Справа № 296/4037/16-к
Вирок
Іменем України
30 січня 2017 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000009 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Кошарища Коростишівського району Житомирської області, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 25.06.2004 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст.185 КК України на 3роки позбавлення волі,з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 28.10.2004 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 14.02.2006 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст.186, ч.1 ст. 71 КК України на 4 роки6 місяців позбавлення волі;12.06.2011 р. Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2016 року близько 18 години поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Бугайченка в м. Житомирі, ОСОБА_8 зустрів раніше знайомого ОСОБА_11 та на пропозицію останнього спільно вжити алкогольні напої за місцем його проживання пішли до квартири АДРЕСА_2 , де спільно розпили близько 0,25 л горілки та слабоалкогольні напої, після чого ОСОБА_8 залишився ночувати у вказаній квартирі.

23.01.2016 року близько 05 години, скориставшись тим, що ОСОБА_11 спить, усвідомлюючи те, що останній перебуває у стані сп`яніння, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 почав складати майно, яке належить ОСОБА_11 у пакети та виносити їх до коридору вказаної квартири. Оскільки вхідні двері квартири були зачинені та ОСОБА_8 не зміг реально розпорядитись викраденим майном, він почав шукати ключі від вхідних дверей у тумбочках кімнати, в якій відпочивав ОСОБА_11 .

В цей момент ОСОБА_11 проснувся та побачив, що ОСОБА_8 намагається викрасти його речі.

З метою припинити злочинні дії ОСОБА_8 , направлені па таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 підійшов до нього та схопив його руками за куртку.

В цей час ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що його дії, направлені на заволодіння чужим майном, вже носять відкритий характер, не бажаючи припинити свої злочинні дії, з метою подолання опору ОСОБА_11 та доведення своїх злочинних дій до кінця, незважаючи на те, що вони були виявлені потерпілим, кулаком лівої руки наніс 1 удар в обличчя ОСОБА_11 , від якого той втративши орієнтацію відійшов назад, та взявши з кімнати кухонного ножа підійшов до ОСОБА_8 з вимогою припинити злочинні дії, на що ОСОБА_8 наніс потерпілому два удари кулаком лівої руки в область обличчя та вихопив з його руки ножа.

Від нанесених ударів потерпілий ОСОБА_11 не втримався на ногах та падаючи на ліжко схопив ОСОБА_8 за куртку, утримуючи його біля себе.

В цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 з корисливих мотивів. З цією метою ОСОБА_8 , утримуючи в правій руці кухонного ножа, умисно наніс численні удари ножем у місце розташування життєво важливих органів, в область шиї та обличчя, і таким чином умисно вбив ОСОБА_11 .

Смерть потерпілого настала від масивної крововтрати, яка розвинулась від ран на шиї, обличчі, кисті.

В ході розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та умисного вбивства, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді чисельних ран на лівій кисті, обличчі, шиї, які за своїм характером є колото-різаними ранами, тобто, утворились від проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має обух та лезо, рана на шиї, яка за своїм характером утворилась від одноразової дії предмету, що має ріжучу кромку, які призвели до масивної крововтрати, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку зі смертю; крововиливи під м`які мозкові оболонки, крововиливи у скроневий м`яз, крововиливи в бокові шлуночки, синці, садна на голові, які за механізмом свого утворення складають закриту черепно-мозкову травму.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, умисно заволодів чужим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: мобільним телефоном «NOKIA 308», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 699,67 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн. та картою пам`яті формату «Місго SD», торгівельної марки «SanDisk», вартістю 70 грн.; монітором «Samsung» модель «S22C300D» в комплекті з підставкою та мережним кабелем, вартістю 2400 грн.; курткою «Bravewolf», вартістю 512,50 грн.; ковдрою, вартістю 240 грн.; сумкою, вартістю 103,33 грн.; кашкетом, вартістю 66,67 грн.; Wi-fi роутером марки «TP-Link», модель «TL-WR841N», серійний номер - НОМЕР_3 , вартістю 525 грн.; зимовими черевиками, вартістю 950 грн., а всього на загальну суму 5592,17 грн., а також майном, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме ноутбуком марки «Compaq EvoN800C», вартістю 1350 грн., спричинивши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих злочинах визнав та суду пояснив, що 22.01.2016 р. у вечірній час перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно розпивали спиртні напої. В той час, коли ОСОБА_12 спав, він вирішив викрасти майно, яке знаходилось в квартирі. Склавши до пакету речі, перелік яких зазначено в обвинувальному акті, які виніс з квартири та відразу повернувся до квартири, щоб забрати свої кросівки, збираючись залишити квартиру він почав шукати ключі від вхідних дверей, однак в цей час проснувся ОСОБА_11 , який наказав йому зупинитися та запитав, що він робить та підійшов до мене схопив за куртку, яка належала потерпілому, наказавши мені зупинитися та намагаючись мене утримати, на що вдарив його один раз лівою рукою в обличчя. Після цього ОСОБА_12 схопив кухонного ножа та погрожуючим ним, намагався зупинити його. Він вибив з його рук ножа та вони впали на диван, після чого схопивши цього ж ножа він почав наносити ОСОБА_12 удари, в які частини тіла не пам`ятає. Залишивши ОСОБА_12 в квартирі, він помив ніж від крові, переодягнувся в чисті речі та пішов з квартири, забравши викрадене майно, яке здав до ломбарду. В подальшому частину викраденого майна було повернуто. Зазначив, що наміру вбивати ОСОБА_12 у нього не було. У вчиненому щиро кається, просить пробачення у потерпілих

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що загиблий ОСОБА_14 є його рідним сином. 25 січня 2016 року він приїхав за місцем проживання сина за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки син не відповідав на телефонні дзвінки. Відкривши власними ключами вхідні двері виявив на дивані труп сина, після чого відразу викликав поліцію. Від працівників поліції йому стало відомо, що вбивство сина та викрадення майна скоїв ОСОБА_8 . Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі, наполягає на суворості призначеного покарання обвинуваченому.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що віддав ОСОБА_13 відремонтувати ноутбук марки «Compaq EvoN800C», який належить йому та був викрадений під час вбивства ОСОБА_13 при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі, наполягає на суворості покарання обвинуваченому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що загиблий ОСОБА_12 його рідним братом, про вбивство брата йому стало відомо від батьків. До квартири він потрапив після приїзду міліції, в квартирі були сліди крові та зникли де які речі.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що ОСОБА_12 був її колишнім чоловіком, з яким вони проживали за адресою: АДРЕСА_3 . У 2009 році вони розлучились, мають спільного сина та періодично спілкувались. Про вбивство ОСОБА_12 вона дізналась від знайомих, які проживають в цьому ж будинку, що і її колишній чоловік. Під час досудового розслідування їй для впізнання були пред`явлені речі, серед яких вона впізнала ті, що належали ОСОБА_12 . Про те, хто саме вбив ОСОБА_12 їй не було відомо.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 . По сусідству у квартирі АДРЕСА_5 проживав ОСОБА_12 , з яким вони часто спілкувались. ОСОБА_12 проживав в квартирі один. Про те що, ОСОБА_12 вбили та пограбували йому стало відомо від його батька - ОСОБА_15 .

В обґрунтування вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень стороною обвинувачення надано письмові матеріали кримінального провадження, а саме:

Том № 1:

- витяг з кримінального провадження № 0000010 від 25.01.2016 р. (а.с.1-2);

- рапорт чергового Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області від 25.01.2016 р.(а.с.3); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2016 р.(а.с. 4);

- довідка про причину смерті ОСОБА_11 (а.с.5); протокол огляду місця події від 25.01.2016 р.(а.с.7-49);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 26.01.2016 р.(а.с.50-51);

- протокол огляду трупа від 25.01.2016 р. (а.с.52-56);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 26.01.2016 р.(а.с. 57-58);

- протокол огляду місця події від 25.01.2016 р. (а.с. 59-62);

- протокол огляду події від 26.01.2016 р.(а.с.63-70);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 26.01.2016 р.(а.с. 71-72);

- протокол огляду предметів від 26.01.2016 р.(а.с. 73-76);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 26.01.2016 р. (а.с. 77- 78);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 26.01.2016 р.(а.с. 79-82);

- висновок судово-медичної експертизи №105 від 29.02.2016 р., відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження: 40 ран на лівій кисті, обличчі, шиї, які за своїм характером є колото-різаними ранами, тобто, утворились від проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має обух та лезо, рана на шиї, яка за своїм характером утворилась від одноразової дії предмету, що має ріжучу кромку, які призвели до масивної крововтрати, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку зі смертю; крововиливи під м`які мозкові оболонки, крововиливи у скроневий м`яз, крововиливи в бокові шлуночки, синці, садна на голові, які за механізмом свого утворення складають закриту черепно-мозкову травму (а.с.83-86);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 28.01.2016 р.(а.с. 88-99);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 04.02.2016 р.(а.с. 101-105);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 04.02.2016 р.(а.с. 106-107);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 10.02.2016 р.(а.с. 108-113);

- протокол огляду предметів від 15.02.2016 р.(а.с. 114-120);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 15.02.2016 р. (а.с. 121-122);

- протокол огляду предметів від 15.02.2016 р. (а.с. 123-130);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 15.02.2016 р.(а.с.131-132);

- довідка щодо вхідних та вихідних дзвінків абонентського номеру НОМЕР_4 (а.с. 133);

- протоколи огляду предметів від 04.03.2016р., від 09.03.2016 р. (а.с.134-137, 138-141, 142-145, 146-149, 150-153, 154-157, 158-160);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 09.03.2016 р. (а.с. 161);

- постанова про проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 19.04.2016р. (а.с.163-167);

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 25.03.2016р.(а.с. 170-191);

- висновок судово-імунологічної експертизи №141 від 29.02.2016р. (а.с. 193-195);

- висновок судово-імунологічної експертизи №142 від 24.02.2016 р.(а.с. 197-200);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 5/95 від 31.03.2016 р.(а.с. 201-210);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 5/94 від 30.03.2016 р.(а.с. 212-218).

Том № 2:

- висновок судово-дактилоскопічної експертизи №1/757 від 05.04.2016 р.(а.с. 2-19);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 5/110 від 06.04.2016 р. (а.с.21-28);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 5/122 від 31.03.2016 р. (а.с.30-41);

- висновок судово-дактилоскопічної експертизи № 1/1078 від 06.04.2016 р. (а.с. 43-73);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 277 від 15.03.2016 р.(а.с. 75-77);

- висновок судово-медичної експертизи № 942/22 від 09.04.2016 р. (а.с. 79-82);

- висновок судово-медичної експертизи № 91-МК від 21.04.2016 р.(а.с.83-87);

- висновок судово-медичної експертизи № 1057 від 21.04.2016 р. (а.с. 89-92);

- акт наркологічної експертизи № Д-68 від 09.02.2016 р. (а.с. 93);

- висновок судово-психіатричного експерта №53-2016 від 09.02.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не перебував, в стані фізіологічного афекту не перебував. ОСОБА_8 міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.с. 94-96);

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 133 від 28.04.2016 р. (а.с. 98-114).

Проаналізувавши та оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, колегія судів дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним як розбійного нападу, так і у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_11 з корисливих мотивів.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003р. як умисне з корисливих мотивів вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати в зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб ( заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном, тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому немає значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив -до початку чи під час вчинення цього злочину.

Також судом враховані вимоги Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009р., відповідно до якого розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

За викладених обставин, дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 4 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій та за п. 6 ч.2 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_11 , вчинене з корисливих мотивів.

Що ж стосується такої кваліфікуючої ознаки, як умисне вбивство з особливою жорстокістю (п.4 ч.2 ст. 115 КК України), яка інкримінована обвинуваченому, то суд вважає за необхідне її з обвинувачення ОСОБА_8 виключити на підставі наступного.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1057 від 21.04.2016 р. (том 2, а.с. 89-92) під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 відчував біль, проте враховуючи наявність в його крові алкоголю, малоймовірно, що це був сильний фізичний біль.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 7.02.2003 року № 2, умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

Отже, незважаючи на те, що за висновком судово-медичної експертизи потерпілий відчув біль, проте, ймовірність того, що він носив характер сильного фізичного болю малоймовірна, враховуючи локалізацію та характеристики виявлених ушкоджень. По справі не встановлено об`єктивних даних, які б могли свідчити про те, що обвинувачений умисно обрав такий спосіб вбивства потерпілого, або наніс таку кількість тілесних ушкоджень, які б могли завдати потерпілому особливих мук та страждань.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я людини, конкретні обставини при вчиненні обвинуваченим злочину, думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні обвинуваченому, дані про його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин в межах санкцій ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч.2 ст.115 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1 та 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Крім того, частина 5 статті 72 КК України передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1350 гривень та потерпілим ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 16767,44 гривень та моральної шкоди на суму 25000 гривень, які при розгляді кримінального провадження потерпілі підтримали, а обвинувачений визнав повністю.

Заявлені цивільні позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.

Згідно ст. 328 КПК України суд, постановляючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.1 ст. 1167 ЦК України закріплює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілим повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_8 , який вчинив злочини, в результаті яких виникла у потерпілих шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом, тому цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим необхідно задовольнити повністю.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 і моральну шкоду, яку він оцінює у 25000 грн. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові „Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди № 4 від 31.03.95р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р. у п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань / фізичних, душевних, психічних, тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат/їх тривалості, можливості відновлення, тощо/та з урахуванням інших обставин.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням дій обвинуваченого, їх наслідки, суми спричинених матеріальних збитків, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, повинен становити 25000 гривень, які підлягають стягненню на користь потерпілого ОСОБА_10 ..

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертиз.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 не накладався, в зв`язку з відсутністю майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

- за ч. 4 ст.187 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання 12 (дванадцять) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання за даним вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 26.01.2016 року і до дня набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 утримання під вартою - залишити без зміни та до набрання вироком законної сили утримувати його у СІЗО Житомирській УВП №8.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 1350 (одну тисячу триста п`ятдесят) гривень,

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 16767 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 44 коп. та 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 51498,09 гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон «Nokia 308», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з картою пам`яті на 4Гб, монітор «Samsung» модель «S22C300D», куртку, ковдру, сумку, кашкет, зимові черевики бувші у використанні, 3 зв`язки ключів та 1 ключ окремо, шкіряний гаманець, після набрання вироком чинності, повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

- 3 рукавиці, 2 кухонні ножі, пару черевиків, футболку та майку, 2 змиви речовини бурого кольору з кінця дроту та штекера, вирізку з наволочки, вирізку з покривала, 2 полімерних стаканчика, кофту, джинсові штани, шкарпетки, труси, футболку, належні потерпілому ОСОБА_11 , частину сигари в упаковці, - знищити;

- джинсові штани та олімпійку, брелок-ліхтарик, секундомір, 2 візитні картки, 1 пластикову картка «Скарбниця» № НОМЕР_5 , пластикову коробка з 4 голками, 4 відрізка паперу, на кожному з яких виявлені номери мобільних телефонів, навпроти яких є імена, 2 мотка мотузки зелено-чорного кольору, дезодорант «Ахе Shift», повернути ОСОБА_8 ;

- письмові речові докази, залишити при кримінальному провадженні;

- мобільний телефон «Samsung GT-E1080W(SEK), ІМЕІ НОМЕР_6 , з сім-картою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

.