Справа № 131/2450/16-к
Провадження №11-кп/772/654/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000404 від 24.11.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Чалактау, Таласького району Джамбульської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта вища, пенсіонера, раніше несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Джупинівка, Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше несудимого ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с. Слобідка, Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_3 , одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_10

В с т а н о в и в :
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 а ч.3 ст.185 КК України змінити в частині стягнення судових витрат через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність .

У резолютивній частині вироку вказати про стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судових витрат за проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі 176 грн. 20 коп. в рівних частинах з кожного обвинуваченого .

У решті вирок залишити без мін.

Вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто пропорційно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 176,20 ( сто сімдесят шість грн.) 20 коп.
Вирішено долю речових доказів.
Як убачається з вироку ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за вчинення наступного.

23 листопада 2016 року, близько 23:00, в с. Слобідка, Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, з метою крадіжки чужого майна, для особистого збагачення та обернення його на свою користь, зайшли через земельну ділянку на територію домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , яке фактично належить ОСОБА_11 , після смерті її брата, достовірно знаючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 підійшов до брами приміщення гаража, помітив, що на ній висить не замкнений навісний замок, врахувавши це, останній зняв його, тим самим надав змогу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно проникнути в дане приміщення.
У подальшому, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з приміщення даного гаража таємно викрали металобрухт у вигляді кінного плугу, двох труб, ланцюга, припону, ломиків, трьох стовбців, тачки, корита, нижньої частини від саней, хвіртки, пластини, катка, рейок, балону, загальною вагою 280 кг.
Після чого, обвинувачені за допомогою колісної тачанки, яку заздалегідь приготували перевезли вказані речі до домогосподарства ОСОБА_7 , тим самим розпорядились ними на власний розсуд , заподіявши матеріальної шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 938 грн..
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 3330/16-21 від 08.12.2016 ринкова вартість одного кілограму металобрухту чорних металів станом на 24.11.2016 складає 3 гривні 35 копійок.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що при ухвалені вироку судом не дотримано вимоги ч.2 ст.124 КПК України та не враховано роз`яснення п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», і ухвалено рішення про стягнення пропорційно, а не в рівних частинах із обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 176 грн. 20 коп. судових витрат.

Крім того, у вироку судом не зазначено, що судові витрати потрібно стягнути на користь держави .

Таким чином, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, ст.413 КПК України .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 , який просив задоволити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі не оспорюється.

Водночас вирок суду , щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягає зміні в частині стягнення судових витрат через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність .

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Відповідно до роз`яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Як вбачається з матеріалів провадження, в ході досудового розслідування, з метою встановлення вартості викраденого майна у потерпілої ОСОБА_11 , по справі призначалась та проводилась судово-товарознавча експертиза, вартість якої становить 176 грн. 20 коп.. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на проведення судово- товарознавчої експертизи, суд першої інстанції розподілив витрати між обвинуваченими пропорційно, всупереч роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.11 постанови №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат». При цьому, суд не вказав про стягнення судових витрат на користь держави .
Таким чином, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність .
Відповідно до ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню, вирок суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до п.2 ст.409 КПК України в частині стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 176 грн.20 коп..
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України змінити в частині стягнення судових витрат через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
У резолютивній частині вироку вказати про стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судових витрат за проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі 176 грн. 20 коп. в рівних частинах з кожного обвинуваченого на користь держави.
В решті вирок залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Відповідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції, набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом:

Суддя: