Провадження № 11-кп/792/391/17
Справа № 688/4077/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене 01 листопада 2016 року до ЄРДР за №0001214, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 26 квітня 2017 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працює, одружений, судимий 02 липня 2003 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч.2 п.4 ст.115, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 13 років позбавлення волі із конфіскацією майна крім житла,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 26 квітня 2017 року.

До набрання вироком законної сили обрано йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято його під варту із зали суду.

Речові докази у кримінальному провадженні: DVD диск із відеозаписом з камер спостереження з території ,де зберігаються та ремонтуються транспортні засоби по АДРЕСА_2 , залишено в матеріалах кримінального провадження.

За вироком суду, близько 19-ї години 30 хвилин 27 жовтня 2016 року ОСОБА_7 перебував у гаражному приміщенні, яке розташовано на території, де зберігаються та ремонтуються транспортні засоби ФОП ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_10 , розпивав спиртні напої разом із найманими вказаним ФОП працівниками: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Того ж вечора, близько 23-ї години 19 хвилин ОСОБА_15 з метою вчинення крадіжки грошових коштів ФОП ОСОБА_9 вийшов із гаражного приміщення та попрямував до кімнати відпочинку водіїв, яка знаходиться в окремому приміщенні, розташованому на вказаній території навпроти гаража. При цьому він достовірно знав, що у вказаній кімнаті ОСОБА_9 неодноразово зберігав грошові кошти, необхідні для здійснення його підприємницької діяльності. ОСОБА_15 підійшов до незамкнених металопластикових дверей кімнати відпочинку водіїв, відчинив їх та проник у вказану кімнату, де, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, з дерев`яного чемодану, який знаходився під ліжком, умисно, таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_9 , в сумі 50 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив вирок Шепетівського міськрайонного суду щодо нього змінити та пом`якшити призначене покарання.

Указував, що як на судовому слідстві, так і в судовому засіданні він не заперечував факт викрадення коштів у вказаній сумі та повністю визнав вину в інкримінованому злочині.

Проте, зазначав, що призначена йому судом першої інстанції міра покарання у виді позбавлення волі є для нього занадто суворою.

Уважав вирок місцевого суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням норм кримінального права, невідповідності призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення.

При цьому посилався на те, що судом першої інстанції в недостатній мірі враховано встановлені в ході досудового слідства та судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та думку потерпілого ОСОБА_9 , який просив суд не застосовувати до нього суворе покарання, а обмежитись умовним терміном покарання.

Після відбуття ним покарання за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, будь-яких порушень законодавства не допускав, не притягувався до відповідальності. Окрім того, на його утриманні перебувають його батьки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є інвалідами 3-ї групи, його рідна сестра ОСОБА_18 , яка є інвалідом 1-ї групи, та малолітній син ОСОБА_19 , 2015 року народження, з яким він проживає в с. Ленківцях Шепетівського району Хмельницької області, та які потребують від нього допомоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як з`ясовано, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував факту викрадення грошових коштів у сумі 50 000 грн., що належать ОСОБА_9 , свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 показав суду, що близько 23-ї години вечора 27 жовтня 2016 року вживав алкогольні напої із друзями на території гаражного приміщення, яке розташоване на території, де зберігаються та ремонтуються транспортні засоби ОСОБА_9 . Через деякий час вийшов із гаража та пішов до кімнати відпочинку водіїв, де побачив під ліжком дерев`яний ящик, в якому знаходились грошові кошти. Після цього вищевказані грошові кошти викрав та витратив на власні потреби. Потерпілому відшкодував збитки.

Вина у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 підтверджена: даними протоколу огляду місця події від 31 жовтня 2016 року та доданими до протоколу фототаблицями; заявою від 21 листопада 2016 року потерпілого ОСОБА_9 , згідно якої він просив долучити до матеріалів кримінального провадження DVD диск із зображенням камер спостереження його підприємства; постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 21 листопада 2016 року, відповідно до якої визнано DVD диск із відеозаписом з камер спостереження з території, де зберігаються та ремонтуються транспортні засоби по АДРЕСА_2 речовим доказом у кримінальному провадженні та приєднано його до матеріалів провадження; даними протоколу огляду речового доказу від 21 листопада 2016 року згідно якого оглядом являвся DVD-R диск із надписом «KAKTUZ» 4.7 GB 8-16х; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21 листопада 2016 року із фото таблицями, згідно яких обвинувачений ОСОБА_7 розповів про обставини вчиненої крадіжки грошових коштів у потерпілого ОСОБА_9 .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, в тому числі пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , суд дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, що впливають на призначення міри покарання.

Як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом обґрунтовано визнано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Водночас колегія суддів зауважує та бере до уваги, що обвинувачений вину визнав повністю та щиро розкаявся, відшкодував завданий збиток, раніше судимий 02 липня 2003 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч.2 п.4 ст.115, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 13 років позбавлення волі із конфіскацією майна крім житла, умовно-достроково звільнений 01 серпня 2014 року на підставі ст.81 КК України на невідбутий строк 1 рік 3 місяця 9 днів, посередньо характеризується, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Колегія суддів також ураховує думку потерпілого ОСОБА_9 , який просив закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних проваджень, передбачених ст.185 КК України, якщо цей злочин вчинено чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близькими родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Підставою для визнання даного обвинувачення приватним суд не вбачає, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не є виконавцем робіт, а отже фактично не є найманим працівником ФОП ОСОБА_9 , який підпадає під визначення такого, передбаченого ч.3 ст.477 КПК.

Відтак, суд обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України та зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Разом з цим, суд ураховує особу обвинуваченого, його попередню судимість та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 ст.ст.69, 75 КК України немає.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Головуючий /підпис/ Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .