Справа № 396/2508/15-к
Провадження № 1-кп/396/22/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,
ОСОБА_6 вчинив наругу над могилою з корисливих мотивів.
Судом встановлено, що в 20-х числах березня 2015 року, більш точної дати слідством не встановлено, близько 19 год. обвинувачений ОСОБА_6 прибув на кладовище, яке розташоване в м. Новоукраїнка Кіровоградської області біля вул. П.Комуни, з корисливим мотивом, який полягав у бажанні незаконного збагачення з метою отримання коштів на своє лікування, шляхом демонтування надмогильних огорож, а саме витягування їх руками із землі за допомогою власної фізичної сили, здійснив наругу над могилами похованих ОСОБА_7 (23.11.1925 17.05.2003 рр.) та ОСОБА_8 (01.04.1929 30.10.2002 рр.), чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства в частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які існують у цій сфері. Після цього, реалізовуючи свій корисливий намір, обвинувачений ОСОБА_6 демонтовані надмогильні огорожі використав у власних цілях, збувши на металобрухт.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснив, що в березні 2015 року проходив по АДРЕСА_2 зайшов до ОСОБА_9 та останній йому повідомив, що в нього є металобрухт, який він зібрав під час огляду своїх господарських приміщень, а тому запропонував ОСОБА_6 його здати для того, щоб отримати кошти на придбання наркотичних засобів. Останній взяв мішок білого кольору з металобрухтом та не дивлячись, що в ньому в середині поклав на велосипед та відвіз ОСОБА_10 , де останній зважив металобрухт та розплатився з ним грошовими коштами в сумі близько 70 грн., після чого він піднявся до лікарняного перевулку та в магазині купив 3-4 пакетики насіння маку та поїхав до ОСОБА_9 .. Через деякий час його затримали працівники міліції та почали проводити слідчі дії. Просить суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що не пам"ятає коли саме, але десь в березні 2015 року йому сповістили про те, що на клодовищі, яке розташоване по АДРЕСА_1 , вчинено погром. Поїхавши на місце подивитись, що сталось виявив, що дійсно, побито та демонтовано металеве огородження пам"ятників, викрадено деревяні хрести, залишились лише таблички померлих, після чого подав заяву в міліцію, поїхав разом із слідчим на кладовище, де останні оглянули пошкодження та зафіксували зникнення огорож. Зазначив , що на вищевказаному клодовищі були поховані його дід, баба та 2 тітки ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), огорожі на могилах яких були поставлені в 90-х роках минулого століття. Також вказав, що огорожі були виготовлені з металу (труб та арматури), востаннє бачив їх на проводках після Пасхи, знарядь злочину не бачив та зазначив , що огорожі можливо було витягнути за допомогою власної сили. На даний час огорожі повністю відновленні, ніяких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що у березні 2015 року її сповістили про викрадення огорожі на кладовищі, де поховані баба, дід та тітки потерпілого ОСОБА_4 , після чого останній поїхав на кладовище та все оглянув, опісля у квітні 2015 року вона перебувала біля свого двору у вечірній час та до неї підійшов ОСОБА_6 , який попросив у неї вибачення за те, що скоїв наругу над могилами, оскільки не мав коштів на лікування, вказав, що був сам, понівечив тільки огорожі могил їх рідних, як вчиняв злочин не розповідав, як вчинив з огорожами не вказав, огорожу поставив через нетривалий час після розмови, вибачення просив щиро.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що бачив ОСОБА_6 декілька разів упродовж 2015 року, оскільки останній приносив металобрухт туди, де він працює охоронником та приймає металобрухт за усною домовленістю з власником, а саме на вул. Леніна поблизу Райсільгоспенерго. ОСОБА_6 останній раз приніс металобрухт в мішку, мішок не відкривав, оскільки мішок незначної ваги. Вказав, що вага мішка, в якому приніс металобрухт ОСОБА_6 складала близько 12-13 кг., металобрухт зважив на вагах, за яку ціну купив не пам"ятає. Вподальшому металобрухт приїхали та купили закупівельники.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що в березні 2015 року в обідній час до нього додому за адресою АДРЕСА_3 , прийшов ОСОБА_6 , який в мішку приніс металеві прути діаметром 12-15 мм. порізані на частини довжиною близько 30 см. круглої форми та запропонував її купити. Арматура була пофарбована в синій колір, була одноманітною, знаходилась в мішку, вага якого складала 25-30 кг., скільки заплатив за неї не пам"ятає. Звідки ОСОБА_6 взяв вказаний метал не запитував. Куплений у останнього металобрухт в подальшому продав, оскільки мав передчуття, що він здобутий незаконним шляхом.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному кримінальному правопорушенні крім його показів, показів потерпілого та свідків, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, а саме:
- протоколами пред"явлення особи для впізнання від 09.06.2015 року, на яких свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 впізнали ОСОБА_6 як особу яка у кінці березня 2015 року збула їм металеві вироби;
- протоколом огляду місця події від 23.03.2015 року, згідно якого встановлено, що об"єктом огляду є кладовище на якому виявлено могили з яких зняті огорожі, про що свідчать заглибини в землі різної форми.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що не вчиняв наруги над могилами з метою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 які показали, що саме ОСОБА_6 підходив до них та просив вибачення за вчиненні наруги над могилами їх родичів.
Таким чином суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого доведена повністю, дослідженими доказами встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 з корисливим мотивом, який полягав у бажанні незаконного збагачення з метою отримання грошових коштів, шляхом демонтування надмогильних огорож, способом витягування їх руками із землі за допомогою фізичної сили, здійснив наругу над могилами похованих родичів потерпілого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.3 ст.297 КК України, як наруга над могилою з корисливих мотивів.
Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку із наркотичною залежністю, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем відбування покарання в період 2012-2014 рр. характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 у відповідності зі ст.66 КК України суд визнає його добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 у відповідності зі ст.67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, дані про його особу, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену та не зняту судимість, обставини, що пом`якшують його відповідальність, відсутність обтяжуючих покарання обставин, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.297 КК України.
Суд вважає за необхідне застосувати ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, оскільки, з урахуванням особи обвинуваченого, який добровільно відшкодував завдану шкоду, посередньо характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, допомагає матері похилого віку, його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства.
У зв`язку із звільненням обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на нього слід покласти обов`язки, згідно ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судових витрат не встановлено. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою обраний по іншому кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд-
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.
Згідно із ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1