№1-кс/760/2005/16
(№760/1027/16-к)

25. 02. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду, в м. Києві клопотання ОСОБА_3 - про скасування арешту майна,
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 - про скасування арешту майна.
Дане судове рішення приймалося без участі ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт майна отримана на руки 05 лютого 2016 року.

ОСОБА_3 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21 грудня 2015 року клопотання було повернуто заявнику у зв`язку із передачею матеріалів даного кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України та, як наслідок, зміни підсудності.

Заявник в поданому клопотанні зазначає, що майно, вилучене під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк, Луганської області не є предметом злочину, а також воно не одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та належить особі ОСОБА_3 , яка має в кримінальному провадженні № 0000021 статус свідка, а не підозрюваного чи обвинуваченого.

Заявник вважає, що накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам ст.170 КПК України.

В зв`язку із зазначеним заявник просила слідчого суддю:

- скасувати повністю арешт майна, вилученого під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області, а саме: 12 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., одна купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 2 купюри номіналом 1 долар США, одна купюра номіналом 5 євро, банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , картка «БрокбизнесБанк» НОМЕР_5 , а також грошові кошти вилучені з сейфу в сумі 133600 грн., 8765 доларів США, 400 євро, 2000 російських рублів, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2015 року;

- зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України повернути ОСОБА_3 12 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., одна купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 2 купюри номіналом 1 долар США, одна купюра номіналом 5 євро, банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , картка «БрокбизнесБанк» НОМЕР_5 , а також грошові кошти вилучені з сейфу в сумі 133 600 грн., 8765 доларів США, 400 євро, 2000 російських рублів.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні подане клопотання про скасування арешту з майна підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.
Національне антикорупційне бюро України в судове засідання свого представника не направили.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом на підставі доводів клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2015 року за результатами розгляду клопотання старшого слідчого відділу військової прокуратури сил АТО ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000021 від 05 вересня 2015 накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, а саме: 12 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., одна купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 2 купюри номіналом 1 долар США, одна купюра номіналом 5 євро, банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , картка «БрокбизнесБанк» НОМЕР_5 , а також грошові кошти вилучені з сейфу в сумі 133600 грн., 8765 доларів США, 400 євро, 2000 російських рублів, що належать ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Вбачається, що дане судове рішення приймалося без участі ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна отримана на руки 05 лютого 2016 року.

Вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з клопотанням про скасування арешту майна, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21 грудня 2015 року клопотання було повернуто заявнику у зв`язку із передачею матеріалів даного кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України та, як наслідок, зміни підсудності.

Встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000021 від 05 вересня 2015 року ОСОБА_3 допитана як свідок, не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за дії осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та ч. 3ст. 369-2 КК України.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що належні ОСОБА_3 грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, призначалося для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, а також одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, та є майном, в яке їх було повністю або частково перетворено, як того вимагає ст.167 КПК України.

Заявник в поданому клопотанні посилалась на те, що грошові кошти, на які слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області був накладений арешт, належать ОСОБА_3 .

Вбачається, що дані грошові кошти зберігалися в службовому приміщенні кабінету № 21 (робочий кабінет ОСОБА_3 ) прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області задля забезпечення їх схоронності, через відсутність по місцю проживання ОСОБА_3 спеціальних охоронних систем грошові кошти зберігалися в робочому кабінеті. Зазначена сума була накопичена протягом тривалого часу.

В матеріалах клопотання наявна довідка № 18-81 вих-16, видана Прокуратурою Луганської області ОСОБА_3 про суму нарахованої та виплаченої заробітної плати протягом серпня 2013 року - січня 2016 року, загальна сума становить 231 546,19 грн. (двісті тридцять одну тисячу п`ятсот сорок шість гривень 19 коп.).

Таким чином вбачається, що майно, вилучене під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк, Луганської області не є предметом злочину, а також воно не одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та належить особі ОСОБА_3 , яка має в кримінальному провадженні № 0000021 статус свідка, а не підозрюваного чи обвинуваченого.

За таких обставин вбачається, що накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області, а саме: 12 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., одна купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 2 купюри номіналом 1 долар США, одна купюра номіналом 5 євро, банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , картка «БрокбизнесБанк» НОМЕР_5 , а також грошові кошти вилучені з сейфу в сумі 133 600 грн., 8 765 доларів США, 400 євро, 2000 російських рублів, що належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам ст.170 КПК України.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Окрім цього, згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП]), заява N 31107/96, п.58, ECHR 199-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п.42 та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спороннг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50, Series А N 98).
Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме: 1. накладання арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України); 2. накладання арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч.5 ст171, ч.2 ст. 167 КПК України).
Однак, у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Таким чином, обов`язковими передумовами вирішення питання про наявність підстав для арешту майна в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що арешт може бути накладений виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Майно, належне іншим особам, у тому числі юридичним, арештові не підлягає.
В порушення вищевказаних вимог Закону, арешт накладено на майно ОСОБА_3 , яка має статус свідка у кримінальному провадженні.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2. надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3. є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4. набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Таким чином вбачається, що майно, на яке було накладено арешт ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2015 року, не відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки воно не підшукане, не виготовлене, не пристосоване чи не використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) не зберегло на собі його сліди; не надане особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; не є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом; не набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від нього, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевказане, вбачається, що майно, яке належить ОСОБА_3 , яке було вилученого під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області, на даний час, не підлягає арешту, а тому клопотання про скасування арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-
У х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Скасувати повністю арешт майна, вилученого під час обшуку службового приміщення кабінету № 21 прокуратури м. Сєвєродонецька Луганської області, що знаходиться за адресою: вул. вул. 8 березня, 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області, а саме: 12 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., одна купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 2 купюри номіналом 1 долар США, одна купюра номіналом 5 євро, банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , картка «БрокбизнесБанк» НОМЕР_5 , а також грошові кошти вилучені з сейфу в сумі 133600 грн., 8765 доларів США, 400 євро, 2000 російських рублів, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2015 року.

Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України повернути ОСОБА_3 12 купюр номіналом по 200 грн., 1 купюра номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом 20 грн., 3 купюри номіналом по 10 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., одна купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 2 долари США, 2 купюри номіналом 1 долар США, одна купюра номіналом 5 євро, банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , картка «БрокбизнесБанк» НОМЕР_5 , а також грошові кошти вилучені з сейфу в сумі 133 600 грн., 8765 доларів США, 400 євро, 2000 російських рублів.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1