У х в а л а

14 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд судових рішень Верховним Судом України,

в с т а н о в и в:

9 березня 2017 року засуджений ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд Верховним Судом України, (далі - ВСУ) на підставі пункту 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України, (далі - КПК) судових рішень щодо нього, які просив скасувати та постановити виправдувальний вирок.

Ухвалою судді ВСУ від 17 березня 2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 445, 448, 449 КПК та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 14 квітня 2017 року.

Зокрема, недоліками було визнано те, що засуджений ОСОБА_1, у заяві посилаючись на пункт 3 частини першої статті 445 КПК, яким передбачено підставу для перегляду судових рішень ВСУ, зокрема невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові ВСУ не вказував, які саме судові рішення є предметом перегляду ВСУ та не наводив жодних обґрунтувань, які б свідчили про це.

Також, засудженим ОСОБА_1 не було долучено до заяви відповідно до пункту 4 частини першої статті 449 КПК копію постанови ВСУ, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

На виконання ухвали судді ВСУ від 17 березня 2017 року про усунення недоліків заяви, ОСОБА_1 2 квітня 2017 року надіслав до ВСУ заяву, однак з її змісту не вбачається виконання недоліків, які були зазначені в ухвалі. А також не долучено копію постанови ВСУ, відповідно до пункту 4 частини першої статті 449 КПК.

Виходячи зі складності процедури перегляду справи ВСУ, заявнику було запропоновано для реалізації свого права на звернення до ВСУ звернутися до територіального центру надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі пункту 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», оскільки він є особою, на яку поширюється дія зазначеної норми.

Про таку вимогу щодо надання державою безоплатної правової допомоги особі в реалізації її права на доступ до правосуддя йдеться у справі «Ейрі проти Ірландії» від 9 жовтня 1979 року, серія А, N 32. (п. 26), якщо «без такої допомоги неможливо забезпечити практичної реалізації права на судовий розгляд, стосовно різних видів судового спору, чи з огляду на складність процедури або справи».

В Україні таким Законом, яким передбачено надання безоплатної правової допомоги певним категоріям осіб, є Закон України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року N 3460-VI.

Однак, засуджений ОСОБА_1 до територіального центру надання безоплатної вторинної правової допомоги не звернувся і повторно направив заяву без додержання вимог статей 445, 448, 449 КПК України, що перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження ВСУ, у зв'язку із чим згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 450 КПК заява підлягає поверненню.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК повернення заяви на підставах, передбачених у частині четвертій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або на інших підставах, ніж ті, які були предметом розгляду, та у строки, визначені статтею 447 КПК.

Керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд судових рішень Верховним Судом України повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2