БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/45/16
Справа № 356/1549/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2016 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Березань кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000079, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волфіно, Росія, громадянина України, освіта не повна вища , не працюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності:
1)11.09.2015 вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.;
2)13.06.2016 вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Березанського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000079 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження призначення до судового розгляду на підставі обвинувального акту, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений, потерпілий підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

Згідно обвинувального акту було встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, має вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). В обвинувальному акті не вказано місце народження потерпілого ОСОБА_6 , що позбавляє обвинувальний акт такої ознаки, як точності викладення та конкретизації особи, потерпілої від вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, фактичні обставини повинні чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованому обвинуваченню, оскільки в іншому випадку обвинувачений позбавляється права знати у чому він обвинувачується. Однак, викладене у цьому обвинувальному акті формулювання обвинувачення не містить окремо обставини, що мають значення дня даного складу злочину.

Так, в обвинувальному акті наявні лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та правова кваліфікація дій обвнуваченого ОСОБА_5 .

В обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладені, не розкривають об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_5 злочину. Так, зазначено те, що він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна для власного збагачення, достовірно знаючи, що на території ПрАТ «Передвижна механізована колона-11» знаходиться човен марки «Днєпр-2», проник через огорожу на територію ПрАТ «Передвижна механізована колона-11» та викрав човен. В подальшому розпорядився викраденим майном, обернувши його на свою користь.

Ч.3 ст. 185 КК України передбачає крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або таку, що завдала значної шкоди потерпілому, тобто передбачає визначення, по-перше, ознак «житло», «інше приміщення», «сховище»; по-друге, ознак «проникнення». Тільки сукупність цих ознак дає можливість кваліфікувати дії, як крадіжку за ч. 3 ст. 185 КК України.

Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; обманним шляхом; з використанням підроблених документів тощо).

Крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо). Визначення того, чи мала особа можливість розпорядитися чи користуватися викраденим майном, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру майна (зокрема його властивостей, розміру, ваги). місця, з якого воно було вилучено (територія заводу, сільськогосподарські угіддя, сейф, магазин тощо) та інших обставин, які дають змогу констатувати факт розпорядження, користування майном на

власний розсуд (спосіб охорони майна, механізм вилучення майна, момент затримання винної особи тощо).

Також виклад фактичних обставин кримінального правопорушеннння, які прокурор вважає встановленими є неконкретними. В даному випадку обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин: не конкретизовано механізм протиправного вилучення майна, а також дії ОСОБА_5 безпосередньо після такого вилучення, відтак, не доведено факту вчинення ОСОБА_5 закінченого злочину, також не містить визначення способу проникнення ОСОБА_5 через огорожу на територію ПрАТ «Передвижна механізована колона-11». Відсутність інкримінування обвинуваченому таких дій не можна визнати конкретним обвинуваченням, разом з тим встановлення цих обставин є обов`язковим.

Таким чином, обвинувальний акт містить неконкретні твердження в частині викладення події, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та дій особи, за які вона притягується до кримінальної відповідальності.

Про формальність при складенні обвинувального акту свідчить і той факт, що формулювання обвинувачення за змістом є повністю копією викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Очевидні помилки при складанні акту, суперечливе формулювання обвинувачення і кваліфікації порушують право обвинуваченого на захист, перешкоджають суду правильно розяснити суть обвинувачення, а також повно та всебічно розглянути кримінальне провадження та провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку.

Злочин передбачений ч.3 ст.185КК України є тяжким злочином, його формулювання і кваліфікація має бути чіткою, адже особа повинна розуміти зміст і кваліфікацію предявленого йому злочину. Виклад фактичних обставин повинен відповідати правовій кваліфікації у якій слід зазначати всі ознаки злочину.

Зазначені вище упущення у обвинувальному акті є порушенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що згідно ч.3 п.3 ст.314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.314, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000079 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів, з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Березанський міський суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1