АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/970/16 Справа № 191/1079/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого

(в режимі відео конференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відносно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2016 року зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 08.12.2014 року по 04.03.2015 року включно в строк покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що строк попереднього ув`язнення з 08 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року включно підлягає зарахуванню в строк відбування ним покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому доводи засудженого про те, що зарахуванню у строк покарання підлягає період попереднього ув`язнення за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.09.2009 року не ґрунтуються на законі, оскільки в строк відбуття покарання зараховується строк попереднього ув`язнення засудженого в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, тобто період перебування його під вартою з моменту затримання до набранням вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року законної сили, при цьому іншого строку попереднього ув`язнення цим вироком не визначено.

На дане судове рішення засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.09.2009 року по 15.04.2010 року.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи засудженого, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.

Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим за ч. 1 ст. 390 КК України та призначено покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України визначено покарання шляхом часткового приєднання покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.09.2009 року остаточно призначено покарання у вигляді 2-х років 4 місяців позбавлення волі.

Згідно вищезазначеного вироку ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.09.2009 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна. На підставі ст. 82 КК України ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.08.2014 року невідбуту частину даного покарання замінено на більш м`яке у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців 24 дні.

Таким чином, ОСОБА_8 покарання за попереднім вироком приєднано частково, а не повністю та ухвалено відраховувати строк покарання з 08 грудня 2014 року.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, від 11.02.2015 року за № 1052/2015/1-кп/0343/13/15 вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 05.03.2015 року (а.с. 8).

З урахуванням наведеного колегія суддівдійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги засудженого, які зводяться до особистого хибного тлумачення норм закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення в строк покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з 08 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року включно є обґрунтованими та законними, підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає, а тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2016 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ ___________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4