Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/498/2016 Справа №641/1705/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
У ході досудового розслідування встановлено: 19.02.2016 року близько 06 год. 55 хв., на території парку «Артема» поблизу проїжджої частини дороги вул. Морозова м. Харкова виявлений труп гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті, численними ранами голови.
Вчинення кримінального правопорушення супроводжувалося застосуванням фізичного насильства відносно потерпілої, тобто нанесення чисельних ударів (не менш 14) зі значною силою по голові металевим предметом, можливо молотком, металевим виточеним предметом округлої форми тощо.
24.02.2016року до СВ Комінтернівського ВП надійшов рапорт оперуповноваженого Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення злочину може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий за ч. 2 ст. 121 КК України, який 17.02.2016 був звільнений з УВП № 109. Отже, ОСОБА_4 раніше скоював умисний злочин проти життя та здоров#, з застосуванням фізичного насильства.
Крім цього було встановлено, що зі слів рідних ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в 'ніч скоєння злочину (18.02.2016) перебував за адресою: АДРЕСА_2 . Вранці 19.02.2016 поїхав до місця мешкання своєї матері: АДРЕСА_3 . Однак, зі слів племінника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , 1987 року народження, встановлено, що ОСОБА_10 у ніч скоєння вбивства ОСОБА_5 , тобто з 18.02.2016 до 19.02.2016 за адресою: АДРЕСА_4 не ночував, а до матері в АДРЕСА_3 поїхав зранку у п`ятницю 19.02.2016.
На підставі вищезазначених фактів, 25.02.2016, з добровільного дозволу ОСОБА_4 , в приміщенні кабінету №86 Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, пров.Балашовський, 12, був проведений огляд особистих речей останнього, внаслідок якого у ОСОБА_4 , згідно протоколу огляду від 25.02.2016, були вилучені наступні речі: чоловіча куртка коричневого кольору, светр в`язаний різнокольоровий, спортивні штани чорного кольору з надписом «Ас1іс1а§», черевики чорного кольору на шнурках.
У зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що на вищезазначених вилучених речах можуть бути виявлені сліди скоєння злочину та вони мають силу речових доказів по даному кримінальному провадженню, необхідно накласти на них арешт з метою забезпечення їх збереження.
У судовому засіданні СВ Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна надійшло до суду 20.02.2016 року, тобто наступного дня після його вилучення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Керуючись ст. ст. 40,131,132,167,169,170,171,172,237 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1