У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, працюючого дільничним офіцером поліції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, щоСу прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000291 від 16.12.2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2016 року громадянин ОСОБА_7 , який являється давнім приятелем дільничного офіцера поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Мукачево, отримав вказівку від останнього про те, що він повинен зайти на вказану ним адресу до мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , та придбати у нього наркотичні засоби. На зауваження ОСОБА_7 про те, що він заборгував ОСОБА_8 грошові кошти за наркотичні засоби, ОСОБА_5 повідомив його, що він особисто зателефонує ОСОБА_8 та повідомить про його прихід В цей же день, близько 21.00 години, ОСОБА_7 , зустрівшись на вул. Пушкіна в м. Мукачево поблизу будинку 54 з громадянином ОСОБА_8 за 400 гривень придбав у нього порошкоподібну речовину білого кольору невстановленої ваги, загорнуту у відрізок фольги. Після придбання зазначеної речовини, в цей же день, тобто 26.12.2016, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам УВБ в Закарпатській області ДВБ Національної поліції України. В наступному, на початку січня 2017 року, дільничний офіцер поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , діючи за попереднім зговором з дільничним офіцером поліції цього ж відділу поліції ОСОБА_9 , умисно, з метою створення штучних показників виявлення та розкриття злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, маючи на меті інсценування та фальсифікацію злочину щодо зберігання наркотичних засобів, запропонували ОСОБА_7 оговорити себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при цьому самі особисто запропонували йому передати наркотичні засоби, які він повинен був зберігати у себе, а в наступному запросити його до Мукачівського ВП ГУНП для складання протоколу за паління у не відведеному місці, де під час особистого огляду виявити у нього наркотичні засоби. За вказану послугу вони пообіцяли йому грошову винагороду. На виконання вказаного злочинного плану, 17.01.2017 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, на виконання плану обумовленого з ОСОБА_5 , у легковому автомобілі марки «Шкода», під керуванням громадянина ОСОБА_10 , разом із іншим невстановленим співробітником поліції, приїхали в с.Череївці, Мукачівського району, до будинку, де проживає ОСОБА_7 , та запропонували йому проїхати разом з ними до м.Мукачево. Приїхавши в м. Мукачево, до парку, який знаходиться навпроти Мукачівського відділу поліції, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та водій автомобіля «Шкода» ОСОБА_10 перебували в автомобілі, до якого невстановлений співробітник поліції приніс та поклав на переднє пасажирське сидіння згорток з сухою подрібнено речовиною, схожою на наркотичний засіб «марихуану». Після цього ДОП ОСОБА_9 наказав ОСОБА_7 взяти вказаний пакет, та прослідувати разом з ним до Мукачівського ВП ГУНП України в Закарпатській області. У приміщенні Мукачівського ВП ГУНП ОСОБА_9 запросив ДОП Мукачівського ВП ГУНП ОСОБА_11 , який склав на ОСОБА_7 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, а в наступному було запрошено також слідчу СВ Мукачівського ВП ГУНП ОСОБА_12 , яка склала протокол огляду вилучених у нього предметів та речей, серед яких знаходився і згорток фольги, у якому знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору, загальною вагою 6,5 грама. Про зазначений факт 17 січня 2017 року о 19.05 годині старший ДОП ОСОБА_9 склав рапорт, який подав до чергової частини, у якому вказав, що ним, спільно з ДОП ОСОБА_11 було виявлено громадянина ОСОБА_7 , 1990 року народження, не працюючого, раніше судимого за ст.187 КК України, мешканця АДРЕСА_3 , який викурював сигарети на автобусній зупинці, при наближенні до нього працівників поліції занервував та поводив себе підозріло, у зв`язку із чим даного громадянина було запрошено до Мукачівського ВП ГУНА для складання адмінпротоколу за ч.1 ст.175-1 КУпАП, в ході чого в службовому кабінеті №16 ОСОБА_7 було запропоновано в присутності двох понятих викласти вміст кишень, після чого з правої внутрішньої кишені куртки він вийняв згорток фольги, у якому знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору з виду схожа на марихуану вагою близько 6,5 грам, яку в подальшому вилучено та направлено в НДЕКЦ для дослідження. Вказаний факт внесений до журналу ЄО під номером 610 від 17.01.2017. Після оформлення матеріалів ДОП ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 грошову винагороду у розмірі 500 гривень. 18.01.2017 о 09.31.57 годині відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України за вказаним фактом внесено до ЄРДР під номером 0000110. Крім цього, 19.01.2017, близько 16.35 години, ОСОБА_7 попросив у телефонній розмові ОСОБА_5 зателефонувати ОСОБА_8 та повідомити останнього про те, що він хоче зайти до нього, що було зроблено ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_7 прослідував на вул. Пушкіна в м. Мукачево, де при зустрічі із ОСОБА_8 він передав йому 400 гривень, та отримав від нього згорток з фольги, в якому містилась біла порошкоподібна речовина, та паперову серветку, в якій знаходилась суха подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження, схожа на наркотичну. З огляду на викладене, в діях дільничних офіцерів поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , дільничного офіцера поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Іршавського району, с. Чорний Потік, зареєстрований в АДРЕСА_4 , фактично проживаючого в АДРЕСА_5 , , дільничного офіцера поліції Мукачіського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб. Крім цього, встановлено, що 25 січня 2017 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_7 , збув громадянину ОСОБА_7 наркотичний засіб марихуану, вагою 3 грами, після чого був викритий працівниками УВБ в Закарпатській області ДВБ Національної поліції України. Цими своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб.

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, 26.01.2017 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, - показаннями свідка ОСОБА_7 , копіями матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України, та іншими матеріалами в їх сукупності. Поведінка підозрюваного ОСОБА_5 хоча і не свідчить про те, що він намагався переховуватися від органу досудового розслідування, проте, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вплинути на свідків у провадженні, чи знищити, сховати чи спотворити документи докази у провадженні, об`єктивно може іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування. Крім цього, ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не зважаючи на те, що він має хорошу репутацію на попередній роботі та по місцю проживання, по місцю роботи і проживання характеризується позитивно, його вік та соціальний статус не дають підстав вважати, що зазначена особам може вчинити інший злочин чи буде ухилятись від слідства та суду, а тому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному о 14 год. 00 хв. 27.01.2017 року.
Також встановлено, що 25.01.2017 о 16.08 год. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив. Просив суд обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, пояснив, що не має наміру впливати на свідків, знищити, сховати чи спотворити документи докази у провадженні, чи іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 проти задоволення кллопотання заперечив, просив обрати більш м"який запобіжний захід. Зазначив, що клопотання слідчого, є необґрунтованим, доводи слідчого та прокурора зазначені в клопотанні є надуманими, та не відповідають дійсності. Пояснив, що його підзахисний не має наміру впливати на свідків, знищити, сховати чи спотворити документи докази у провадженні, чи іншим чином перешкоджати проведенню досудового розслідування.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як встановлено в судовому засіданні та як зазначає у клопотанні слідчий , ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи.
Також слідчий суддя звертає увагу , що ні до матеріалів клопотання , ні безпосередньо під час судового розгляду слідчим та прокурором не надано самих показань свідка ОСОБА_7 на які в клопотанні посилається слідчий. На зауваження слідчого судді, щодо відсутності зазначеного протоколу у матеріалах доданих до клопотання , слідчий повідомив, що такий відсутній взагалі , а є лише відеодопит і надати його суду наразі немає можливості.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, працюючого дільничним офіцером поліції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Мукачівського ВП ГУ НП України в Закарпатській області.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 24 березня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1