Справа № 296/2504/16-к
У Х В А Л А

18 березня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого управлінням Головного управління Національної поліції Житомирської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 09.04.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме у привласненні, розтраті, та заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом шахрайських дій.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 являючись представником Приватного орендного сільськогосподарського підприємства (надалі ПОСП) «Іванківське» за довіреністю, діючи за попередньою змовою із ліквідатором ВАТ «Коровинецький цукровий завод» арбітражним керуючим ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив, розтратив, та заволодів чужим майном в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_5 являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, в період з 18.07.2013 по теперішній час виконувала повноваження керівника банкрута та частково прийняла до свого відання його майно та документи, здійснювала функції з управління та розпорядження цим майном, його інвентаризацію, оцінку та реалізацію, тощо.

В свою чергу ОСОБА_4 діяв як представник ПОСП «Іванківське» на підставі виданої підприємством довіреності від 01.02.2013, якою директор ПОСП в особі ОСОБА_6 , що діє на підставі статуту, цією довіреністю довіряє ОСОБА_4 : бути представником підприємства в усіх організаціях та установах, вести від імені підприємства справи в усіх організаціях. Для чого ПОСП «Іванківське» надає йому право: подавати від імені підприємства заяви, скарги, звернення, листи, надавати пояснення, одержувати необхідні довідки та документи, розписуватися за ПОСП, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю. Повноваження по даній довіреності стосуються тільки відносини які виникли у ПОСП «Іванківське» з ВАТ «Коровинецький цукровий завод».

Таким чином, ОСОБА_4 являючись представником ПОСП «Іванківське», офіційно наділений на підставі виданої довіреності спеціальними повноваженнями та виконував обов`язки пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, та є службовою особою вказаного підприємства.

Так, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , в невстановленому досудовим слідством місці та час, з використанням комп`ютерної техніки склали документ - згоду щодо надання продажу заставного майна, що перебуває в заставі ПОСП «Іванківське» у справі про банкрутство ВАТ «Коровинецький цукровий завод», датований 10.09.2013. Відповідно вказаного документу ПОСП «Іванківське» як кредитор по справі, вимоги які забезпеченні майном банкрута, надає згоду ліквідатору на продаж всього майна, що перебуває у заставі ПОСП «Іванківське». Вказану згоду, не маючи на те законних підстав, ОСОБА_4 підписав як представник ПОСП «Іванківське» за дорученням від 01.02.2013, яку надав ОСОБА_5 для подальшого використання.

Проте, вказане доручення фактично не надає повноваження ОСОБА_4 одноособово вчиняти дії направлені на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог ПСОП «Іванківське». Зважаючи на те, що ПОСП набуло право вимоги до ВАТ «Коровинецький цукровий завод» на суму 10 941 217 грн., то відповідно до статуту, питання щодо надання згоди на реалізацію ліквідатором заставного майна на суму понад 5000 грн., необхідно було погодити з загальними зборами власників ПОСП. Такі збори проведені не були та в установленому статутом порядку згода не надавалась.

Отримавши від представника ПОСП ОСОБА_4 згоду на продаж всього майна, що перебуває у заставі ПОСП, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії підготувала і подала відповідні документи для проведення аукціону з продажу майна та 12.09.2013 від імені боржника підписала договір з Товарною Біржею «Електронні торги України» про організацію та проведення аукціону з продажу майна заводу по лоту №101465 у вигляді нерухомого майна - комплекс, 11 об`єктів та під`їзні залізничні колії (Печанівського бурякопункту), розташованих за адресою: с.Печанівка, Романівського району Житомирської області.

Згідно протоколу №447 про проведення аукціону (електронних торгів) від 31.10.2013, переможцем торгів визначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 , із запропонованою ціною 506 010 грн., який в подальшому сплатив вказані кошти.

14.11.2013 в невстановленому досудовим слідством місці між ВАТ «Коровинецький цукровий завод» в особі ліквідатора ОСОБА_5 продавець, та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 покупець, укладено із зазначенням місця складання м.Житомир договір купівлі-продажу об`єктів рухомого майна під`їзні залізничні колії шириною 1520 мм. загальною довжиною 1593 м., а саме: 22 колія та 23 колія розміщених на території села Печанівка Романівського району, Житомирської області, за ціною 95 333 грн. Цього ж дня, відповідно акту приймання передачі майна від 14.11.2013 по договору купівлі-продажу рухомого майна, ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_4 прийняв в своє відання майно.

15.11.2013 в невстановленому досудовим слідством місці між ВАТ «Коровинецький цукровий завод» в особі ліквідатора ОСОБА_5 продавець, та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 покупець, укладено із зазначенням місця складання м.Житомир договір купівлі-продажу комплексу, 11 об`єктів.

Всього, без законних на те підстав, за даними договорами відчужено майна ВАТ «Коровинецький цукровий завод» на загальну суму 506 000 грн., яким ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, чим ВАТ «Коровинецький цукровий завод» спричинено майнової шкоди в розмірі 506 000 грн., що є особливо великим розміром, який в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким, чином ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , шляхом зловживання своїм службовим становищем заволоділи майном ВАТ «Коровинецький цукровий завод» в особливо великих розмірах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ліквідатор ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , умисно, неправомірно розпорядилась грошовими коштами ВАТ «КЦЗ» у сумі 990 000 грн. в інтересах третіх осіб, які знаходились на рахунку Товариства та перебували в її віданні. Так, ОСОБА_5 26.12.2014 безпідставно виписала платіжне доручення №5 та подала його до банківської установи для перерахування з рахунку банкрута грошових коштів на користь ТОВ «Компанія Омега Люкс» м. Київ, які були перераховані.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинив розтрату чужого майна в особливо великих розмірах, чим спричинили шкоду ВАТ «Коровинецький цукровий завод» на загальну суму 990 000 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у привласненні, розтраті, та заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України. Розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями становить 2 841 735 грн.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено 16.03.2016 року повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від дачі показань відповідно до ст.63 Конституції України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, у зв`язку з чим у слідства виникла необхідність накласти арешт на майно підозрюваного, а саме: будинок АДРЕСА_1 ; будинок АДРЕСА_2 (тип майна нежитлова будівля, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») загальною площею 174,7 кв.м. по АДРЕСА_3 ; будинок АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та вказав, що підозрюваний володіє вказаним майном на праві власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна необхідно накласти арешт.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя при вирішенні клопотання виходить з наступного.

Згідно абзацу 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзац 2 частини 1 статті 170 КПК України встановлює, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В частині 2 статті 170 КПК України визначено мету арешту майна, а саме для забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами третьою шостою статті 170 КПК України визначається перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт, а також підстави для накладання арешту на майно у кожному конкретному випадку визначеному в пунктах 1 4 частини 2 статті 170 КПК України.

В пункті 2.6. роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо узагальнення судової практики з розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження вказано, що арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Частиною 2 статті 171 КПК визначено, що до клопотання слідчого про арешт майна має бути додано документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

В ст. 173 КПК України визначені обставини, які підлягають врахуванню для вирішення питання про арешт майна.

Враховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що підстави для арешту майна, належність майна підозрюваному, значимість його для досудового розслідування, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України та наявність обгрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопрушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді конфіскації майна, - доведені слідчим.

Таким чином, з метою забезпечення конфіскації майна, попередження можливості до зникнення або втрати вказаного майна, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження вважає за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, що передбачає тимчасове позбавлення можливості розпоряджатися майном, однак не позбавляє можливості ним користуватися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, приватний підприємець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме на:

- будинок АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатись таким майном;

- будинок АДРЕСА_5 , із забороною розпоряджатись таким майном;

- будинок АДРЕСА_3 , із забороною розпоряджатись таким майном.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасованим шляхом подання клопотання до слідчого судді, згідно ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області на протязі 5 діб з дня її винесення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1