Справа № 445/24/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Золочеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 від 31.12.2016 р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясенівка Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем ЛМКП "Львівтеплоенерго" Галицького РТМ, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 30 грудня 2016 року біля 19 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у с.Якторів Золочівського району Львівської області, через подвір`я ОСОБА_6 зайшов у її житловий будинок, що в АДРЕСА_2 , звідки викрав телевізор марки "LG" моделі СТ-14F65М, вартістю 800 грн., який переніс до себе додому, чим заподіяв останній матеріальну шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнавав повністю. Пояснив, що 30.12.2016 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Побачивши, що у одній з кімнат будинку ОСОБА_7 горіло світло, вирішив зайти і запросити останнього в гості. Зайшовши в будинок і побачивши, що у будинку нікого немає, взяв телевізор і вийшов з будинку. Спочатку із вказаним телевізором зайшов до сусіда Гнатіва, а потім відніс вказаний телевізор до свого дому. В судових дебатах обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення заперечив, заявив, що не мав наміру викрадати телевізор у ОСОБА_6 , а таким чином хотів лише пожартувати. При повторному допиті пояснив, що він 30 грудня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства ОСОБА_6 з метою запросити в гості ОСОБА_7 . Оскільки це вже була темна пора доби, а в одній з кімнат будинку ОСОБА_8 горіло світло, він зайшов у будинок. В цей час у кімнаті нікого не було, обвинувачений побачив телевізор, який забрав із собою додому. Про те чи застібка на дверях будинку була відчинена чи зачинена обвинувачений не пам`ятає, а під час проведення слідчого експерименту він демострує як відчиняв застібку на дверях будинку, оскільки так сказали робити працівники поліції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в цей день була на святкуванні дня народження у сусідки. Повернувшись додому виявила відсутність телевізора. Вийшовши на вулицю побачила обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечив факт викрадення телевізора, а її син в цей час пішов до її сестри ОСОБА_9 і повідомив поліцію про викрадення телевізора. У поясненнях також вказала, що на вхідних дверях її будинку замка немає, а є лише застібка. Про те чи були закриті двері на застібку не знає, оскільки останнім залишав будинок її син.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна підтверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 .

Зокрема, свідок ОСОБА_7 показав, що він був у стані сильного алкогольного сп`яніння і нічого не пам`ятає. Прийшов додому і ліг спати, коли проснувся телевізора в кімнаті не було.

Свідок ОСОБА_10 показав, що ввечері 30.12.2016 ОСОБА_5 приходив до нього із телевізором, який належить ОСОБА_8 , говорив, що хоче пожартувати із ними. Він запропонував обвинуваченому повернути телевізор в будинок ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_5 пішов з його будинку.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює оперуповноваженим Золочівського відділу поліції. В кінці року ввечері до нього зателефонував черговий поліції та повідомив, що з с.Якторів було звернення про крадіжку телевізора. Тому він вирушив до місця проживання потерпілої. На подвір`ї в цей час перебували ОСОБА_7 , його дружина та син. До них підійшов ОСОБА_5 , який був в стані алкогольного сп`яніння. Він запитав у обвинуваченого чи не брав той телевізора потерпілих. на що останній заперечив. Згодом приїхала слідчого-оперативна група. В службовому автомобілі ОСОБА_5 сказав, що це він взяв телевізор ОСОБА_8 , і хоче його видати. Тому він разом з опергрупою підїхали до будинку ОСОБА_13 , де обвинувачений видав телевізор.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сестрою потерпілої, пояснила, що на прохання її племінника дала йому телефон для виклику поліції. Після виклику поліції, перебуваючи біля домогосподарства потерпілої з нею та її сином побачили обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий повідомив, що телевізор знаходиться у нього.

Свідок ОСОБА_12 , який є сином потерпілої, пояснив, що повернувшись додому близько 19:00 год. 30.12.2016 він увімкнув світло в одній з кімнат. Приніс з надвору воду і поставив її на газову плиту гріти і пішов за своїми батьками, які були на святкуванні дня народження сусідки, щоб покликати їх додому. В кімнаті світло не вимикав, проте не пам`ятає чи зачиняв двері на застібку. Прийшовши до дому він помітив, що в кімнаті немає телевізора. Після цього він пішов до ОСОБА_14 та викликав поліцію. До них до будинку підійшов працівник поліції ОСОБА_11 , який про щось розмовляв з батьком. Згодом підійшов обвинувачений, який повідомив, що телевізор у нього.

Крім того, винність ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

Протоколом огляду місця події від 30.12.2016, з таблицею ілюстрацією до цього протоколу, де зазначена місце вчинення злочину ОСОБА_5 .

Протоколом огляду предмету від 03.01.2017, згідно з яким ОСОБА_5 викрав телевізор марки "LG", із пластмасовим корпусом чорного кольору, модель СТ-14F65М, в робочому стані.

Висновком товарознавчої експертизи №1/3 від 04.01.2017, яким встановлено, що вартість викраденого телевізора складає 800 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Суд визнає недопустимим доказом протокол слідчого експерименту від 05.01.2017, з огляду на наступне.

Зокрема, свідок ОСОБА_15 пояснив, що був присутнім при проведенні слідчого експерименту. Він бачив, що ОСОБА_13 показував, як він зайшов в будинок: зайшов в коридор, а потім в кімнату та взяв телевізор, пояснюючи, що світло в хаті горіло, а двері були відчинені. Цей телевізор обвинувачений відніс додому. Свої дій ОСОБА_13 пояснив, тим, що хотів пожартувати над ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що була присутня при проведенні слідчого експеременту. Її запросили працівники поліції на подвір`я ОСОБА_8 . ОСОБА_5 пояснював як він заходив в будинок. Далі вона не може нічого пояснити, бо вона в будинок не заходила. В будинок зайшли обвинувачений, працівники поліції та інший свідок. Претензій до проведення експеременту у неї не виникло. Вона чула, що ОСОБА_13 пояснював, що хата була відкрита, а він взяв телевізор, бо хотів пожартувати.

Таким чином, оскільки свідок ОСОБА_16 заявила, що була відсутня при проведенні слідчого експерименту у будику потерпілої, суд вважає, що слідчий експеримент проведений з порушенням вимог п.7 ст.223 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування були кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України за ознакою проникнення у житло є не вірною, враховуючи наступне.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Однак, ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні не здобуто достатніх та достовірних доказів того, що обвинувачений незаконно проник у будинок потерпілої з метою вчинити крадіжку чужого майна. Так, обвинувачений в суді пояснив, що зайти у будинок потерпілої з метою запросити в гості ОСОБА_7 він вирішив тоді, коли побачив, що в одній з кімнат будинку горить світло , а про те чи були двері будинку закриті на застібку він не пам`ятає, про що обвинувачений послідовно заявляв під час судового розгляду. Його пояснення у цій частині узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що залишив увімкене світло у одній з кімнат будинку, коли йшов за батьками, а також зазначив, що не пам`ятає чи закривав вхідні двері на застібку, а також поясненнями потерпілої, яка зазначила, що вхідні двері її будинку на замок не зачиняються.

Під час розгляду провадження судом було встановлено, що ОСОБА_5 зайшов у житловий будинок потерпілої через відчинені двері, не з метою вчинення крадіжки. Умисел на крадіжку у нього виник уже коли він перебував у будинку потерпілої, а тому ознаки правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як проникнення, не буде.

Стороною обвинувачення не було надано жодного доказу того, що ОСОБА_5 проник у житло до ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки.

За вказаних обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Судом критично оцінюються ті покази обвинуваченого ОСОБА_5 , у яких він зазначив про відсутність умислу на викрадення чужого майна та відсутність корисливих мотивів у його діях, які на думку суду є спробою уникнути кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, добровільне відшкодування завданої ним шкоди в повному обсязі, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання і праці, є батьком чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_17 , 2003 р.н., ОСОБА_18 , 2004 р.н., ОСОБА_19 , 2014 р.н., ОСОБА_20 , 2015 р.н., та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 185 КК України.

На підставі висловленого, керуючись ст. 368 , 370, 371, 374 КПК України, ч.1 ст. 185 КК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі шістдесять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. .

Речові докази: телевізор марки "LG" моделі СТ-14F65М, який перебуває на зберіганні у потерпілої, залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_21