Справа № 299/2458/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.11.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 , (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду кримінальне провадження за № 11кп/777/592/16 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 3 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.125 КК України повернуто прокурору, -
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 11 липня, приблизно о 12-ій годині, одягнувши на голову чорну матерчату маску, через неогороджену задню частину городу таємно проник на територію дворогосподарства в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та вчинив напад на неповнолітню ОСОБА_9 , схопивши її руками за шию та стиснувши. Після цього нанісши останній не менше трьох ударів в область голови, від чого вона втратила свідомість, заволодів мобільним телефоном потерпілої, марки «Samsung S7562», вартістю 1325 гривень.
В подальшому, ОСОБА_6 відніс потерпілу ОСОБА_9 до будинку та поклав її на ліжко, а коли така отямилась та, з метою викриття, намагалася зняти з обвинуваченого матерчату маску, наніс їй кулаком в область голови не менше трьох ударів, від чого неповнолітня знов втратила свідомість. Внаслідок чого ОСОБА_9 було спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_6 11 липня 2016 року приблизно о 12-ій годині 30-ій хвилині, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 умисно заподіяв ОСОБА_7 , яка раптово повернулась додому, легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я та значної втрати працездатності, і з місця події втік.
Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, та за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, суд в ухвалі зазначив, що формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, є аналогічним викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень у ньому і не містить всіх обставин, що є предметом доказування в кримінальному провадженні. Крім того, на думку суду першої інстанції, невизначення в обвинувальному акті статусу іншого співучасника кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 , наявність якого не заперечується стороною обвинувачення, також свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаної ухвали суду першої інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначив, що обвинувальний акт, складений та затверджений 12.09.2016 року щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.291 КПК України, а твердження суду про його невідповідність вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України не відповідає дійсності, оскільки в обвинувальному акті окремими розділами викладені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 . Також вважає, що посилання суду першої інстанції на відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо процесуального статусу іншого співучасника кримінального правопорушення є необґрунтованим та передчасним, оскільки, даючи оцінку вказаній обставині, суд, в порушення ст.337 КПК України, фактично вдався до оцінки обставин вчинення кримінальних правопорушень іншою особою, вийшовши тим самим за межі повноважень, наданих ст.314 КПК України. Тому просить постановити нову ухвалу, якою призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 до судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має, зокрема, містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складання та затвердження; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).
Згідно вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Зі змісту даної норми кримінального процесуального закону убачається, що суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст.291, 292 КПК України, зокрема: якщо в обвинувальному акті не зазначено пред`явлене особі обвинувачення, обвинувальний акт містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Посилання в ухвалі суду на те, що в обвинувальному акті не міститься належного викладення формулювання обвинувачення, на думку апеляційного суду, не грунтується на фактичних обставинах справи.
З обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , складеного слідчим та затвердженого прокурором 12.09.2016 року, убачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з зазначенням форми вини, мотиву і мети скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та анкетні відомості потерпілих від кримінальних правопорушень. Акт направлено до суду у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Не грунтується на фактичних обставинах і посилання суду першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, на те, що на час підготовчого судового засідання не визначено процесуального статусу співучасника кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 .
Так, зі змісту обвинувального акта убачається, що органом досудового слідства висунуто обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.125 та ч.3 ст.187 КК України. Жодних тверджень про вчинення обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень в співучасті з іншою особою обвинувальний акт не містить.
У відповідності до ст.ст.337, 338 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Контекстний аналіз зазначених норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення можливе тільки під час судового розгляду кримінального провадження.
Із змісту ст.ст.314, 374 КПК України слідує, що питання наявності або відсутності в діях обвинуваченого тої чи іншої кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення з`ясовується під час судового слідства і вирішується при постановленні вироку у нарадчій кімнаті.
Отже, констатуючи про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України з підстав не визначення процесуального статусу іншого співучасника кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , за відсутності в обвинувальному акті жодних відомостей про це, суд першої інстанції фактично вдався до оцінки доведеності обставин, які встановлені органом досудового слідства і вийшов за межі повноважень, наданих йому ст.314 КПК України на підготовчій стадії судового провадження.
Згідно ст.ст.409, 412 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Одночасно колегія суддів зазначає, що вимога апеляційної скарги прокурора щодо постановлення за наслідками апеляційного перегляду нової ухвали про призначення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 до судового розгляду не грунтується на законі, оскільки суд апеляційної інстанції не уповноважений на прийняття рішень, передбачених ст.314 КПК України.
З урахуванням наведеного, оскаржене судове рішення підлягає до скасування, а кримінальне провадження - поверненню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України , апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 3 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: