Справа № 495/8148/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Івано-Франківськ, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
31.10.2016 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2016 року приблизно о 20 годині 20 хвилин більш точний час ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, ОСОБА_5 , проходячи повз бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована в АДРЕСА_2 , умисно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшовши до вікна будиночку відпочинку 2/10, зазначеної бази відпочинку, проник через відчинене вікно до кімнати, де з гаманця, який лежав на столі біля вікна викрав 50 румунських лей (RON), що станом на 22.08.2016 складає 6 гривень 44 коп. за одну румунську лею, згідно розпорядження НБУ.

Вказаними діями підозрюваний намагався спричинити матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 322 грн., але довести свій злочинний намір не зміг з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затриманий потерпілим.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, що виразилося у скоєнні замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у житло, але довести свій злочинний намір не зміг з причини, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст.296 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні вину свою визнав, вирішення даного питання залишив на розсуд суду.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, за даним фактом 23 серпня 2016 року було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0002540, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Вина ОСОБА_5 , у скоєння кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
За твердженням слідчого, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є ризик того, що він може:
- на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Крім цього, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та вважає за доцільне згідно ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави десять розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ст.185 ч.3 КК України.
Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань (№ 22) УДДУВП в Одеській області по відношенню до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 діб, тобто до 27.12.2016 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вираховувати з 29.10.2016 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 10 (десять) розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на 31.10.2016 року складає 14 500 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави в визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Ізмаїльського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1