Справа № 562/1425/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
06.07.2016 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000005 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 13 жовтня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області до штрафу 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в:
31 березня 2012 року близько 17.00 години неподалік кафе «Мисливець» по вул.Мазепи у м.Здолбунів Рівненської області ОСОБА_4 у порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» і «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно, без мети збуту придбав шляхом привласнення знайденого пакет з подрібненими частинами рослини коноплі, які містять наркотично активний компонент тетрагідроканнабінол і є наркотичним засобом каннабісом (маріхуаною) вагою 9,784г у перерахунку на висушену речовину, обіг якого згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, заборонено, та незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб без мети збуту при собі до виявлення о 18.35 години 02 квітня 2012 року і вилучення його працівниками міліції у приміщенні вокзалу станції Здолбунів Львівської залізниці по вул.Гончара, 40 у м.Здолбунів Рівненської області.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
23 червня 2012 року між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника-адвоката ОСОБА_5 у порядку та на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри зобов`язаний беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді обмеження волі строком 2 роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, а також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні із обвинуваченим угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає, а тому угода відповідає вимогам закону.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні та наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним за участі його захисника.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Загальний розмір витрат на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів становить 281 грн. 40 коп., які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 394, 468-475 КПК України, суд

з а с у д и в :
Угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2016 року між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника-адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000005 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі, а саме:

- пакет із наркотичним засобом каннабісом (маріхуаною) вагою 9,784г, який зберігається у кімнаті речових доказів ЛВ на ст.Здолбунів Львівської залізниці знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 281 (двісті вісімдесят одна) грн. 40 (сорок) коп.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: