Провадження № 1-кп/369/521/16
В И Р О К
іменем України
17.11.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження № 0002696 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 19.07.2016 року близько 12 години, маючий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території оптового ринку ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 110-а, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти, належні ФОП ОСОБА_5 (яка орендує торгове місце у ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» за вище вказаною адресою на підставі договору про надання послуг з організації торгівлі від 15.07.2016 року) ковбасні вироби бастурму класичну вагою 500 г вартістю 128,50 грн. без ПДВ, та бастурму зі свинини вагою 638 г вартістю 145,15 грн. без ПДВ- на загальну суму 273,65 грн. без ПДВ, які поклав до своєї сумки.

Після чого, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_4 направився до виходу з території ринку, не розрахувавшись за нього, при цьому виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити злочин із причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та суду повідомив, що влітку 2016 року він потрапив в ДТП, розбив автомобіль, у зв`язку з чим втратив роботу, почав випивати. 19.07.2016 року він прийшов на Столичний ринок за продуктами, дещо купив, а балик вирішив вкрасти, проте йому це не вдалось, оскільки його побачила продавець та затримали охоронці. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнає свою провину та не оспорює всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що він правильно розуміє зміст цих обставин, а тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.
За таких обставини, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів у справі та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.
Так, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 дав суду правдиві, логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, та приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, оскільки саме така міра покарання є достатньою для його виправлення та перевиховання, а також недопущення вчинення злочинів у майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному проваджені відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази у справі: вилучений у ОСОБА_4 товар, який переданий потерпілій ОСОБА_5 - залишити в її розпорядженні;

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1