Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/962/16-к
Провадження № 1-кп/280/163/16
ВИРОК
Іменем України
29 листопада 2016 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні,внесенному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000445 від 20.06.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сліпчиці, Черняхівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, студент 3 курса Головинського ВПТУ, не одружений, не працює, депутатом та інвалідом не являється, утриманців не має, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Прилуки,Чернігівської області,громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, депутатом та інвалідом не являється, утриманців не має, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 ,в один із днів першої декади травня 2016 року,близько 22-00 години,з метою таємного викрадення чужого майна,поєднаного з проникненням в інше приміщення,шляхом вільного доступу,через бокові ворота огорожі проник на присадибну ділянку домогосподарства ОСОБА_8 ,яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ,через яку потрапив на подвір`я вказаного домоволодіння.
У подальшому,неповнолітній ОСОБА_4 ,реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна,у вказаний час та місці,за вказаних обставин,користуючись відсутністю сторонніх осіб та власників гаражу,шляхом виймання віконного скла,незаконно проник до середини приміщення.
Перебуваючи у вказаному приміщенні гаражу, ОСОБА_4 ,усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій,діючи умисно,з корисливих мотивів,таємно викрав чуже майно,що належить ОСОБА_8 ,а саме:слюсарні лещата,вартістю 818,75 гривень та мотоциклетний генератор Г424 від мотоцикла «МТ»,вартістю 500 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 місце злочину залишив,викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд,спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1318,75 гривень.
Неповнолітній ОСОБА_4 ,19 червня 2016 року,близько 05-00 години,перебував по місцю проживання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня,близько 05-00 години,у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне,таємне викрадення майна з домоволодіння ОСОБА_8 ,яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому, ОСОБА_4 ,у вказаний день та місці,за вказаних обставин,запропонував ОСОБА_5 разом із ним вчинити крадіжку з домоволодіння ОСОБА_8 ,на що ОСОБА_5 ,усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_4 ,погодився,й таким чином вступив з останнім у попередню змову.
Реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на повторне,таємне викрадення чужого майна,поєднане з проникненням в інше приміщення,неповнолітній ОСОБА_4 ,спільно із ОСОБА_5 прийшли до домоволодіння АДРЕСА_3 ,яке належить ОСОБА_8 ,де через незамкнені ворота потрапили на присадибну земельну ділянку вказаного домоволодіння.
У подальшому, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 ,переконавшись у відсутності сторонніх осіб,які могли помітити їхні дії,підійшли до господарського приміщення(гаражу),який знаходиться на території вищевказаного домоволодіння,де,використовуючи заздалегідь приготовлений ним металевий предмет-фомку,повідривали навіси вхідних воріт до гаражу,де,через отвір,який утворився,незаконно проникли у середину зазначеного приміщення(гаражу).
Перебуваючи у вищевказаному приміщенні(гаражу), ОСОБА_4 ,за попередньою змовою із ОСОБА_5 ,усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій,діючи з корисливим наміром,таємно,повторно,викрали три металевих щитки для велосипеду,по ціні 45 гривень за один виріб,на загальну суму 135 гривень,електричний трансформатор,вартістю 380 гривень,металевий велосипедний багажник,вартістю 35 гривень,металеву передню велосипедну вилку з металевим щитком із кріпленням,вартістю 100 гривень.
В подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 ,разом із ОСОБА_5 ,намагаючись залишити місце злочину,вийшли з викраденим майном на присадибну ділянку домогосподарства,що знаходиться по АДРЕСА_3 ,однак з причин,що не залежали від його волі,не вчинили усіх дій,які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця,так як були помічені власницею домоволодіння ОСОБА_9 ..
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення,у разі доведення його до кінця,неповнолітній ОСОБА_4 ,разом із ОСОБА_5 ,міг спричинити ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 695 гривень.
ОСОБА_5 , 19 червня 2016 року, разом із неповнолітнім ОСОБА_4 , близько 05-00 години, перебував по місцю його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня,близько 05-00 години,у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне,таємне викрадення майна з домоволодіння ОСОБА_8 ,яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому, ОСОБА_4 ,у вказаний день та місці,за вказаних обставин, запропонував ОСОБА_5 разом із ним вчинити крадіжку з домоволодіння ОСОБА_8 , на що ОСОБА_5 , усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_4 ,погодився,й таким чином вступив з останнім у попередню змову.
Реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на повторне,таємне викрадення чужого майна,поєднане з проникненням в інше приміщення,неповнолітній ОСОБА_4 ,спільно із ОСОБА_5 прийшли до домоволодіння АДРЕСА_3 ,яке належить ОСОБА_8 ,де через незамкнені ворота потрапили на присадибну земельну ділянку вказаного домоволодіння.
У подальшому, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 ,переконавшись у відсутності сторонніх осіб,які могли помітити їхні дії,підійшли до господарського приміщення(гаражу),який знаходиться на території вищевказаного домоволодіння,де,використовуючи заздалегідь приготовлений ним металевий предмет-фомку,повідривали навіси вхідних воріт до гаражу,де,через отвір,який утворився,незаконного проникли у середину зазначеного приміщення(гаражу).
Перебуваючи у вищевказаному приміщенні(гаражу), ОСОБА_4 ,за попередньою змовою із ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій,діючи з корисливим наміром,таємно,повторно,викрали три металевих щитки для велосипеду,по ціні 45 гривень за один виріб,на загальну суму 135 гривень,електричний трансформатор,вартістю 380 гривень,металевий велосипедний багажник,вартістю 35 гривень,металеву передню велосипедну вилку з металевим щитком із кріпленням,вартістю 100 гривень.
У подальшому, ОСОБА_5 , разом із неповнолітнім ОСОБА_4 , намагаючись залишити місце злочину,вийшли з викраденим майном на присадибну ділянку домогосподарства,що знаходиться по АДРЕСА_3 ,однак з причин,що не залежали від його волі,не вчинили усіх дій,які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця,так як були помічені власницею домоволодіння ОСОБА_9 ..
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення,у разі доведення його до кінця, ОСОБА_5 , разом із неповнолітнім ОСОБА_4 , міг спричинити ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 695 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.3 ст.185,ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння, у червні 2016 року гуляв у с.Камяний Брід, помітив територію домогосподарства,але не знав,що вона належить потерпілому ОСОБА_8 ,якого особисто знав,через вікно заліз в приміщення гаражу,звідки викрав металеві лещата,генератор,викрадене майно продав,кому не пам`ятає. Обвинувачений також пояснив,що обвинуваченого ОСОБА_5 знає з дитинства,запропонував останньому повторно вчинити крадіжку майна,яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_5 погодився,взяли з собою металеву фомку,зірвали навіси в тому ж приміщенні гаражу,проникли всередину,викрали декілька металевих щитків,вилку з багажником,електричний трансформатор,коли виходили з гаражу були помічені потерпілим. Потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував в повному обсязі,вибачився перед ним.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, разом із ОСОБА_4 , перед потерпілим ОСОБА_8 вибачився, шкоду відшкодував в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має, покарання просив призначити останнім на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законний представник,захисник, прокурор, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані:

-за ст.185 ч.3 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднані з проникненням в інше приміщення;

-за ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України,як умисні дії,які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинені повторно, поєднані з проникненням у інше приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна,вчинені повторно, поєднані з проникненням у інше приміщення

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальні правопорушення за ст.185 ч.3 та ст.15 ч.3,ст.185 ч.3 КК України є тяжкими злочинами, ОСОБА_4 не судимий, не працює, утриманців не має, є студеном 3 курсу Головинського ВПТУ, не одружений, є неповнолітнім, на диспансерних психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем навчання та проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом,якшує покарання ОСОБА_4 ..

Повторність, є обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 ..

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей кримінального закону,остаточно призначити покарання за правилами ст.70 КК України,із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України,з урахуванням положень ст.104 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ст.15,ч.3,ст.185 ч.3 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_5 не судимий, не працює, не одружений, утриманців не має, на диспансерних психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 ,не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин,має бути призначене покарання,необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів,а згідно ч.2 ст.50 КК України,покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинувачених,таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та запобігання останніми нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст.ст. 100,124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України,104 КК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років 2(двох) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 2(двох) місяців позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75, 104 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3,ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь держави в особі Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи(довідка-висновок від 24.06.2016 року №5/309) у розмірі 703,68 гривень.

Речові докази:три металевих щитки з кріпленням, багажник металевий, передня вилка з металевим щитком із кріпленням для велосипеду,електричний трансформатор, мотоциклетний генератор Г424 від мотоциклу «МТ», слюсарні лещата, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1