткової накладної №370365 від 01.02.2017, оригінал довідки про погодження договору, оригінал меморіального ордеру №6/1 за лютий 2017, оригінал накладної № 36, оригінал картки № 508/4, ноутбук марки «DELL» моделі «Inspiron 5030» №5030-7768.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1