Справа180/1941/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 08 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Марганця Дніпропетровської області, із середньою спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працюючий,проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 10.02.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04.07.2011 року скасовано іспитовий строк та направлено у виправну колонію строком на 1 рік;

- 23.11.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2011 року, до відбуття визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі; вирок вступив в законну силу 08.12.2011; відбував покарання в Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області №80, звільнений 26.07.2013 умовно-достроково за поданням Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19.07.2013, невідбутий строк складає 8 місяців 29 днів,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
06 жовтня 2016 року приблизно о 18:30 годині ОСОБА_3 знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де побачив на столі в спальній кімнаті мобільний телефон Nomi І503 білого кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , з якою він проживав останні шість місяців за вказаною адресою, і у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення зазначеного мобільного телефону. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 покинула спальну кімнату і за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно умисно повторно з метою наступного продажу телефону, тобто, з корисливих мотивів, викрав вищевказаний мобільний телефон Nomi І503, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1343,00 грн.
Після цього, ОСОБА_3 безперешкодно покинув приміщення квартири АДРЕСА_3 , і збув телефон, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, дав свідчення, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що має алкогольну залежність, тому викрав телефон з умислом його продати та купити спиртні напої. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просила судовий розгляд проводити без її участі на підставі затвердженого прокурором обвинувального акту.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за відсутності заперечень з боку прокурора та обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та постановив розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши пред`явлене йому обвинувачення, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття. Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочину.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та повністю визнав свою вину, а також те, що потерпіла ОСОБА_5 на суворому покаранні не наполягала, про що зазначила в своїй заяві. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України щодо звільнення його від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно з ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд на час ухвалення вироку не вбачає.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 , становить 1343 гривень. Відшкодована шляхом повернення останній викраденого.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Згідно постанови про прилучення речових доказів від 12 жовтня 2016 року визнано речовим доказом мобільний телефон Nomi І503 білого кольору.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Речовий доказ мобільний телефон Nomi І503 білого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1