Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1756/16

Справа № 711/5553/16-к

01 липня 2016 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3

слідчий ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 від 13.06.2016р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій в межах кримінального провадження № 0000047 від 07.03.2016р.,

ВСТАНОВИВ:

Підозрюваний звернувся до суду 21.06.2016р. зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого ОСОБА_4 провести відтворення з усіма учасниками ДТП по кримінальному провадженню №0000047 і на підставі проведених відтворень провести повторну авто-технічну експертизу з усіма учасниками ДТП.

В обґрунтування скарги підозрюваний зазначив, що слідчим призначено авто-технічну експертизу на підставі відтворення подій ДТП за участю одного свідка ОСОБА_7 , оскільки інший свідок події ОСОБА_8 не з`явилась на проведення слідчого експерименту. Після ознайомлення з висновком експертизи захисником підозрюваного було заявлене клопотання про проведення відтворення з усіма учасниками ДТП та призначення на підставі отриманих даних повторної авто-технічної експертизи. Проте постановою слідчого від 13.06.2016р. в задоволенні клопотання відмовлено. Не погоджуючись з зазначеним рішенням слідчого підозрюваний звернувся до суду з зазначеною скаргою.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Захисник підозрюваного також підтримав скаргу і пояснив, що проведення повторного відтворення з участю всіх учасників ДТП (підозрюваний, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) є вкрай необхідним для забезпечення повноти, всебічності та об`єктивності досудового слідства. Пояснив, що свідок ОСОБА_8 не ухиляється від участі у слідчих діях і згідна прийняти участь у повторному відтворенні подій ДТП. Зауважив, що проведення повторної авто-технічної експертизи сприятиме швидкому розгляду справи в суді. Просив задовольнити скаргу.

Слідчий заперечував проти вимог скарги, посилаючись на те, що свідок ОСОБА_8 ухилялась від участі у слідчому експерименті, через що строк досудового слідства невиправдано затягувався. Покази цього свідка, надані під час першого проведення слідчого експерименту визнані судовим експертом технічно неспроможними, внаслідок чого експерт не зміг надати відповіді на всі поставлені йому питання. Під час допиту свідок ОСОБА_8 пояснила, що на момент вчинення ДТП вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а тому може плутати обставини події. Слідчий експеримент проведений за участю свідка ОСОБА_7 , який був очевидцем ДТП і не є заінтересованою особою по справі. На підставі даних ним показів, які є стабільними і незмінними, було проведено авто-технічну експертизу за наслідками якої складений висновок експерта. Для проведення авто-технічної експертизи були також надані дані з первинних пояснень підозрюваного, оскільки в подальшому останній відмовився від давання пояснень. Вважає, що своїм клопотанням сторона захисту затягує строк досудового слідства, а потреби у проведенні повторної авто-технічної експертизи немає. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на такі ж доводи що і слідчий, і просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000047, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження №0000047 здійснюється за обставинами відповідно до яких, 06.03.2016 близько 19год. 20хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», модель «210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись у м. Каневі Черкаської області в напрямку від центра міста до Шевченківського національного заповіднику, а саме «Тарасової гори», порушуючи п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме рухаючись у населеному пункті із перевищенням максимально дозволеної швидкості руху, в умовах виникнення перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яку об`єктивно був спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду останньої, вчинив наїзд на ОСОБА_9 , яка переходила проїжджу частину, в результаті чого останній завдано тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

08.04.2016р. було проведено слідчий експеримент за участю свідків ОСОБА_7 , який був очевидцем ДТП з відстані близько 70м, та ОСОБА_8 ,, яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні в автомобілі підозрюваного. За результатами слідчого експерименту було призначено авто-технічну експертизу. Висновком експерта від 04.05.2016р. покази свідків в частині місця наїзду на пішохода визнані технічно неспроможними у зв`язку з чим експертом не надано відповіді на питання «чи мав водій технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом екстреного гальмування та зміни напрямку руху».

У зв`язку з цим слідчим було прийнято рішення про необхідність повторного проведення слідчого експерименту та повторного призначення авто-технічної експертизи. Натомість свідок ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення слідчого експерименту, не з`явилася для участі у слідчій дії 13.05.2016р. та 20.05.2016р.. Через це слідчий експеримент 20.05.2016р. проводився без участі свідка ОСОБА_8 .. Постановою слідчого від 23.05.2016р. призначену авто технічну експертизу для проведення повторної авто технічної експертизи слідчим були надані вихідні дані, отримані з первинних пояснень підозрюваного, показань свідка ОСОБА_7 , даних отриманих під час проведення слідчого експерименту від 08.04.2016р. та від 20.05.2016р., без врахування даних, отриманих від час проведення 08.04.2016р. слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 ..

На підставі таких даних 21.05.2016р. судовим експертом складений висновок згідно якого у момент виникнення небезпеки для руху підозрюваний мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при допустимій швидкості руху 60км/год і не мав такої можливості при розрахованій дійсній швидкості руху 81,3км/год. У причинному зв`язку з виникненням ДТП є перевищення водієм на момент пригоди максимально допустимої швидкості руху у населеному пункті.

Після ознайомлення сторони захисту з висновком авто технічної експертизи захисником 13.06.2016р. було заявлено клопотання про проведення слідчого експерименту з усіма учасниками ДТП та призначення повторної авто технічної експертизи.

Постановою від 13.06.2016р. слідчим відмовлено у задоволенні клопотання захисника.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання. Правовим наслідком звернення з такою скаргою є постановлення ухвали про скасування постанови слідчого та зобов`язання слідчого призначити експертизу або про відмову у вчиненні вказаних дій. Таким чином, під час розгляду скарги перевіряється законність та обґрунтованість відмови слідчого у призначенні експертизи.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне. Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності сторін, положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК).

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК законні вимоги та процесуальні рішення слідчого є обов`язковими для виконання іншими фізичними особами. Пунктом 1 ч.2 ст.66 КПК передбачено, що свідок зобов`язаний прибути за викликом слідчого. Наслідки неприбуття свідка на виклик слідчого передбачені ст.139 КПК України.

Згідно ч.3 ст.240 КПК до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Таким чином, закон не встановлює обов`язкової участі свідка у слідчому експерименті, а тому вбачається що необхідність такої участі має вирішуватись у кожному конкретному випадку окремо. З обставин кримінального провадження №0000047 вбачається, що свідок ОСОБА_8 двічі не з`явилась за викликом слідчого без поважних причини для участі у слідчому експерименті я відтворення обставин ДТП з метою отримання вихідних для призначення авто-технічної експертизи. Натомість за участю свідка ОСОБА_8 вже проводився слідчий експеримент під час якого вона надала показання, які експертом визнані технічно неспроможними. Під час допиту 10.03.2016р. свідок ОСОБА_8 пояснила, що в момент ДТП вона була у стані алкогольного сп`яніння, а тому не може детально описати обставини ДТП. Разом з тим, вихідні дані для проведення авто-технічної експертизи отримані слідчим з первинних показів підозрюваного, показів свідка ОСОБА_7 , які він давав під час допиту та під час проведення слідчих експериментів 08.04.2016р. та 20.05.2016р..

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про призначення повторної авто-технічної експертизи слідчий керувався тим, що свідок ОСОБА_8 ухиляється від участі у слідчому експерименті, а підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час відмовляється від давання пояснень, проте для вихідних даних використовувались його первинні показання. Отже ніяких додаткових даних для проведення повторної авто-технічної експертизи немає.

За таких обставин, вважаю постанову слідчого від 13.06.2016р. про відмову у задоволенні клопотання захисника такою, що відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням положень засад кримінального провадження, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Разом з тим, варто зауважити, що КПК передбачені два альтернативні механізми захисту від відмови в задоволенні клопотання про проведення експертизи: 1) звернення до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта у разі відмови слідчого в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта, передбачене ч.3 ст.243 КПК; 2) звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, закріплене у п.7 ч.1 ст.303 КПК. В судовому засіданні встановлено, що постанова слідчого від 13.06.2016р. є законною і обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню при розгляді скарги в порядку, передбаченому ст.304 КПК України, натомість це не позбавляє сторону захисту звернутись до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта. Крім того, відповідно до ч.2 ст.243 КПК України сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, що є реалізацією принципу змагальності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 04 липня 2016року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1