Справа № 645/1465/17
Провадження № 1-кп/645/303/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Фрунзенського району м.Харкова ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,
за обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України,
ОСОБА_6 , 12 березня 2017 року, приблизно о 08 год. 00хв., знаходився на вулиці біля будинку АДРЕСА_2 , де між ним та його колишньою дівчиною ОСОБА_4 , на ґрунті тривалих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область носа з лівого боку ОСОБА_4 , яка від отриманого удару впала на землю. В результаті своїх умисних злочинних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді синця на голові, який за ступенем тяжкості викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю на більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що дійсно 12 березня 2017 року, приблизно о 08 год. 00 хв., у ході сварки, він наніс своїй колишній дівчині ОСОБА_4 удар кулаком.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, його наслідки, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді громадських робіт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя