Справа № 357/5826/17
1-кп/357/844/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 20.02.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
05 травня 2017 року близько 14 години ОСОБА_4 , проходячи біля буд. 70 по вул. Павліченко в м. Біла Церква Київської області, помітив потерпілу ОСОБА_6 , на шиї якої знаходився золотий ланцюжок із золотим кулоном. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння вищевказаним майном потерпілої ОСОБА_6 . З цією метою ОСОБА_4 відійшов до буд. АДРЕСА_3 та став чекати доки потерпіла ОСОБА_6 порівняється з ним. Близько 14 год. 05 хв. потерпіла підійшовши до ОСОБА_4 , порівнялася з ним. В цей момент останній, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, діючи відкрито, повторно, правою рукою вхопив золотий ланцюжок, вагою 3,88 г вартістю 4584 грн., із золотим кулоном, вагою 2,29 г вартістю 2706 грн. загальною вагою 6,17 грам, зірвавши їх із шиї потерпілої ОСОБА_6 , та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши останній майнової шкоди на загальну суму 7290 гривень.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і опію (ацетильованого), включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Однак, 6 травня 2017 року, близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи на вулиці Андрія Шептицького, що в м. Біла Церква Київської області, а саме поряд з буд. 37, біля дерева на землі, незаконно придбав - знайшов одноразовий медичний шприц, об`ємом 6 мл, із голкою та ковпачком до неї, заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 2,5 мл. та усвідомлюючи, що вказаний шприц містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, поклав його за пояс брюк в яких був одягнений та почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, близько 12 години 05 хвилин, біля будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , був зупинений працівниками Білоцерківського відділу поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу речей. В подальшому, в ОСОБА_4 , під час особистого обшуку, в присутності понятих, за поясом брюк, було виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, заповнений до позначки 2,5 мл рідиною коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 11-2/3478 від 15.05.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину, у рідині становить 0,065 грама.

Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілої ОСОБА_6 25 травня 2017 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці; ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити остаточне покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 року у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд також враховує, що потерпіла ОСОБА_6 надала свою згоду на укладання угоди та після роз`яснення їй судом умов угоди, наслідків її затвердження, свою позицію щодо наданої раніше згоди не змінила та вважає, що угода підлягає затвердженню.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 63КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочинів, щире каяття.
Обставини, що обтяжуть покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 25 травня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити остаточне покарання, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 року, у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати в державній установі «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 06.05.2017 року
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в СІЗО у зв`язку з розглядом даної справи з 06.05.2017 року по 20.06.2017 року що складає 46 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи № 11-2/3478 від 15.05.2017 року в розмірі 742 (сімсот сорок дві) грн. 20 коп.

Речові докази по справі: золотийланцюжок, вагою 3,88 г із золотим кулоном, вагою 2,29 г залишити потерпілій ОСОБА_6 , одноразовий медичний шприц, об`ємом 6 мл, із голкою та ковпачком до неї, заповнений до позначки 2,5 мл опієм ацетильованим, що знаходиться у камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору
Суддя ОСОБА_1