Провадження №1-кп/748/10/16
Єдиний унікальний № 748/3070/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 922(х) від 22.07.2015 містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, маса якого (основи) становить 0,05190 г, який 17.07.2015, зберігаючи при собі, переніс до ділянки місцевості на узбіччі, біля повороту з автомобільної дороги № Е 95 до с.Кошівка Чернігівського району Чернігівської області та в цей же день, о 22:45 годині, незаконно збув ОСОБА_7 за 150 грн.
Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.
Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбав порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 1065(х) від 13.08.2015 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого (основи) становить 0,01433 г, який 12.08.2015, зберігаючи при собі, переніс до станції технічного обслуговування автомобілів по АДРЕСА_2 та в цей ж день, о 18:42 годині, незаконно збув ОСОБА_7 за 300 грн.
Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України не визнав і пояснив, що у 2011 році, працюючи у Москві, познайомився з ОСОБА_8 та перебував з ним в дружніх відносинах. 17 липня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_8 та попросив під`їхати і допомогти вивезти смиття. Він під`їхав до ОСОБА_8 , той дав йому на бензин 80 грн і попросив зустрітися з одним знайомим. Він зустрівся, той віддав йому невеличкий згорток, який він відвіз ОСОБА_8 , віддав та поїхав додому. В подальшому 12.08.2015 він займався ремонтом автомобіля ОСОБА_9 , як йому на телефон знову зателефонував ОСОБА_8 та попросив його забрати, вони разом з ОСОБА_9 забрали ОСОБА_8 , по дорозі заїхали на заправку, де ОСОБА_8 за власні кошти заправив його автомобіль та сказав куди його підвезти. ОСОБА_8 зустрівся з хлопцем, в подальшому вони поїхали до магазину, купили поїсти і поїхали до смиттєзвалища, де ОСОБА_8 запропонував перекусити. Потім ОСОБА_8 повідомив, що йому нікуди не треба вже і обвинувачений заїхав до майстерні з ремонту машин за с Редьківка, куди під`їхали працівники міліції, почали його оглядати, однак нічого не знайшли, провели освідування та поїхали за його місцем проживання робити обшук, в ході якого також нічого не виявили. Про наркотичні засоби йому нічого не відомо, а особа, яка вела зйомку та нібито проводила оперативну закупку був ОСОБА_8 , який співпрацював з органами досудового розслідування.

Сторона обвинувачення вважає, що винуватість ОСОБА_3 по пред`явленому обвинуваченню за ч.1,2 ст.307 КК України підтверджена в судовому засіданні показами наступних свідків обвинувачення:
Легендованої особи ОСОБА_7 , що був допитаний за допомогою засобів відеоконференцзв`язку та повідомив, що раніше був знайомий з ОСОБА_10 , з яким у нього склались неприязні відносини. Наприкінці літа він зустрівся з працівниками міліції, які запропонували йому зробити контрольну закупку наркотичних речовин у ОСОБА_11 , вручили гроші. Він заздалегідь зателефонував та зустрівся з ОСОБА_10 , після чого той відлучився та приїхав і віддав йому пакет, а він вручив гроші, зустрічалися недалеко від с.Н.Білоус на автодорозі, той був на своїй машині. Точно скільки віддав грошей в той день не пам`ятає. Після отримання пакету він був оглянутий працівниками міліції і у нього вилучили наркотичну речовину, складались відповідні протоколи, які він підписував. В подальшому в серпні знову зателефонував ОСОБА_12 та домовився про зустріч. ОСОБА_13 приїхав вдвох з товаришем. Він сів в машину і вони їздили по місту, ОСОБА_13 йому передав пакет, а він йому гроші. В подальшому поїхали до села Редьківка, де ОСОБА_13 вийшов з машини, а через деякий час приїхали працівники міліції.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що був присутній в якості понятого влітку під час обшуку у приватному будинку на «Масанах». Бачив, що у одного з чоловіків вилучили пакет, у обвинуваченого робили змиви з рук. Під час обшуку у будинку нічого не знайшли. Також був присутній у цей же день під час помітки купюр в обласному управлінні міліції. Гроші віддавали чоловіку, однак прізвища він не знає. У кого вилучили пакет він не знає.

Показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , що пояснила, що була запрошена в якості понятої та бачила як в міліції вручали гроші в розмірі 100-150 грн чоловіку. В подальшому в цей же день чоловік повернувся з білим порошком. Потім її ще раз просила бути понятою, була присутня при врученні грошей, потім з працівниками міліції виїжджала за город. Підчас огляду чоловіка знову вилучили білий порошок та склали протокол.

В якості доказів винуватості ОСОБА_3 стороною обвинувачення надані і судом оголошені і досліджені наступні письмові докази:
- протокол вручення грошових коштів та огляду покупця від 17.07.2015 ( том 1 а.п.77);
- протокол огляду місця події від 17.07.2015, під час якого був вилучений згорток з фольги в якому міститься грудкоподібна речовина білого кольору зі специфічним запахом, що була поміщена до спеціального пакету «експертна служба МВС» № 1535298. ( том 1 а.п.78-79);
- висновок експерта НДЕКЦ № 992(х) від 22.07.2015, у відповідності до якого надана на експертизу грудкоподібна речовина білого кольору, яка знаходиться в згортку з опапереної фольги, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну (основи) в грудкоподібній речовині білого кольору становить 0,05190 г. ( том 1 а.п.82-85);
- протокол огляду предмета від 04 серпня 2015 року, в ході якого проведено огляд пакету білого кольору експертної служби МВС України № 1535298, всередині якого знаходиться скляна віаль з речовиною в порошкоподібному стані масою 0,043 г, яка згідно висновку експерта № 992(х), містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,05190 г. ( том 1 а.п.86);
- протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 18 липня 2015 року (том 1 а.п.91), від 13 серпня 2015 року ( том 1 а.п.112-113);
- протоколи про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24 липня 2015 року ( том 1 а.п.93-94), від 18 серпня 2015 року ( том 1 а.п.115);
- протокол помітки грошових купюр від 06 серпня 2015 року ( том 1 а.п.97-98);
- протокол вручення грошових купюр та огляду покупця від 12.08.2015 ( том 1 а.п.99);
- протокол огляду місця події від 12.08.2015, під час якого вилучено паперовий згорток з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, поміщений до пакета експертна служба. ( том 1 а.п.100-101);
- висновок експерта НДЕКЦ № 1065(х) від 13.08.2015, у відповідності до якого порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору, яка знаходиться у паперовому згортку, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну(основи) становить 0,01433 г. ( том 1 а.п.104-107);
- протокол огляду предмета від 15 серпня 2015 року, в ході якого проведено огляд пакету білого кольору експертної служби МВС України № 1535308, та зазначено, що в пакеті знаходиться речовина білого кольору. ( том 1 а.п.108);
- протокол про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 серпня 2015 року ( том 1 а.п.118);
- довідка - аналіз ( том 1 а.п.119-123), в якій зафіксовані деякі розмови ОСОБА_3 ;
- протокол освідування особи від 12.08.2015 в ході якого було проведено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_3 ( том 1 а.п.124);
- висновок експерта НДЕКЦ № 1114(х) від 18.09.2015, у відповідності до якого на наданих на експертизу ватному тампоні зі змивом, згідно постанови про призначення експертизи, з лівої та правої рук ОСОБА_3 виявлено нашарування люмінесцентних спеціальних хімічних речовин (люмінофорів), які за сукупністю фізико-хімічних властивостей мають спільну родову належність з речовиною з контрольного зразку. На наданому на експертизу ватному тампоні, яким згідно постанови про призначення експертизи, проводили помітку грошових купюр 06.08.2015 виявлено нашарування люмінесцентної спеціальної хімічної речовини (люмінофору), яка за сукупністю фізико-хімічних властивостей має спільну родову належність з речовиною з контрольного зразку ( том 1 а.п.127-132);
- протокол огляду предметів від 21 вересня 2015 року, в якому містяться дані огляду непрозорих полімерних пакетів білого кольору «Експертна служба МВС України» за номерами 1287263, 1287264, 1287269, 1287268, 1287267, 1287266 ( том 1 а.п.133);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 21 вересня 2015 року ( том 1 а.п.134), а саме: зразок спеціальної хімічної речовини, ватний тампон, яким було проведено помітку грошових купюр, зразок чистої вати, яка використовувалася при помітці грошових купюр, ватний тампон зі змивами з правої руки ОСОБА_3 , ватний тампон за змивами з лівої руки ОСОБА_3 , зразок чистої вати, яка використовувалася при проведенні змивів з рук ОСОБА_3 ( том 1 а.п134);
- протокол огляду предметів від 16 вересня 2015 року, як зазначається, які були вилучені під час проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону «Нокіа Х1» і- НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_3 , 2090, НОМЕР_4 , 5 та «Діджус» № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , належні ОСОБА_3 (том 1 а.п.137);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04 серпня 2015 року (том 1а.п.170), а саме грудкоподібну речовину білого кольору в згортку з фольги, поміщену до непрозорого полімерного пакету «Експертна служба МВС» № 1535298, яка згідно висновку експерта № 992(х) містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,05190 г;
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15 серпня 2015 року ( том 1 а.п.171), а саме порошкоподібну речовину в паперовому згортку, поміщену до непрозорого полімерного пакету «Експертна служба МВС» № 1535308, обірковану та скріплену печаткою «Для пакунків №3», яка згідно висновку експерта № 1065(х) містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,01433 г;
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15 жовтня 2015 року ( том 1 а.п.172), а саме мобільний телефон «Нокіа Х1» і- НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_3 , НОМЕР_9 , НОМЕР_4 , 5 та «Діджус» № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , належні ОСОБА_3 ;
- повідомлення щодо застосування заходів безпеки стосовно осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві ( том 1 а.п.173);
- постанови прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 02 липня 2015 року та 22 липня 2015 року ( том 2 а.п.101-104):
Захисник вказував, що в провадженні слідчого ОСОБА_16 , який одночасно був у групі слідчих з досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , перебували матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_17 , який і був тією легендованою особою, якій присвоєно прізвище ОСОБА_7 та безпідставно до нього були застосовані заходи безпеки, а слідчий використав його для фабрикування провадження стосовно незаконного збуту наркотичних засобів. Посилався на покази ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , які пояснювали, що в автомобілі було троє осіб, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_9 і у ОСОБА_17 дійсно була перебинтована рука, і саме ця особа проводила оперативну зйомку. Захисник вказував, що при здійсненні фіксації злочину у слідчих та прокурорів була можливість встановити у якого саме здійснювалось придбання наркотичного засобу, однак в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 придбав порошкоподібну речовину білого кольору у невстановлений досудовим розслідування час та місці, що у нього викликає певний сумнів і він неодноразово звертався до прокуратури щодо незаконності дій слідчих та фальсифікації процесуальних документів.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Дослідивши та проаналізувавши в сукупності надані сторонами докази, перевіривши їх на предмет належності та допустимості, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості приходить до наступних висновків.
Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо обгрунтованості внесення 12.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про вчинення злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України саме ОСОБА_3 , оскільки за фабулою зазначено, що в ході проведення заходів працівниками ВБНОН УМВС України в Чернігівській області встановлено, що гр. ОСОБА_18 , спільно з іншими невстановленими особами, займаються збутом особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин на території Чернігівського району
Обвинувачення ОСОБА_3 ґрунтується на результатах, отриманих внаслідок оперативної закупки, яка здійснена в порядку контролю за злочином передбаченим п.2 ч.1 ст.271 КПК України.
Відповідно до ст.251 КПК України рішення прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину повинно містити відомості про особу, щодо якої проводитиметься негласна слідча (розшукова) дія; початок і тривалість негласної слідчої (розшукової) дії; відомості про осіб, які будуть проводити негласну слідчу (розшукову) дію.
Пункт 4.1 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5, передбачає, що протокол про хід і результати проведеної негласної слідчої дії (або її етапів) складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньої участі. До протоколу долучаються додатки відповідно п.4.7. Фіксація результатів негласної слідчої дії повинна здійснюватися таким чином, щоб завжди була можливість експертним шляхом встановити достовірність цих результатів.
Частина 6 ст.246 КПК України встановлює, що проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - зокрема уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ.
Згідно п. 3.3.2 Інструкції у випадку, коли матеріали ОРД були використані як приводи та підстави для початку досудового розслідування, доручення про проведення негласної слідчої дії, як правило надається оперативному підрозділу, який виявив злочин. Під час проведення негласних слідчих дій, оперативний підрозділ який виконує доручення, не має права виходити за межі доручень слідчого, як передбачено п. 3.10.
Також, відповідно до пунктів 5.9., 5.10., 5.29., 5.30. зазначеної вище Інструкції, після завершення проведення негласних слідчих (розшукових) дій грифи секретності матеріальні носії інформації щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України. Таке рішення оформлюється постановою прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, що погоджується керівником прокуратури. Розсекречені матеріальні носії інформації, які прокурор має намір використати як докази під час судового розгляду, зберігаються на розсуд прокурора в його службовому сейфі чи в сейфі слідчого за вказівкою прокурора. До розсекречених матеріалів доступ надається разом з іншими матеріалами досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України.
Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази.
Як встановлено в судовому засіданні, після неодноразового роз`яснення прокурору судом вимог ч.2 ст.92 КПК України, були розсекречені постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 02.07.2015 та 22.07.2015. Аналізуючи та оцінюючи надані постанови в сукупності з іншими доказами, суд зважає на наступне. В наданих постановах відсутні відомості про конкретних осіб, які будуть проводити негласну слідчу (розшукову) дію, а мається вказівка щодо доручення проведення оперативної закупки особі, яка буде підібрана ВБНОН УМВС України в Чернігівській області. Крім того, у суду виникає сумнів щодо належності та допустимості як доказу постанови від 02 липня 2015 року та 22 липня 2015 року, оскільки прокурором зазначається, що слідчим управлінням УМВС України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000254 від 12.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за фактом незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту та незаконного збуту мешканцем м.Чернігова наркотичних та психотропних речовин. При цьому 12.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про вчинення злочину, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.307 КК України саме ОСОБА_3 не внесено, оскільки за фабулою зазначається, що в ході проведення заходів працівниками ВБНОН УМВС України в Чернігівській області встановлено, що гр. ОСОБА_18 , спільно з іншими невстановленими особами, займаються збутом особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин на території Чернігівського району. Конкретно щодо ОСОБА_3 зазначена інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2015. У винесених постановах прокурором жодним чином не зазначається кваліфікуючих обставин, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Таким чином, у своїх постановах прокурор належним чином не обгрунтовує вчинення ОСОБА_3 тяжкого злочину або готування до вчинення тяжкого злочину.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про правові підстави для проведення слідчих дій працівниками оперативного підрозділу, а саме: оперуповноваженим сектору ВБНОН УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_19 , а також відповідне процесуальне рішення про залучення особи, яка здійснювала оперативну закупку ОСОБА_7 .. Матеріали провадження містять тільки заяву ОСОБА_7 , без дати її написання, за якою він надає добровільну згоду на проведення оперативних закупок.
В порушення вимог ч.5 ст.290 КПК України, в матеріалах провадження відсутнє чітке позначення про видалення з матеріалів справи постанов прокурора про здійснення контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки відносно ОСОБА_3 , якщо таке видалення було здійснене.
Відсутні в матеріалах кримінального провадження і відомості про наявність дозволу суду на проведення таких негласних слідчих дій як зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (контроль за телефонними розмовами), відповідно до положень ст.263 КПК України, проведення аудіо-, відеоконтролю особи, у відповідності з положеннями ст.270 КПК України, та відповідне позначення про видалення цих носіїв інформації з матеріалів кримінального провадження.
Сторона обвинувачення, посилаючись на таємність та відсутність можливості розсекретити дані документи, відмовилась від надання суду доказів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж в формі контролю за телефонними розмовами, та спостереження за особою, а також доказів на підтвердження повноважень на проведення оперативних закупок працівниками оперативного підрозділу, чим позбавила суд можливості перевірити законність підстав для проведення оперативних закупок у ОСОБА_3 . За таких обставин суд має сумніви в дотримані вимог ст.246 та ст.271 КПК України щодо наявності законних підстав для проведення працівниками оперативного підрозділу ВБНОН УМВС України в Чернігівській області оперативних закупок психотропних речовин у ОСОБА_3 .
Отже враховуючи вищенаведене, в судовому засіданні перевірити законність здійснення та достовірність результатів оперативної закупки не уявляється за можливе.
В судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_19 , що складав протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 18.07.2015, аудіо-, відеоконтролю від 24.07.2015 та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.08.2015. З його пояснень вбачається, що на проведення даних слідчих дій йому було надано письмове доручення слідчого. Однак в матеріалах кримінального провадження дане письмове доручення відсутнє. В протоколах йдеться посилання, що проведення аудіо- відео контролю особи та зняття інформації з телекомунікаційних мереж здійснюється на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області, що постановлені 06.07.2015.
В судовому засіданні був оглянутий відеозапис на оптичному диску DVD R інв. № 361т від 17.07.2015, з якого не можна дійти однозначного висновку, що ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 гроші для придбання наркотичного засобу та в подальшому ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_7 для того, щоб передати останньому наркотичний засіб. Також, з оглянутого відеозапису вбачається, що в автомобілі, в який сів ОСОБА_3 на сидінні вже лежав якійсь невеликий пакунок.
Також, в судовому засіданні у відповідності до складеної довідки-аналізу були прослухані телефонні розмови ОСОБА_3 за 14.07.2015 13:14:26, 25.05.2015 08:48:16, 25.07.2015 09:10:36, 25.07.2015 10:20:20,25.07.2015 11:17:27, 25.07.2015 11:55:56, 07.08.2015 07:42:49,12.08.2015 17:20:43,12.08.2015 17:22:13, ( том 1 а.п.119-123), що містяться на диску DVD R інв. № 359т, з яких неможливо достовірно встановити, що ОСОБА_3 займається збутом наркотичних засобів, а посилання сторони обвинувачення на це є припущенням.
В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, що зберігається на оптичному диску DVD R інв. № 362 т, з якого достовірно не можна встановити факт домовленості про купівлю наркотичного засобу, передачі грошей. При цьому слід зазначити, що в ході затримання в цей же день працівниками міліції ОСОБА_3 при останньому не виявлено грошей, які нібито йому передав ОСОБА_7 ..
Оцінюючи інші, складені в ході проведення досудового розслідування процесуальні документи суд зважає на наступне.
У відповідності до досліджених протоколів ( том 1 а.п.97, 99) купюри в сумі 300 грн були помічені 06.08.2015, однак вручення цих купюр відбулось тільки 12.08.2015. В протоколі помітки грошових купюр від 06.08.2015 зазначається, що зразок чистої вати та зразок люмінесцентного порошку поміщено в різні пакети, які належним чином упаковані та опечатані, при цьому невідомо, куди слідчий поклав помічені купюри, які вручив тільки 12.08.2015. В подальшому в присутності цих же понятих 12.08.2015 купюри номіналом 100 грн, 100 грн, 50 грн, 50 грн, надані спецфондом УМВС України в Чернігівській області передані ОСОБА_7 ..
З протоколу огляду місця події від 12.08.2015 (том 1 а.п.100) вбачається, що під час огляду у ОСОБА_7 вилучено паперовий згорток з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, який поміщено до пакета «Експертна служба МВС» без зазначення відповідного номеру. У відповідності до висновку експерта № 1065(х) від 13.08.2015 ( том 1 а.п.104-107) об`єкт надійшов на дослідження упакованим у полімерний пакет «Експертна служба» для пакування об`єктів дослідження № 1535308, верх якого заклеєно. В подальшому експерт зазначає, що надані на експертизу порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору, яка знаходиться у паперовому згортку, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. В протоколі огляду предметів від 15 серпня 2015 ( том 1 а.п.108) слідчий зазначає, що у паперовому згортку знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору.
Протокол освідування особи (том 1 а.п.124), в ході якого було проведено змиви з рук ОСОБА_3 складено 12.08.2015, однак як вбачається з висновку експерта № 1114(х) від 18.09.2015 постанова на експертизу змивів з рук надійшла тільки 28.08.2015 (том 1 а.п.127-132). Ватні тампони були поміщені у пакети експертної служби без зазначення в протоколі відповідного номеру.
Для проведення всіх у даному кримінальному провадженні слідчих дій залучались тіж самі поняті, які ставили свої підпису у всіх процесуальних документах, і в повному обсязі не пам`ятають деталей їх участі у проведенні вказаних дій. При цьому покази понятих мають оцінюватись в сукупності з дослідженими в судовому засіданні доказами, що дають суду підстави прийти до беззаперечного висновку про винуватість особи у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року №9, згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.
Згідно з ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.94 КПК України, слідчій, прокурор, слідчій суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року №9, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Сумнівний характер вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який також знайшов свій вияв і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Завданнями правоохоронних органів є запобігання правопорушенням та їх припинення, розкриття та виявлення кримінальних правопорушень, а також здійснення належного прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування.

Відповідно до положень Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду, які згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються при розгляді справ як джерело права, слідує, що після виявлення злочинної діяльності особи відпадає необхідність у наступних негласних заходах - перевірочної закупівлі, яка носить характер провокації.

Стверджується, що по суті має місце провокація злочину, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивними встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності підстав притягнення її до відповідальності, підбурюють цю особу до вчинення нового злочину.

Така позиція викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» в якому суд зазначив, що використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями навіть у справах, пов`язаних із боротьбою з торгівлею наркотиками. Суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до такої діяльності з боку працівників міліції.

Аналогічною є позиція ЄСПЛ у справі «Ваньян проти Росії». У п. 46 даного рішення зазначено, що із вимог справедливого суду за ст. 6 Конвенції випливає, суспільний інтерес в боротьбі проти наркоторгівлі не може виправдати використання доказів, отриманих в результаті провокації.

Оскільки практика ЄСПЛ є невід`ємною частиною законодавства України судам при розгляді таких справ необхідно перевіряти, чи не було з боку працівників міліції та їхніх довірених осіб підбурювання та організації придбання і збуту наркотичного засобу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після проведення оперативної закупки 17 липня 2015 року в ОСОБА_3 психотропної речовини, і виявлення кримінального правопорушення, яке було кваліфіковано за ч.1 ст.307 КК України, так як вважали працівники правоохоронного органу, ОСОБА_3 в цей день вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, останні не провели затримання ОСОБА_11 , а повторно, провели оперативну закупку наркотичних засобів 12 серпня 2015 року, що відповідно до практики ЄСПЛ є неприпустимим.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що працівники правоохоронних органів приймали активну участь у проведенні оперативних закупок у ОСОБА_3 та факти, на які посилався захисник в судовому засіданні щодо залучення до участі у проведенні оперативних закупок особи, щодо якої здійснювалось досудове розслідування та до якої безпідставно були застосовані заходи безпеки, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Так, з наданих захисником матеріалів (том 2 а.п.48-58) в провадженні слідчого СВ Чернігівського РВ ОСОБА_16 перебували матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_17 , що були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст.185 КК України 01 квітня 2014 року та обвинувальний акт, складений 26 червня 2015 року за підписом слідчого СВ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_16 .. Разом з тим, постановою від 12 червня 2015 року визначено групу слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 12 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, до якої, в тому числі, увійшов слідчий СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_16 ( том 1 а.п.168).

Таким чином, слідчий ОСОБА_16 , будучи слідчим СВ Чернігівського РВ та проводячи досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_17 одночасно був слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області у складі групі з досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 ..

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний слідчий ОСОБА_16 , який підтвердив, що дійсно проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_17 та приймав участь у групі слідчих з досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ним виносилась постанова про застосування заходів безпеки відносно ОСОБА_7 та він особисто у ОСОБА_7 відбирав заяву ( том 1 а.п.74). Пояснив, що спочатку була винесена постанова, а потім ОСОБА_7 писав заяву.

З пояснень, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 вбачається, що 12 серпня 2015 року він попросив ОСОБА_11 допомогти з автомобілем, оскільки той займається ремонтом машин. Коли вони їздили з ОСОБА_10 у справах, то зателефонував ОСОБА_17 і попросив під`їхати на «Масани», забрати його. Вони забрали ОСОБА_17 , заїхали на заправку, ОСОБА_17 заправив машину, потім поїхали на «Масани», де біля церкви ОСОБА_8 вийшов з машини та повернувся з незнайомим чоловіком, який також сів до машини. Потім у дворах ОСОБА_17 разом з чоловіком вийшов із машини. В подальшому ОСОБА_17 сів до машини і запропонував поїхати до магазину. Потім вони поїхали на СТО, де їх затримали працівники міліції.

З пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 вбачається, що у нього 12 серпня 2015 року дійсно була на руці пов`язка. Він дійсно цього числа зустрічався з ОСОБА_3 та вони втрьох: він, ОСОБА_13 та ОСОБА_9 їздили в машині у справах, при цьому більше в машині нікого не було, він у ОСОБА_11 наркотичні засоби не купляв та гроші йому за це не віддавав. В подальшому цього числа їх затримала працівники міліції, ОСОБА_7 при затриманні та складанні процесуальних документів не було.

Таким чином, з пояснень самого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , огляду відеозапису з диску DVD-R інв. 362Т, встановлено, що 12 серпня 2015 року в машині було троє осіб: ОСОБА_3 , який сидів спереду на сидінні водія, ОСОБА_20 , який сидів спереду на сидінні пасажира та ОСОБА_17 , який сидів на задньому сидінні, звідки і проводилась відеозйомка. А отже, з встановленого вбачається, що ОСОБА_17 , стосовно якого проводилось досудове розслідування, погодився на проведення слідчих дій за його участі, при цьому слідчий ОСОБА_16 приймав участь одночасно в здійсненні досудового розслідування двох кримінальних проваджень, що дає суду підстави дійти висновку про активну участь правоохоронних органів в проведенні оперативних закупок з залученням особи, відносно якої проводиться розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування, для створення всіх передумов для збільшення показників щодо розкриття злочинів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів.

При цьому, суд звертає увагу, що у статті 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному провадженні» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб. За положеннями ст.22 вищенаведеного Закону заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки.
На обгрунтування доцільності застосування заходів безпеки відносно особи, що здійснює оперативну закупку суду надано тільки повідомлення про застосування заходів безпеки стосовно осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві ( том 1 а.п.173), що не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки складання даного повідомлення не передбачено кримінальним процесуальним кодексом та законом України, і взагалі не містить посилання, на підставі якого процесуального документу прийнято зазначене рішення, не містить підстав та приводів для прийняття вказаного рішення.
Разом з тим, слід зазначити, що в судовому засіданні був допитаний сам свідок ОСОБА_7 , особу якого суд не мав можливості встановити належним чином, та який повідомив, що має неприязні відносини по відношенню до ОСОБА_3 , а отже його покази судом взагалі не можуть прийматись до уваги, оскільки у легендованої особи ОСОБА_7 є всі підстави оговорювати ОСОБА_3 .

Таким чином, за відсутності даних про законність здійснення оперативної закупки, враховуючи залучення до участі в проведенні оперативних закупок слідчим особи, стосовно якої проводилось досудове розслідування та яка має неприязні відносини щодо ОСОБА_3 , протоколи вручення грошових коштів та огляду покупця від 17.07.2015 ( том 1 а.п.77), протокол огляду події від.17.07.2015( том 1 а.п.78-79), протокол про результати проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину від 18.07.2015 ( том 1 а.п.91-92), протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відеоконтроль особи від 24.07.2015 ( том 1 а.п. 93-94), протокол помітки грошових купюр від 06.08.2015 ( том 1 а.п.97-98), протокол вручення грошових коштів та огляду покупця від 12.08.2015 ( том 1 а.п.99), протокол огляду місця події від 12.08.2015 ( том 1 а.п.100-101), протокол про результати проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину від 13.08.2015 ( том 1 а.п. 112-113), протокол про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтроль особи від 18.08.2015 ( том 1 а.п.115) протокол про результати проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.08.2015 ( том 1 а.п. 118), довідка аналіз ( том 1 а.п. 123), не можуть служити допустимими доказами в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що обвинуваченням не надано допустимих доказів того, що предмети злочину, які в подальшому були піддані експертним дослідженням, і під час яких було встановлено вміст психотропної речовини амфетамін, були вилучені в передбаченому законом порядку уповноваженими на те особами, і їх вилучення дійсно мало місце, то висновок експерта № 992(х) від 22.07.2015 ( том 1 а.п. 82-85), № 1065(х) від 13.08.2015 як докази також є недопустимими.
Щодо протоколу освідування особи від 12.08.2015 ( том 1 а.п.124) та висновку експерта № 1114(х) від 18.09.2015 ( том 1 а.п. 127-132), то суд зважає на те, що при обшуку цього ж числа у ОСОБА_3 грошей виявлено не було, а наявність хімічної речовини у нього на руках він пояснює тим, що вітався за руку з ОСОБА_17 .. Отже, в сукупності з встановленими обставинами кримінального провадження та сумнівами суду щодо належного проведення досудового розслідування вказані документи в сукупності не можуть вважатись такими, що містять інформацію про предмет доказування.
Враховуючи наведене не можуть вважатись допустимими доказами, складені протоколи огляду предметів за результатами проведених експертиз (том 1 а.п.86, 108, 133)
Вказане є підставою вважати недоведеною в передбачений законом спосіб вину ОСОБА_3 за обвинуваченням за ч.1,2 ст.307 КК України.
Таким чином, при розгляді кримінального провадження стороною обвинувачення не надано жодного доказу законності проведення негласних слідчих дій, а ті докази на які посилається прокурор складені з істотним порушенням діючого кримінально-процесуального законодавства.
Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до змісту роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» №4 від 26.04.2002 року, про наявність умислу на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх.
Таким чином, суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_3 злочину за частинами 1,2 ст.307 КК України передбачає наявність прямого умислу особи на вчинення злочину. Прямий умисел це усвідомлення суспільно небезпечного характеру свого діяння, передбачення його суспільно-небезпечних наслідків та бажання їх настання (ст. 24 КК України).
Наявність в діях ОСОБА_3 прямого умислу на незаконне придбання, зберіганння з метою збуту, та незаконний збут психотропної речовини на думку суду не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ст.92 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону що їх подає.
Всупереч зазначеним вимогам закону, органами досудового розлідування не була належним чином і з достатньою повнотою та всебічністю досліджена суб`єктивна сторона інкримінованого злочину і будь-які слідчі дії, спрямовані на це не проводились, зокрема, не з`ясовувалось питання про те, що в дійсності ОСОБА_3 незаконно придбав психотропну речовину амфетамін та зберігав з метою збуту, та збув її в подальшому, оскільки суду не надано доказів самого факту придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту та що останній був обізнаний про вміст згортку, який він віддав ОСОБА_17 17.07.2015. Орган досудового розслідування лише навів загальні фрази, що ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, незаконно придбав порошкоподібну речовину, що за висновком експерта містить у своєму складі психотропну речовину обіг, якої обмежено амфетамін.
Сторона обвинувачення не спростувала показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не знав, що у згортку, який передав ОСОБА_17 17.07.2015, міститься психотропна речовина амфетамін, а також те, що він не отримував гроші 17.07.2015 та 12.08.2015 за збут психотропної речовини амфетаміну.
В ході дослідження доказів, судом були оголошені розсекречені матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в частині роздруківки телефонних розмов обвинуваченого ОСОБА_3 в період з 11.07.2015 року по 25.08.2015 року. Зазначені матеріали не містять достатніх даних, які би свідчили, що ОСОБА_3 намагається придбати психотропну речовину амфетамін для збуту стороннім особам, а твердження про це прокурором є лише припущенням і не підтверджується дослідженими доказами.
Зазначені телефонні розмови не містять фактичних даних, які б підтверджували обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а саме: вчинення ОСОБА_3 незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини амфетаміну. Фактичні дані, які містяться в телефонній розмові ОСОБА_3 , відповідно до ст.85 КПК України є неналежним доказом, оскільки не стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Досудове розслідування мало всі підстави, здійснюючи контроль за вчиненням злочину встановити час та місце придбання психотропної речовини ОСОБА_3 , однак не встановили осіб, причетних до продажу ОСОБА_3 психотропної речовини амфетаміну, що є свідченням неповноти і поверховості досудового розслідування, а до вчинення оперативних закупок залучили особу, стосовно якої проводилось досудове розслідування і яка була в прямій залежності від працівників органу досудового розслідування. Між тим, показання осіб, у яких ОСОБА_3 придбав амфетамін є важливими для встановлення як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони складу інкримінованого обвинуваченому злочину.
Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчиняв умисні дії щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, в тому числі повторно.
Даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях та на доказах, здобутих з порушенням процесуального закону, які не відповідають критеріям допустимості і законності, а з урахуванням стабільної позиції ОСОБА_3 щодо його непричетності до незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуті психотроної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, вказуючи при цьому на незаконність дій працівників правоохоронного органу, приймаючи до уваги вимоги ст.62 Конституції України, суд вважає, що доказів обвинувачення про наявність умислу на збут психотропної речовини, не надано, а усі сумніви стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого. Інших доказів, які б були поза розумним сумнівом, суду не надано.
Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.ст. 22,26 КПК України, судом були створені всі умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Прокурор, приймаючи участь у судовому засіданні, після дослідження всіх доказів по справі перед оголошенням початку судових дебатів не скористався своїми правами, передбаченими ст.ст.338, 340 КПК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.
З урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, стороною обвинувачення залишилися нез`ясованими обставини, які мають суттєве значення для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено і судом не здобуто жодних переконливих доказів, що отримані законним шляхом, вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1,2 ст.307 КК України, тому суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 необхідно виправдати за недоведеністю вини в інкримінованих йому злочинах з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі ч.4 ст.174 КПК України, з урахуванням виправдання обвинуваченого, підлягає скасуванню арешт на мобільний телефон марки "Нокіа Х1" і- НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_10 , 5 та «Діджус» № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , належні ОСОБА_3 , накладений ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.08.2015 року.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді застави підлягає скасуванню, а застава в розмірі 25 000 грн, яка внесена ОСОБА_21 на прохання ОСОБА_3 та за його кошти, оскільки останній перебував під вартою, на рахунок 1170 ТУ ДСАУ в Чернігівській області, МФО 853592, , ( том 2 а.п.93, 95-96) поверненню ОСОБА_3 .
Оскільки ОСОБА_3 виправдовуються, то підстав для стягнення з нього процесуальних витрат немає.
Враховуючи наведене, керуючись п.2 ч.1 ст.373 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та виправдати за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України на підставі п.2 ч.1ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді застави - скасувати.
Повернути ОСОБА_3 внесений розмір застави в сумі 25 000 ( двадцять п`ять тисяч) грн. на рахунок 1170 ТУ ДСАУ в Чернігівській області, МФО 853592, .
Скасувати накладений ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.08.2015 року арешт на мобільний телефон марки "Нокіа Х1" і- НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_10 , 5 та «Діджус» № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , належні ОСОБА_3 .
Речові докази: порошкоподібну речовину в паперовому згортку, поміщену до непрозорого полімерного пакету «Експертна служба МВС» № 1535308, обірковану та скріплену печаткою «Для пакунків №3», яка згідно висновку експерта № 1065(х) містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,01433 г, грудкоподібну речовину білого кольору в згортку з фольги, поміщену до непрозорого полімерного пакету «Експертна служба МВС» № 1535298, яка згідно висновку експерта № 992(х) містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,05190 г, зразок спеціальної хімічної речовини, ватний тампон, яким було проведено помітку грошових купюр, зразок чистої вати, яка використовувалася при помітці грошових купюр, ватний тампон зі змивами з правої руки ОСОБА_3 , ватний тампон за змивами з лівої руки ОСОБА_3 , зразок чистої вати, яка використовувалася при проведенні змивів з рук ОСОБА_3 , що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Чернігівського ВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області знищити.
Мобільний телефон марки "Нокіа Х1" і- НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_10 , 5 та «Діджус» № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Чернігівського ВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області - повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та виправданому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку за заявами.
Суддя ОСОБА_1