Єдиний унікальний номер 225/6516/15-к
Номер провадження 11-кп/775/160/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄДРДР за № 0001026 від 24.10.2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородське м.Торецька Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 150000 гривень і на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 100000 гривень, вирішено питання про судові витрати та речові докази, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 24 жовтня 2015 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_7 діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України будучи неуважним, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, належним шляхом не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, рухаючись зі швидкістю 110 км/год на закругленні проїжджої частини вул. Радянської вліво, відносно напрямку руху автомобіля, не обрав безпечну швидкість свого руху, перевищив дозволену максимальну швидкість у межах населеного пункту, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого виїхав за межі проїжджої частини вправо, де поблизу будинку №137 по вказаній вулиці скоїв зіткнення з електровелосипедом марки «AZIMUT» під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку по правому узбіччю.

Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п.п. 12.1, 12.4,

12.9 (б) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причино-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді смерті велосипедиста ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає призначене покарання ОСОБА_7 занадто суворим та несправедливим, просить вирок суду змінити в сторону пом`якшення покарання. На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції не врахована думка захисника та обвинуваченого про призначення мінімального покарання з іспитовим строком, оскільки в місцях позбавлення волі, в нього не буде можливості відшкодовувати шкоду потерпілим. Також зазначає, що стягнута моральна шкода занадто велика. При призначені покарання суд першої інстанції визнав пом`якшуючу обставину тільки щире каяття, не прийнявши до уваги інші обставини, а саме: визнання вини, вибачення перед потерпілими, сприяння розкриттю злочину, а також той факт, що з місця злочину обвинувачений не втік, відшкодування матеріальних збитків, знаходження у обвинуваченого на утриманні двох неповнолітніх дітей, до скоєння злочину працюючого на високооплачуваній роботі.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі, просить вирок суду змінити в сторону пом`якшення покарання. Обґрунтування апеляційної скарги виклав, аналогічні доводам захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які просили апеляційні скарги задовольнити, прокурора, який просив апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновок суду стосовно доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, наведених у вироку, відповідає матеріалам провадження і ґрунтується на доказах, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України; дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України вірно, що не оспорюється в апеляційних скаргах.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо невідповідності призначеного судом покарання його особі та тяжкості злочину, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинені кримінального правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується за місцем проживання і колишньої роботи позитивно.

У відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Як вбачається за матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, рухався на великій швидкості в межах населеного пункту на спеціальній військовій техніці, враховуючи тяжкі наслідки скоєного злочину, думку потерпілих, яки просили призначити покарання в максимальних межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому підстав для пом`якшення покарання та задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 08 липня 2016 року по 06 червня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: