Справа № 184/373/17
Номер провадження 1-кп/184/68/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000103 від 10.02.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середньо спеціальна, не працюючого, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Наприкінці грудня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 знаходився біля сміттєвих баків, які розташовані біля будинку АДРЕСА_2 , де, шукаючи металобрухт, дістав із сміттєвого баку металеві предмети. Роздивившись дані предмети ОСОБА_3 зрозумів, що вони є бойовими припасами. Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та носіння вказаних бойових припасів.

В той же день і час, знаходячись там же, ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозвілу на носіння зброї, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привласнив знайдені ним бойові припаси в кількості 25 штук та положив у карман одягнутого на нього піджака, чим незаконно придбав та став незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу.

10.02.2017 року о 12 годині 30 хвилин у четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_2 відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.178 КУпАП, тобто розпивання спиртних напоїв у забороненому законом місці. Під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення було проведено особистий огляд ОСОБА_3 , за результатами якого у ОСОБА_3 в кармані одягнутого на ньому піджака було виявлено та вилучено пакет із полімерного матеріалу, в якому знаходились, відповідно до висновку експерта №23/3.2-88 від 17.02.2017 року: 25 патронів, які є боєприпасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, надані для дослідження патрони для стрільби придатні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України визнав повністю та висловив бажання давати покази.

З зв`язку із повним визнанням обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, на підставі клопотання прокурора, заявленого під час судового розгляду, враховуючи думку обвинуваченого, відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції. Судом також роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Враховуючи вищевикладене, дослідження доказів обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду покази, що наприкінці грудня 2016 року, точної дати він не пам`ятає, біля сміттєвих баків, які розташовані біля будинку АДРЕСА_2 , шукав металобрухт. В одному із сміттєвих баків він помітив металеві предмети, роздивившись які він зрозумів, що вони є бойовими припасами патронами. Усвідомлюючи те, що придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу заборонене, знайдені патрони обвинувачений поклав до себе в карман одягнутого на нього піджака, де і носив їх, оскільки хотів розібрати, щоб здати їх на металобрухт, але не мав належних інструментів.

Дослідивши обставини справи, суд, враховуючи показання обвинуваченого, вважає доказаною вину ОСОБА_3 у носінні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернув увагу на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст.65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вважається особою, що раніше не була судима, характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, постійного місця проживання не має, оскільки будинок, в якому обвинувачений зареєстрований, зруйнований, веде бродячий спосіб життя, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, в тому числі дружини та дітей, із високим ризиком вчинення повторного кримінального правопорушення та середнім ризиком небезпеки для суспільства.

Водночас, судом визнається обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 Кримінального кодексу України - щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність у ОСОБА_3 джерел доходів, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання, зловживання спиртними напоями, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, без відбуття реального покарання зі звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 Кримінального процесуального кодексу України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, вважає необхідним речові докази по справі, а саме: 25 патронів, які є боєприпасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, які передані в камеру схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язок відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази по справі, а саме: 25 патронів, які є боєприпасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, які передані в камеру схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-балістичної експертизи у сумі 880 гривень 40 копійок.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1