Справа № 452/3236/16-к
УХВАЛА
05 січня 2017 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
05січня 2017 року до суду надійшло клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про арешт майна.
З метою забезпечення цивільного позову просить суд накласти арешт на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 в межах суми пред`явленого цивільного позову, оскільки існує загроза відчуження даного майна, що істотно унеможливить примусове стягнення коштів за цивільним позовом.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд прийшов до наступних висновків.
У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Суд вважає, що представником потерпілого в підготовчому судовому засіданні не доведено необхідність арешту вказаного нерухомого майна обвинуваченого, а також ризик його відчуження, оскільки поведінка обвинуваченого, який частково відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду і це потерпілим та його представником не заперечувалося, свідчать про протилежне, а томув задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175, 314-316 КПК України, суд,-

Відмовити представнику потерпілого адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя