АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/72/17 Справа № 711/7077/16-к Категорія: ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2016 року, якою повернуто прокурору Черкаської місцевої прокуратури обвинувальний акт відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , 2009 року народження, та ОСОБА_11 , 2013 року народження, раніше судимого в 2013 році за ч. 1 ст. 263 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернуто до Черкаської місцевої прокуратури, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема він не містить належним чином сформульованого обвинувачення ОСОБА_7 , а містить тільки виклад фактичних обставин, які встановлені слідчими і прокурором під час досудового розслідування, та вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених статтями 358 і 190 КК України, а також правову кваліфікацію його дій. Фактично в обвинувальному акті сформульовано текст підозри, а не текст обвинувачення, тому що в цьому процесуальному документі стверджується, що ОСОБА_7 підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні злочинів.

В обвинувальному акті зазначено, що цей документ складено відносно ОСОБА_12 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України (т. 1 а.с. 4), тобто відносно особи з іншими ініціалами ніж у ОСОБА_7 та за ознаками незакінченого замаху на шахрайство. Така ж кваліфікація зазначена на а. с. 45 т. 1.

Разом з тим, на а. с. 42, 44 т. 1 вказується, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто в закінченому замаху на шахрайство, вчиненому в особливо великих розмірах. Тому з обвинувального акта незрозуміло, в закінченому чи незакінченому замаху на шахрайство підозрюється ОСОБА_7 .

Також в обвинувальному акті не зазначено, яким саме способом ОСОБА_7 разом з невстановленими особами намагався вчинити шахрайство шляхом обману чи шляхом зловживання довірою (т. 1 а.с. 41-44).

При викладенні формулювання підозри у закінченому замаху на шахрайство в особливо великих розмірах не зазначено часу вчинення злочину, а вказано, що певні дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ТОВ «Нафтопромторг», невстановленими особами були вчинені в період часу з 13.08.2015 року, але кінцева дата цього періоду не вказана (т. 1 а.с. 42).

Також в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті невірно зазначено відомості про потерпілого ТОВ «Манго Груп», у зв`язку з чим суд позбавлений можливості проінформувати його про час і місце судового розгляду. Ця обставина також перешкоджає проведенню в повному обсязі підготовчого судового засідання і ухвалення в порядку ст. 316 КПК України судового рішення про закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду.

Крім того, суд першої інстанції вказує на необхідність усунення недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування, який не відповідає вимогам законодавства.

Не погодившись з ухвалою, прокурор подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.10.2016 р. та направити на новий судовий розгляд.

У якості мотивів своєї скарги прокурор указує, що ухвала місцевого суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та постановленою внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В порушенні вимог ч. 3, 4 ст. 370 КПК України суд першої інстанції не з`ясовував викладені в ухвалі доводи та не досліджував обвинувальний акт під час судового розгляду, а також постановив оскаржувану ухвалу за відсутністю належних, достатніх мотивів та підстав її постановлення .

Вказує, що прокурором при складанні обвинувального акту дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у повному обсязі, зокрема, викладено як фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті сформульовано текст підозри, а не обвинувачення, прокурор вказує, що таке твердження є формальним, оскільки відповідно до ст. 42 КПК України особа набуває статусу обвинуваченого після направлення кримінального провадження до суду відповідно до вимог ст. 291 КПК України. В обвинувальному акті на сторінці 22 зазначено словосполучення «Формулювання обвинувачення» та відомості про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім того, вказує апелянт, зазначення в обвинувальному акті ОСОБА_12 є опискою, оскільки як в анкетних даних обвинуваченого, так і при зазначенні фактичних обставин правопорушень, зазначено особу ОСОБА_7 .

Також зазначає, що місцевий суд, вказавши на те, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та за ознаками незакінченого замаху на шахрайство, вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто в закінченому замаху на шахрайство, вчиненому в особливо великих розмірах. Цим місцевий суд фактично провів аналіз норм кримінального закону України, що взагалі не передбачено діючим кримінально-процесуальним законодавством України, внаслідок чого під час підготовчого судового засідання суд почав надавати оцінку фактичним обставинам кримінального провадження, складу кримінальних правопорушень у кримінальному проваджені, правильності кваліфікації кримінального правопорушення з викладу фактичних обставин справи та формулюванню обвинувачення.

Зазначає, що не допускається та не передбачена чинним кримінальним процесуальним кодексом України оцінка судом зібраних на стадії досудового розслідування доказів, їх перевірка, встановлення підтвердження наявності складу того чи іншого кримінального правопорушення на стадії підготовчого судового засідання. При цьому, згідно з вимогами ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації, прокурор наділений правом змінити обвинувачення під час судового розгляду.

Крім того, твердження суду першої інстанції щодо незазначення в обвинувальному акті, яким саме способом ОСОБА_7 разом з не встановленими особами намагався вчинити шахрайство шляхом обману чи шляхом зловживання довірою, вказує прокурор, є необґрунтованим та незаконним, у зв`язку з тим, що на сторінці 42 обвинувального акту містяться відомості про те, що об`єктивна сторона цього злочину полягає у заволодінні майном шляхом обману.

Щодо посилання суду на те, що при викладенні підозри у закінченому замаху на шахрайство в особливо великих розмірах не зазначено часу вчинення злочину, зазначає, що суд в порушення вимог ст. 314 КПК України вийшов за межі своїх функцій та наданих законом повноважень; надав оцінку зібраним фактичним обставинам провадження, періоду та предмету злочину, що є неприпустимим. При цьому замах є незакінченим складом злочину, який було завершено шляхом вчинення активних дій, зазначених у фактичних обставинах, встановлених прокурором, а тому посилання суду не є законними та обґрунтованими.

Вказує, що під час підготовчого засідання, зокрема, прокурор просив відкласти судове засідання, у зв`язку з відсутністю потерпілих та відомостей про те, що вони належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, однак всупереч цьому колегія суддів призначила підготовче судове засідання, не мотивувавши можливість розгляду справи в судовому засіданні без потерпілого. В зв`язку з цим, наголошує апелянт, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з мотивів, які в ній наведені.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти апеляційної скарги прокурора, просили її відхилити.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав на порушення вимог ст. 291 КК України, які мали місце при складанні обвинувального акту. Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті є недопустимими різні вказівки по тексту обвинувального акту на ініціали обвинуваченого; недопустимим є зазначення різних даних про кваліфікацію певного діяння, яке ставиться у вину особі, щодо виду замаху на злочин; недопустимою є вказівка в тексті формулювання обвинувачення про те, що особа підозрюється, а не обвинувачується, у вчиненні певних діянь. Адже обвинуваченням, яке висувається особі, є увесь зміст обвинувального акту, а не лише його певна частина.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що обвинувальний акт потребує доопрацювання з боку відповідного органу досудового розслідування, тому ухвала суду першої інстанції є по суті вірною, й колегія суддів не вбачає доцільним скасовувати її лише з формальних міркувань щодо складу осіб, які брали участь у підготовчому засіданні.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2016 року, якою повернуто прокурору Черкаської місцевої прокуратури обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :