АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №641/7721/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1011/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.149 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1011/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

засуджено за ч.2 ст.149 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 4500 грн.

Як установив суд, ОСОБА_7 , в лютому 2015 року, точна дата і час не встановлені, перебуваючи в м.Харкові, умисно, із корисливих спонукань, діючи за попередньою змовою та в групі з невстановленими особами, які знаходились на території Ізраїлю, посягаючи на фізичну свободу та особисту недоторканність особи та суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел, спрямований на торгівлю людьми, здійснення незаконних угод, об`єктом яких є людина, а також вербування, переміщення, одержання та в подальшому передачу людини, вчинених з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану, у телефонному режимі домовився з невстановленою особою з Ізраїлю про здійснення в м.Харкові підбору осіб жіночої статі, які знаходились у скрутному матеріальному стані, для подальшого їх вербування та переміщення до м.Тель-Авів, Ізраїль, з метою подальшої сексуальної експлуатації.
На виконання свого протиправного умислу, ОСОБА_7 , 08 травня 2015 року о 12 год. 21 хв., заздалегідь домовившись про місце зустрічі біля магазина «Чарівниця», що знаходиться навпроти ЗАТ «Дитячий світ», за адресою: м.Харків пл.Конституції, 9, зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Під час зустрічі, ОСОБА_7 візуально визначив зовнішні дані ОСОБА_10 як такі, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також із розмови з`ясував, що ОСОБА_10 перебуває у тяжкому матеріальному стані та використовуючи її уразливий стан, запропонував ОСОБА_10 займатись проституцією на території Ізраїлю. При цьому, ОСОБА_7 використовуючи її уразливий стан, який виражався у тяжкому матеріальному положенні, з метою вербування ОСОБА_10 для подальшої сексуальної експлуатації на території м.Тель-Авів, Ізраїль, пообіцяв останній, яка на той час не мала постійної роботи та джерел існування, що у разі її згоди на цю пропозицію їй будуть сплачувати суму не менше ніж 60 доларів США за одну годину надання послуг сексуального характеру, що для ОСОБА_10 складало значну суму.
ОСОБА_10 , не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 , використовуючи уразливий стан, який виразився у тяжкому матеріальному становищі, діючи за попередньою змовою та в групі з невстановленими особами на території Ізраїлю, завербував ОСОБА_10 з метою її подальшої експлуатації на території м.Тель-Авів, Ізраїль. В подальшому, ОСОБА_7 за власні кошти придбав авіаквиток до Ізраїлю для ОСОБА_10 та домовився з нею зустрітися 28 травня 2015 року в міжнародному аеропорту «Харків».
28 травня 2015 року о 00 год. 20 хв., на території міжнародного аеропорту «Харків», за адресою: м.Харків вул.Ромашкіна, 1, ОСОБА_7 , який намагався вивезти до м.Тель-Авів, Ізраїль для подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_10 , був затриманий співробітниками міліції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дії, посилається на суворість призначеного йому покарання. Зазначив, що суд при призначенні покарання не врахував, що у зв`язку з наявністю у нього захворювання він потребує постійного лікування, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацюючу дружину, яка також постійно потребує медичного лікування, часткове відшкодування моральної шкоди потерпілій, а також відсутність настання тяжких наслідків від злочину. Просить призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.149 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні дружину та двох неповнолітніх дітей, визнавши останню обставину, пом`якшуючою покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

За таких обставин, суд призначив обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.149 КК України без конфіскації майна, яке за своїм видом і розміром колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Разом з тим доводи скарги обвинуваченого про можливість застосування до нього положень ст.75 КК України не позбавленні підстав.
Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п ' яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як слідує із матеріалів провадження, при призначені покарання суд перерахував але у повній мірі не врахував дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, страждає на виразкову хворобу, у зв`язку з чим потребує лікарської допомоги, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючу дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, на теперішній час обвинувачений займається трудовою діяльністю, є єдиним годувальником своєї сім'ї, оскільки його заробітна плата єдине джерело доходів, за яке існує його сім'я.

Залишив поза увагою суд і те, що негативних наслідків від вчиненого обвинуваченим не настало, ОСОБА_12 частково відшкодував завдану моральну шкоду потерпілій, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому покарання, пов`язаного з його реальним відбування у місцях позбавлення волі.

До того ж з моменту вчинення обвинуваченим цього кримінального правопорушення пройшов значний час більше двох років, протягом яких ОСОБА_12 ні в чому гідному осуду не помічений.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 без реального відбування ним покарання у місцях позбавлення волі, а тому вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного йому за ч.2 ст.149 КК України основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Покласти на ОСОБА_7 ОСОБА_13 передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: