АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участі секретаря ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Вищезазначеною ухвалою слідчого судді задоволено скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, та рішення слідчого про зупинення досудового розслідування.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою слідчого судді, начальник відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 04 квітня 2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, та рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та невідповідність висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.
Як на підставу для перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, прокурор посилався на положення ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 7 КПК України та ст. 55 Конституції України, яка гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що слідчий суддя прийняв до розгляду скаргу на постанову слідчого про оголошення підозрюваного у розшук, яка у відповідності до ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, та не вирішив питання щодо поновлення процесуального строку на подання скарги захисником в інтересах підозрюваного, враховуючи, що такий строк останнім було пропущено. Висновок слідчого судді про необгрунтованість повідомлення про підозру не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 , які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги в частині права на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.
Відповідно до частини 3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Розширеному тлумаченню вказаний перелік не підлягає.
За правилами частин 2 і 3 статті 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 29 березня 2016 року задоволено подання голови Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2016 року, та матеріали судового провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, та рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, направлено на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва.
Ухвалою слідчого судді Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 01 квітня 2016 р. задоволено скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, та рішення слідчого про зупинення досудового розслідування.
З наведеного убачається, що скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, та рішення слідчого про зупинення досудового розслідування, слідчим суддею розглянута по суті з прийняттям судового рішення, передбаченого пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, - про скасування рішення слідчого та зобов`язання вчинити певну дію.
Посилання апелянта як на підстави для оскарження ухвали слідчого судді, на принцип законності та загальні засади кримінального провадження, не ґрунтуються на вимогах кримінальногопроцесуального законодавствата є невиправданими з огляду на конкретні норм КПК України.
Тільки у разі, якщо положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Однак, питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані вищезазначеними нормами чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних і саме вони підлягають до застосування при розгляді скарги прокурора.
Крім того, в статтях 303-307, 309, ч. 4 ст. 399 КПК України, відсутня вказівка на те, що суддя апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження на оскаржуване рішення, тільки тоді, коли ухвала слідчого судді за формою і змістом відповідає вимогам закону та якщо слідчий суддя при постановленні рішення ретельно дотримався вимог ст. ст. 303-304 КПК України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.
В даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею, тим більше діяти в залежності від суб`єкта звернення зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, враховуючи також таку загальну засаду кримінального провадження, як рівність перед законом і судом.
Згідно п. 9 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження стосовно народних депутатів України здійснюється в апеляційному порядку колегіально судом у складі п`яти професійних суддів, які мають стаж роботи на посаді судді не менше семи років.
Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність та рішення слідчого під час досудового розслідування, то колегія суддів вважає, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 відсутні.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 392, 399, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді :
_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

_______________ ____________
ОСОБА_4 ОСОБА_5