Справа № 592/5141/17
Провадження № 1-кс/592/2456/17
УХВАЛА

про задоволення скарги на бездіяльність слідчого
15 травня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представниці особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу директора ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000095, -

В С Т А Н О В И В :

12.05.2017 року директор ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000095, в якій вона зазначила про те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, за фактом перевезення незаконно виготовлених алкогольних напоїв. 22.11.2016 року в м. Ромни був затриманий автомобіль Мерседес-Бенс, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перевозив рідину з запахом спирту. Власником вантажу є Товариство з обмеженою відповідальністю ЛЮД ФАРМ ГРУП . ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП здійснює діяльність з оптової торгівлі лікарськими засобами, що підтверджується ліцензією Державної служби України з лікарських засобів № 1046 від 08.12.2015 року. ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП придбало за договором поставки № 290101 від 29.01.2016 року антисептик-етанол в кількості 2500 літрів. В подальшому вказаний товар був проданий за договором купівлі-продажу від 01.02.2016 року Приватному підприємству Оксамит та здійснювалось його перевезення до м. Конотоп за вказаним договором, видатковою накладною від 21.11.2016 року, товарно-транспортною накладною від 21.11.2016 року на антисептик-етанол в кількості 2500 літрів на суму 46010,00 грн. . Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2016 року по справі № 591/3922/16-к (провадження № 1-кс/592/4437/16) було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про арешт майна ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП , затриманого антисептика-етанолу. При цьому суд зазначив про те, що відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину. Крім того, вищезазначені речі можуть бути використані, як докази фактів та обставин які встановлюються під час кримінального провадження, а визначення їхньої реальної вартості допоможе визначити достовірну суму збитків заданих державному бюджету. Розглянувши клопотання та додані до нього документи, суд вказане клопотання слідчого відповідно до ч. 1 ст.173 КПК України залишив без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. В ст. 170 КПК України визначені підстави для арешту майна. Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Оскільки було порушено вищезазначені норми КПК України, суд відмовив у задоволенні клопотання слідчого. Вказана ухвала суду була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 09.12.2016 року. 29.03.2017 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_5 щодо знищення спиртовмісної рідини в кількості 2500 літрів. ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП про розгляд вказаних клопотань не повідомлялось та участі у судових засіданнях не брало. 18.04.2017 року ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП звернулось до старшого слідчого з ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 з заявою про повернення вилученого товару, однак отримало відмову. Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як було зазначено Ковпаківським районним судом м. Суми в рамках кримінального провадження № 0000095 встановлено, що вилучені 2500 літрів спиртовмісної рідини не містять на собі слідів кримінального правопорушення та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, але разом з тим встановлено, що вони не відповідають вимогам чинних в Україні нормативно-правових актів і нормативних документів стосовно відповідних видів продукції щодо її споживчих властивостей. Однак при цьому питання, щодо непридатного стану речових доказів (2500 літрів спиртовмісної рідини, міцністю 97 % ; 1 пластикова ємність, об`ємом 2000 літрів; 4 пластикових ємностей, об`ємом 200 літрів кожна) , можливості технологічної переробки даних речових доказів фактично не досліджувалося. Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, в тому числі, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна. Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна. На сьогоднішній день тимчасово вилучене майно старшим слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 власнику не повернуто. На підставі викладеного, вона просила зобов`язати старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000095 повернути власнику товариству з обмеженою відповідальністю ЛЮД ФАРМ ГРУП () , м. Суми, вул. Харківська, буд. 6, влучене 22.11.2016 року у нього майно, а саме: 2500 літрів спиртовмісної рідини, міцністю 97 % , 1 пластикова ємність, об`ємом 2000 літрів; 4 пластикові ємності, об`ємом 200 літрів кожна.

У відкритому судовому засіданні представниця особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просила її задовольнити.

У відкритому судовому засіданні старший слідчий з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 пояснив про те, що вилучена рідина визнана речовим доказом. Він просив відмовити у задоволенні даної скарги.

Розглянувши скаргу директора ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000095, вислухавши пояснення представниці особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 , перевіривши додані до скарги копії документів, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, прихожу до наступного висновку.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: недоторканність права власності.

Не допускається проникнення до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених КПК України.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України.

Якщо прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. 4 ст. 173 КПК України, із змісту якої вбачається, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги положення п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України, із змісту якого вбачається, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Отже, - оскільки 22.11.2016 року насправді було тимчасово вилучено майно; - оскільки слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми було відмовлено у накладенні арешту на майно; - оскільки неповернення тимчасово вилученого майна, призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, оскільки фізична особа-підприємець позбавляється можливості здійснювати свою діяльність, відтак вважаю за доцільне, можливе та необхідне скаргу директора ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000095 задовольнити та зобов`язати старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000095 повернути власнику товариству з обмеженою відповідальністю ЛЮД ФАРМ ГРУП () , м. Суми, вул. Харківська, буд. 6, влучене 22.11.2016 року у нього майно, а саме: 2500 літрів спиртовмісної рідини, міцністю 97 % , 1 пластикова ємність, об`ємом 2000 літрів; 4 пластикові ємності, об`ємом 200 літрів кожна.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 21, 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу директора ТОВ ЛЮД ФАРМ ГРУП на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000095 задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000095 повернути власнику товариству з обмеженою відповідальністю ЛЮД ФАРМ ГРУП () , м. Суми, вул. Харківська, буд. 6, влучене 22.11.2016 року у нього майно, а саме: 2500 літрів спиртовмісної рідини, міцністю 97 % , 1 пластикова ємність, об`ємом 2000 літрів; 4 пластикові ємності, об`ємом 200 літрів кожна.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1