печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме: на будинок АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП з місцем реєстрації у Сполученому Королівстві Великобританії та Північної Ірландії.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006450 від 01.10.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність в накладенні арешту на будинок АДРЕСА_1 з метою уникнення його відчуження особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення та уникнення настання інших наслідків, які можуть перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що правовою підставою арешту майна є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, прокурор просив накласти арешт на вищезазначене майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити.

З урахуванням вимог ст. 172 КПК України, принципу диспозитивності, того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, тимчасово не вилучалось, визнано можливим розгляд клопотання у відсутність власника майна.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006450 від 01.10.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що у вищевказаному кримінальному провадженні нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально-протиправних дій та річчю, набутою кримінально-правовим шляхом. Однак у витягу з ЄРДР відсутня інформація щодо того, що в даному кримінальному провадженні об`єктом кримінально-протиправних дій та річчю, набутою кримінально-правовим шляхом є саме будинок АДРЕСА_1 .

11.11.2016 будинок АДРЕСА_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів;спеціальної конфіскації;конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК України)

Поруч з наведеним, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, відсутність поданого цивільного позову, передбачуваної санкцією зазначеної статті конфіскації майна, необґрунтованість підстав у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, не відповідність майна, на яке необхідно накласти арешт, критеріям передбаченими ч. 2 ст. 167 КПК України, невідповідності розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з його необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту майна відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1