Справа № 425/1694/15-к
Провадження № 11-кп/782/221/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

спеціаліста ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Сєвєродонецьку у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рубіжанського міськсуду Луганської обл. від 18.05.2016 р., -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в станиці Азовській

Сіверського р-ну Краснодарського краю РФ, гро-

мадянин України, не одружений, не працює, рані-

ше судимий:

- 27.11.2000 р. Сєвєродонецьким міськсудом Лу-

ганської обл. за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК

України до 3 років 1 міс. позбавлення волі із зас-

тосуванням ст. 45 КК України умовно на 2 роки;

- 13.07.2001 р. Сєвєродонецьким міськсудом Лу-

ганской обл. за ч. 2 ст. 140 КК України із застосу-

ванням ст. 43 КК України остаточно до 3 років 2

місяців позбавлення волі, звільнений 19.06.2002 р.

умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 28 днів;

- 22.10.2003 р. Сєвєродонецьким міськсудом Лу-

ганской обл. за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК Ук-

раїни із застосуванням ст. ст. 69, 71 КК України

остаточно до 4 років позбавлення волі; звільнений

22.04.2006 р. умовно-достроково на 10 місяців 18

днів;

- 28.02.2008 р. Сєвєродонецьким міськсудом Лу-

ганской обл. за ч. 2 ст. 296 КК України до позбав-

лення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений

30.04.2009 р. по відбуттю строку покарання;

- 26.10.2010 р. Лисичанським міськсудом Луган-

ської обл. за ч. 1 ст. 213 КК України до 200 годин

громадських робіт (покарання не відбуте),

проживає

АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 72 КК України переведено невідбуте покарання, призначене вироком Лисичанського міськсуду Луганської обл. від 26.10.2010 р. у виді громадських робіт строком 200 годин в покарання у виді позбавлення волі строком 25 днів.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 186 КК України, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Лисичанського мі-ськсуду Луганської обл. від 26.10.2010 р. у виді позбавлення волі строком 15 днів та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 15 днів.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислено з дня винесення вироку, тобто з 18.05.2016 р. Зара-ховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.04.2016 р. по 18.05.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 220 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 342,30 грн. в доход держави.
Вироком суду встановлено, що 17.01.2014 р. приблизно о 14 год. Зотов, знаходячись в авто-мобілі марки ВАЗ-2104 біля Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганський обл. по вул. Смир-нова, 1 у м. Рубіжне, де в нього виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чу-жого майна (грабіж), вчинений повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, вирвав автомагнітолу марки «Піонер» моделі «Р-270», яка знаходилась у передній частині автомобіля. Пі-сля чого вирішив з місця злочину втекти, при цьому утримував викрадене в руці, і був помічений свідком. ОСОБА_10 від своїх протиправних дій не відмовився та розуміючи, що був помічений свідком, продовжив скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, де переховуючись з місця скоєння злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду, яка складає, згідно з висновком товарознавчої експертизи 220 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить призначити йому більш м`яке покаран-ня, ніж передбачено законом, посилаючись на те, що він має тяжке захворювання туберкульоз легенів. Також, просить врахувати його характеристику та те, що остання судимість у нього була у 2010 році, що, на його думку, свідчить про виправлення. Вказує, що протягом часу з 2010 по 2016 роки він адаптувався у суспільстві, знайшов роботу, має сім`ю, яку утримує. Вважає, що на скоєн-ня злочину його спонукали особисті обставини, а саме сварка із громадянською дружиною.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скар-гу, просив пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання з підстав, які вказані у його апеляції, захисника, який підтримав апеляцію обвинуваченого та просив її задовольнити, вислуха-вши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залиши-ти вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апе-ляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступ-них підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішен-ня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та кваліфікація дій ОСОБА_11 не оскаржується в апеляційній скарзі і відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним су-дом не перевіряються.
При призначенні покарання ОСОБА_10 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином,його наслід-ки, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, судимості не знято та не погашено, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, хворіє на тяжку хворобу.
До обставин, що пом`якшують покарання судом віднесено визнання вини, каяття в скоєно-му. Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому судом визнано рецидив злочинів.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до ви-мог ст. 65 КК України призначив ОСОБА_10 покарання необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання та за-стосування ст. 69 КК України апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, підстав для скасування вироку, передбачених ст. ст. 409 та 415 КПК України, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :
Вирок Рубіжанського міськсуду Луганської обл. від 18.05.2016 р. стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України - залишити без змін.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді