11 листопада 2016 р. Справа № 632/1613/16-к провадження № 1-кп/632/121/16
У Х В А Л А
11 листопада 2016 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.
Під час судового засідання представником потерпілого ОСОБА_5 було заявлено клопотання потерпілого про призначення комісійної судово-медичної експертизи у зв`язку з тим, що висновки судово-медичних експертиз № 121-ЛЗт/16 від 22.07.2016 року, №239-ЛЗ/16 та №240-ЛЗ/16 проведених 13-30.06.2016 року, які проводились у даному кримінальному провадженні з точки зору потерпілого є для нього не зрозумілими. А саме, експертизою № 121-ЛЗт/16 від 22.07.2016 року встановлено не менш 13 травмуючих впливів, однак обвинуваченому висунуте обвинувачення за нанесення лише одного удару. Не зрозуміло потерпілому, чого експерт виключає можливість нанесення ОСОБА_6 ударів руками, або ногами його сину у праву скроневу область. А також вважає, що під час відтворення обставин події ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 дали показання які відрізняються в механізмі нанесення тілесного ушкодження та боку, на який впав ОСОБА_8 .
Прокурор, обвинувачений та його захисник заперечували проти призначення комісійної судово-медичної експертизи, оскільки вважають, що судово-медичні експертизи були проведені по справі з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства та в повному обсязі надали відповіді на всі поставлені питання. Прокурор вважав, що призначення комісійної судово-медичної експертизи призведе лише до затягування розгляду справи та порушення прав сторін.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Частина 1 ст. 242 КПК України передбачає, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
У відповідності до приписів пункту 1 частини 2 статті 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі якщо суду надані кілька висновків, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних правах» №8 від 30.05.1997 року (з відповідними змінами) висновок експерта визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.
Згідно п. 12 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.
Як вбачається з пункту 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, експертизи у відділі комісійних експертиз проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи.
Згідно матеріалів кримінального провадження по справі були проведені судово-медичні експертизи по встановленню ступеню тяжкості та механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.
Окрім представника потерпілого, та потерпілого, іншими сторонами не вказано на необхідність ще одного судово-медичного дослідження за участю декількох експертів, навпаки вони заперечували проти призначення по справі ще однієї судово-медичної експертизи.
Згідно матеріалів кримінального провадження по справі були проведені судово-медичні експертизи по встановленню ступеню тяжкості та механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому під час яких були дані вичерпні відповіді на питання, які можуть вплинути на кваліфікацію дій обвинуваченого, встановлення ступеню важкості тілесних ушкоджень, механізму їх спричинення та причини настання смерті.
Відносно твердження потерпілого та його представника, про наявність на тілі ОСОБА_8 13 тілесних ушкоджень і не зрозумілості, чому ОСОБА_6 висунуто обвинувачення лише за нанесення одного удару, суд вважає, що дане питання не стосується компетенції експерта та повинно вирішуватися судом на підставі аналізу усіх наявних у справі доказів у їх сукупності. Про наявність та тілі ОСОБА_8 інших тілесних ушкоджень в момент його зустрічі з обвинуваченим безпосередньо перед їх конфліктом, обвинувачений надав покази в судовому засіданні. Жоден з допитаних у судовому засіданні свідків та обвинувачений не надали суду свідчень, які б підтверджували нанесення ОСОБА_6 . ОСОБА_8 більше одного удару.
Стосовно твердження потерпілого та його представника про можливість нанесення ОСОБА_6 ударів ногами та руками у скроневу область ОСОБА_8 та можливості отримання останнім тілесних ушкоджень в інший спосіб, ніж той, що був предметом дослідження судово-медичного експерта, суд вважає такі твердження такими, що ґрунтуються лише на припущеннях, без врахування показань обвинуваченого, свідків та досліджених у судовому засіданні письмових доказів.
Твердження потерпілого та його представника про те, що під час відтворення обставин події ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 дали показання які відрізняються в механізмі нанесення тілесного ушкодження та боку, на який впав ОСОБА_8 , суд вважає оціночними та такими, що не входять в протиріччя з висновками проведених по справі судово-медичних експертиз. Як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 показали під час проведення слідчих експериментів, що обвинувачений наніс один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_8 , від якого той впав на підлогу та втратив свідомість. Аналіз вказаних розбіжностей у вказуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 точного місця на обличчі ОСОБА_8 в яке йому було нанесено удар, обставина, яка також не входить до компетенції експерта, а повинен проводитися судом на підставі співставлення усіх наявних у справі доказів у їх сукупності та надання їм відповідної оцінки.
Об`єктивних даних, які б викликали сумніви у правильності висновків судово-медичного експерта та грунтувались на досліджених та наявних у матеріалах кримінального провадження доказах, окрім незгоди з їх висновками, потерпілим у своєму клопотанні не наведено, як не наведено аргументів того, що наявні в матеріалах справи висновки експертиз мають протиріччя між собою чи іншими доказами.
Не наведено потерпілим та його представником і доводів того, що по справі є потреба у проведенні судово-медичного дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань, що є необхідною умовою для проведення комісійної експертизи.
Інших підстав для проведення комісійної судово-медичної експертизи представником потерпілого та потерпілим не вказано.
На підставі вищезазначеного, враховуючи, що висновки судово-медичного експерта №875 від 20.08.2014 року та судово-медичних експертиз №239-ЛЗ/16 та №240-ЛЗ/16 проведених 13-30.06.2016 року викладені чітко, мають визначений, конкретний характер, порушень процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, при їх дослідженні не виявлено, протиріч між собою чи іншими матеріалами кримінального провадження вказані висновки не містять, суд вважає, що підстави для призначення комісійної судово-медичної експертизи по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись п.10,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних правах» №8 від 30.05.1997 року, пункту 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, ст.242, 332, 342 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_5 про призначення комісійної судово-медичної експертизи по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 119 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті.

Суддя:ОСОБА_1