Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/775/17
провадження № 1-кп/632/146/17

21 липня 2017 р.
В И Р О К
Іменем України
21 липня 2017 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайський Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, який має професійно - технічну освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.05.2017 року близько 04 годині 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився поруч з будинком АДРЕСА_3 , побачив припаркований мопед марки «Альфа», модель «РМ-110-4», який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищевказаним мопедом марки «Альфа» модель «РМ 110-4» 2010 року випуску. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, навмисно, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, створивши тим самим умови для реалізації свого злочинного умислу шляхом роз`єднання електропроводів від замка запалювання привів двигун в робочий стан, завдяки чому отримав можливість керувати мопедом та розпочав рух, тобто без дозволу власника незаконно заволодів транспортним засобом, яким поїхав до смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області та залишив його на території нежитлового домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Таким чином ОСОБА_4 таємно, незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом марки «Альфа» модель «РМ 110-4» 2010 року випуску, б/в, який належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якого, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 226 від 25.05.2017 року становить 9215 грн.
21 липня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до умов наданої угоди, потерпілий та обвинувачений добровільно, за спільною згодою, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 289 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді чотирьох років обмеження волі, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує особу винного, обставини, які обтяжують його покарання, а саме: вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення від 21.07.2017 року.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати за залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 226 від 25.05.2017 року в сумі 395 грн. 48 коп. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки їх розмір підтверджений довідкою НДЕКЦ.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 липня 2017 року, між ОСОБА_4 , обвинуваченим за ч. 1 ст. 289 КК України та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ років обмеження волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на ДВА роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за залучення експерта на користь держави в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять ) грн. 48 коп.
Речовий доказ: мопед марки «Альфа», модель «РМ-110-4», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 повернути останньому за належністю.
Долю речових доказів вирішити після набрання чинності вироком суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1