30.06.2017 Справа № 367/3872/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000846 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, розлученої, раніше не судимої, яка має середню спеціальну освіту, має інвалідність ІІІ групи по загальному захворюванню, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 124 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
03.04.2017 року приблизно о 16 год. 00 хв., між ОСОБА_5 та її громадянським чоловіком ОСОБА_4 , які перебували за місцем їх проживання, а саме в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі вказаної квартири, руками наніс 4 удари в область спини ОСОБА_6 , виштовхуючи до кухні, після чого, перебуваючи в приміщенні кухні вказаної квартири, схопив ОСОБА_6 правою рукою за волосся та наніс 5 ударів кулаком лівої руки в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синців голови, тулуба, кінцівок, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_4 не припиняє своїх дій, та на її прохання зупинитись не реагує та продовжує наносити їй тілесні ушкодження, помітила на кухонному столі кухонний ніж, та взявши його в праву руку, з метою особистого захисту і подальшого припинення нападу ОСОБА_4 , не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи при цьому можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, нанесла лезом ножа один цілеспрямований удар в праву сторону живота ОСОБА_4 .. Після чого, ОСОБА_4 , з метою продовжити спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком в голову останньої, на що ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою особистого захисту і подальшого припинення нападу ОСОБА_4 , не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи при цьому можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, продовжуючи тримати в правій руці кухонний ніж, нанесла ОСОБА_4 ще один удар в область живота ліворуч. Своїми умисними діями ОСОБА_5 , допустивши перевищення меж необхідної оборони, спричинила потерпілому ОСОБА_4 шкоду, яка явно не відповідала обстановці захисту, а саме тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень, з ушкодженням VI сегменту печінки, великого сальника, брижі поперекової ободової кишки, які утворились від 2-разової дії гострого предмету типу клинка ножа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинених у разі перевищення меж необхідної оборони, вчинила злочин, передбачений ст. 124 КК України.

02 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом на затвердження.
Згідно умов угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України сторони погодились, про те, що ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням, у скоєнні злочину передбаченого ст. 124 КК України.

Крім того, сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 124 КК України у виді 1 року обмеження волі, із звільненням обвинуваченої від відбування узгодженого ними покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік із покладенням на обвинувачену обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтвердила суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просила суд затвердити угоду про примирення від 02.06.2017 року і призначити їй узгоджену в ній міру покарання, при цьому в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 124 КК України. Також, обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що вона із потерпілим примирилися, вона вибачилася за вчинений кримінальний злочин. Пояснила, що наслідки укладання угоди їй відомі.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про примирення укладена потерпілим добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити узгоджену в ній міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Суд, заслухавши прокурора, потерпілого, обвинувачену, дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.

Відповідно до з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду про примирення укладену між обвинуваченою та потерпілим на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину передбаченого ст. 124 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Крім того, дії обвинуваченої за вказаною статтею кваліфіковано правильно.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про примирення міри покарання обвинуваченій, а саме за ст. 124 КК України у виді 1 року обмеження волі та звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування узгодженого покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік із покладенням на обвинувачену обов`язків передбачених ст. 76 КК України, сторонами враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, розлучена, має інвалідність ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , яким є її щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 02 червня 2017 року укладена між потерпілим та обвинуваченою відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 02 червня 2017 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000846 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази кофту та штани, що належать ОСОБА_5 , які упаковані в спеціальний пакет «Експертна служба» № 3163350, джинси та футболку з механічними пошкодженнями, що належать потерпілому ОСОБА_4 , які упаковані в спіальний пакет «Експертна служба» № 3216023, які передані на зберігання до камери зберігання Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області повернути власникам.

Речові докази фрагменти бинта з плямами бурого кольору, які упаковані до трьох паперових конвертів на яких виконано пояснювальний текст з підписами понятих, змиви з рук ОСОБА_5 , які упаковані до паперового конверту на якому виконано пояснювальний текст, предмет схожий на ніж, який упаковано до спеціального пакету «Експертна служба» № 0315164, які передані до камери зберігання Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1