УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2017 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділуПриморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кодими, Одеської області, не одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

- підозрюваного у кримінальному провадженні №0003871 від 10.07.2017 року за ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
слідчого - ОСОБА_7 ,
законного представника - ОСОБА_8 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_9 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий слідчого відділуПриморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на наступне. Як указано, у матеріалах клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2017 року приблизно 04 годині ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_5 , разом з іншими невстановленими слідством особами, перебували в Старобазарному сквері в місті Одесі, де помітили раніше незнайомих їм ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в цей час, сидячі на лавці, розмовляли між собою.
В клопотанні вказано, що помітивши у ОСОБА_13 при собі сумку з її особистими речами, у ОСОБА_12 мобільний телефон, а у ОСОБА_14 на руці годинник, ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи вступили в попередню змову на відкрите заволодіння наявним при потерпілим майном, обумовивши, що для отримання доступу до майна та подолання опору потерпілих необхідно застосувати до них насильство у вигляді нанесення ударів руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам.
У клопотанні зазначено, що реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та невстановлені слідством особами наблизились до ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , оточивши їх, позбавляючи можливості втечі.
Як зазначено, у клопотанні, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та невстановлені слідством особами напали на ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 та з метою отримання доступу до їх майна та подолання опору потерпілих почали наносити їм численні удари руками, ногами по голові, тулубу та кінцівках, тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих. Так, ОСОБА_11 під час вказаного нападу повалив ОСОБА_14 на землю та навмисно наносив останньому численні удари ногами по голові в обличчя, а неповнолітній ОСОБА_5 наносив удари кулаками по голові ОСОБА_13 . В клопотанні указано, що в результаті вказаних навмисних дій нападників ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та невстановлені слідством особи заволоділи наступним майном потерпілих, яке при них знаходилось, а саме:
- мобільним телефоном марки «Мейзу М2 Нот» в корпусі сірого кольору, вартістю 1700 грн. який належав ОСОБА_13
- годинником фірми «Брітлін» з ремінцем синього кольору, вартістю 2000 грн. який належав ОСОБА_14
- мобільним телефоном марки «Самсунг» в корпусі білого кольору, вартістю 800 гривень який належав ОСОБА_12 .

Із клопотання вбачається, що заволодівши вказаним майном потерпілих та завдавши їм матеріальної шкоди на вказані суми, ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , та невстановлені слідством особи покинули місце нападу, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У зв`язку з нападом потерпілі викликали співробітників поліції які за їх допомогою по "горячих слідах" встановили місце перебування ОСОБА_11 та ОСОБА_5 у яких при собі були вказані мобільні телефони, які належали потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Як указано, у клопотанні слідчим та прокурором, відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і його належної поведінки. Прокурор ОСОБА_6 , у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, указаних у клопотанні. Слідчий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, указаних у клопотанні. Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 у судовому провадженні просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_8 у судовому провадженні погодилась із думкою захисника. Підозрюваний ОСОБА_5 погодився з думкою захисника. Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного. Кримінальне провадження щодо неповнолітніх в Україні здійснюється у відповідності до Конституції України, КК України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р. (ст.9), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ст. 5), Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінських правил»), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 37 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН у 1989 р., і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 р. «Держави-учасниці забезпечують, щоб: жодна дитина не була позбавлена волі незаконним або свавільним чином. Арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюються згідно з законом та використовуються лише як крайній захід і протягом якомога більш короткого відповідного періоду часу». Міжнародний пакт про громадянські і політичні права 1966 р. (ст. 9 Пакту) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ст. 5 Конвенції) зазначають на необхідності застосування щодо неповнолітніх особливих правил, які відповідають їх віку і правовому статусу. Відповідно до Мінімальний стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінські правила») тримання неповнолітніх під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу. Тримання під вартою до суду по можливості замінюється іншими альтернативними заходами, такими як постійний нагляд, активна виховна робота або поміщення в сім`ю або виховний заклад чи будинок (ст. 13). Згідно ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Згідно витягу з кримінального провадження №0003871 від 10.07.2017 року, вчинене діяння, за яким відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 ККУкраїни. Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий о 06 годині 45 хвилин 10.07.2017 року. 10.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Як вбачається, із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками ОСОБА_12 в ході якого він впізнав ОСОБА_5 , як особу яка наносила йому тілесні ушкодження та в подальшому забрала його телефон; - протоколом основного та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 який вказує на ОСОБА_5 , як на особу, яка наносила йому удари та після цього забрала його мобільний телефон;
- протоколом основного та додаткового допиту потерпілої ОСОБА_13 яка вказує на ОСОБА_5 , як на особу, яка була серед осіб які наносили удари їй та її друзям та приймав в цьому активну участь; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 який вказує на ОСОБА_5 , як на особу, яка була серед осіб які наносили удари йому та його друзям та приймав в цьому активну участь; - протоколом допиту свідка ОСОБА_15 співробітника поліції яка пояснила, що зупинила ОСОБА_5 та ОСОБА_11 які керували скутером без документів і при поверхневому огляді у одного з хлопців які пересувались на мопеді виявлено два телефони щодо яких вказані особи не змогли пояснити їх походження; - протоколом допиту свідка ОСОБА_16 співробітника поліції , який пояснив, що 10.04.2017 приблизно о 06:45 у хлопців, які пересувались на мопеді червоного кольору без документів під час поверхневого огляду при собі виявлено два мобільні телефони, походження яких вони пояснити не змогли; Слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні прокурором ОСОБА_6 та слідчим ОСОБА_7 було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, у судовому провадженні прокурором ОСОБА_6 та слідчим ОСОБА_7 не був доведений. Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором ОСОБА_6 та слідчим ОСОБА_7 під час розгляду клопотання не надано докази, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час досудового розгляду ризикам. Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку що надані докази, які є достатніми про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки зазначений підозрюваний є неповнолітнім, раніше не судимий, та позитивно характеризується за місцем свого мешкання. Керуючись ст.ст.132, 176-178, 182, 183,186, 193, 194, 196,197, 202, 205, 211, 309, 484 488, 492 КПК України (2012 р.), -
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділуПриморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0003871 від 10.07.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22 години до 8 години ранку наступної доби.

Покласти строком на 60 (шістдесят) днів на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти у залі суду. Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів. Строк дії ухвали обчислюється з 10.07.2017 року та припиняє свою дію 08.09.2017 р.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

12.07.2017