Справа № 626/296/17
Провадження № 1-кп/626/77/2017
Красноградський районний суд Харківської області

15 березня 2017 року
Красноградський районний суд Харківської області:
суддя: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурор: ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підсудний: ОСОБА_6 ,
- 05.01.2005 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 24.05.2005 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Харкова від 02.12.2005, керуючись ч.2 ст.74 КК України, ст.405-1 КПК України;
- 26.10.2006 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 08.12.2010 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 23.07.2014 звільнений умовно-достроково згідно постанови Октябрського районного суду м. Харкова від 15.07.2014, невідбута частина покарання 5 місяців, 1 день;
- 11.09.2015 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
05.02.2017 близько 07:00 години, ОСОБА_6 знаходився по вул. Лермонтова, м. Красноград, Харківської області, де зустрів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка попросила його допомогти донести її сумки до залізничного вокзалу м. Красноград, Харківської області. По дорозі до вокзалу, біля буд.57 по вул. Преображенській, м. Красноград, Харківської області, ОСОБА_6 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна по корисливим мотивам, шляхом вільного доступу викрав з сумки ОСОБА_4 мобільний телефон ТМ «Nokia 1280», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 23 від 16.02.2017 становить 199 гривень та SIM-карту мобільного оператора «Київстар», вартість якої становить 20 гривень, а після чого з викраденим майном зник з місця події, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 219 гривень. Цього ж дня ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме віддав його під заставу ОСОБА_7 за 30 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_6 скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 08.02.2017, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_6 знаходився в гостях у раніше знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вони на кухні вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_6 помітив на кріслі мобільний телефон ОСОБА_5 та почав збиратися додому. Після чого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна по корисливим мотивам, шляхом вільного доступу викрав вищевказаний мобільний телефон ТМ «Nomі і 181», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №9 від 10.02.2017 становить 259 гривень, SIM-карту мобільного оператора «МТС», вартість якої становить 20 гривень та microSDHC SanDisk 4 Gb class 4 вартістю 123 гривні, а після чого з викраденим майном зник з місця події, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 402 гривні.
Цього ж дня ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме приніс його додому.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_6 скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
28 лютого 2017 року обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення.
23 лютого 2017 року між підозрюваним ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Зі змісту вказаної угоди вбачається, що підсудний ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у вказаному злочині.
Поряд з цим, згідно угоди підсудний та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України та узгодили міру покарання останньому за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що підсудний цілком розуміє свої права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні підсудний та потерпілі підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Підсудний ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 23 лютого 2017 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та підсудним ОСОБА_6 і призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі - відсутні.
Судові витрати по справі - відсутні.
Цивільний позов, не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 23 лютого 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншої сторони.
Затвердити угоду про примирення від 23 лютого 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншої сторони.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Застосувати до ОСОБА_6 ст. 75 КК України та визначити іспитовий строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя