АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11кп/796/1098/2016 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Київської місцевої прокуратури №10, ОСОБА_6 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0010632 від 09 вересня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, повернуто прокурору.
Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт містить суперечності та протиріччя в формулюванні обвинувачення.

Так, при формулюванні обвинувачення, щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.345 КК України в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, допущено протиріччя, і формулювання обвинувачення викладене, щодо заподіяння діями ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень лише одному із зазначених при викладенні фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень потерпілому ОСОБА_10 з посиланням на висновки експерта.

Суд зазначив, що такі суттєві протиріччя під час викладення обставин вчинення кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення дають підстави для висновків про неконкретність та суперечливість пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, оскільки формулювання обвинувачення, яке наведене в обвинувальному акті викладене не конкретно, не визначено межі обвинувачення, що порушує право на захист обвинуваченого.

На вказану ухвалу суду 13.04.2016, прокурор у кримінальному провадженні, прокурор Київської місцевої прокуратури №10, ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання. При цьому зазначає, що ухвала суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Під час підготовчого судового засідання, суд вийшов за межі ст.314 КПК України, оскільки повинен був лише визначитись, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, не вдаючись до аналізу правильності викладення обставин та правової кваліфікації кримінального правопорушення. При цьому зазначає, що правильність кваліфікації вирішується виключно під час судового розгляду, на підставі дослідження та оцінки усіх доказів у їх сукупності, тобто допиту обвинуваченого, потерпілих, свідків, вивчення письмових доказів, що не відноситься до завдань підготовчого судового засідання. Також суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, порушив закріплену у п.4 ч.2 ст.4 Конституції України та у ст. 22 КПК України конституційну засаду судочинства - принцип змагальності, а саме суд, посилаючись на положення ст.337 КПК України, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, в даному випадку перебрав на себе функцію обвинувачення, позбавивши прокурора, який здійснює конституційну функцію підтримання державного обвинувачення у суді, можливості використати право на зміну обвинувачення, передбачене ст.338 КПК України, та вийти за межі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті.

Від інших учасників апеляційних скарг не надходило.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Київської місцевої прокуратури №10, ОСОБА_6 та просив її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній доводів та підстав, пояснення ОСОБА_9 , який заперечував проти поданої прокурором апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, провівши судові дебати, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції в ухвалі послався на порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки на його думку обвинувальний акт містить суперечності та протиріччя у формулюванні обвинувачення, а саме зазначено про завдання діями ОСОБА_9 , працівникам правоохоронних органів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , кожному окремо, тілесних ушкоджень (ст.345 ч.2 КК України). Ці ж обставини викладені у обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення і за ч.2 ст.342 КК України, але зазначено про заподіяння діями ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень лише потерпілому ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок суду, не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта. Посилання суду на невідповідність фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення правовій кваліфікації дій, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, що забороняє на даній стадії судового провадження давати оцінку узгодженості правової кваліфікації з фактичними обставинами кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставне повернення обвинувального акта, щодо ОСОБА_9 , прокурору, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10, ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0010632 від 09 вересня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, повернуто прокурору скасувати з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

______________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4