АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/1333/16-к
Провадження: № 11-кп/791/493/16 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 72 ч.5 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року ,-
встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; уродженця м. Єреван Республіки Арменія; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
-21.12.2006 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. ст. 296 ч. 2; 122 ч. 1 КК України; зміненого ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19.06.2007 року, із застосуванням ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі,- з іспитовим строком 3 роки;
- 04.03.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. ст. 122 ч. 1; 115 ч. 2 п. п. 9,12; ст. ст. 70;71 КК України на 14 років позбавлення волі,-
про застосування Закону України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 час його попереднього ув`язнення з 16 вересня 2009 року по 22 березня 2011 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, вказавши, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає чинному законодавству. Зокрема, як вказує апелянт, суд помилково витлумачив строк його попереднього ув`язнення. Вважає, що судом під час розгляду його клопотання не враховано в строк покарання попереднє ув`язнення, відбуте ним в період розгляду Суворовським районним судом м. Херсона кримінального провадження, яке, вважає, є частиною даного кримінального провадження та по якому винесено вирок від 21.12.2006 року та підлягає зарахуванню в строк попереднього ув`язнення. Просить ухвалу суду змінити, зарахувавши йому в строк відбування покарання весь час попереднього ув`язнення.
Перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, заслухавши засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку прокурора, що вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про визначення строку попереднього ув`язнення, який відбув ОСОБА_7 з 16 вересня 2009 року по 22 березня 2011 року, відповідає фактичним обставинам провадження.
Положеннями абз. 1 і 2 ч. 5 ст. 72 КК України, передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, крім інших зазначених випадків, під дії яких не підпадає обвинувачений, затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
В розумінні положень кримінального процесуального законодавства, як в редакції чинного КПК України, так і в редакції 1960 року, а також ст. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Вирок набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження, а у разі такого оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
За даними матеріалів кримінального провадження, і такі фактичні дані підтвердив суд першої інстанції, ОСОБА_7 вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2011 року, засуджений за ст. ст. 122 ч.1; 115 ч. 2 п.п. 9;12; 70;71 КК України до позбавлення волі на строк 14 років. Початок строку відбування покарання рахується з 16 вересня 2009 року, з часу його затримання за підозрою у вчиненні злочину. Вказаний вирок набрав законної сили 22 березня 2011 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 21.12.2006 року у строк попереднього ув`язнення, є не обгрунтованими, так як відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування строку попереднього ув`язнення застосовується у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження. Зазначений вирок не відноситься до останнього кримінального провадження, по якому застосовується ч. 5 ст. 72 КК України.
В зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення час відбування ОСОБА_7 покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 21.12.2006 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19.06.2007 року ( коли він набрав законної сили).
Системний аналіз вказаних норм кримінального процесуального законодавства спростовує доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про необхідність зарахування в строк відбування ним покарання й за вказаним вироком Сувороського районного суду м. Херсона.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про зарахування в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 час його попередьоного ув`язнення з 16 вересня 2009 року по 22 березня 2011 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідає вимогам матеріального і процесуального права, є законним і обгрунтованним, а тому підстав для зміни ухвали місцевого суду та задоволення апеляційної скарги засудженого, колегія суддів не вбачає.
На підставі ст. 72 КК України та керуючись ст.ст.404; 405; 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року щодо цього засудженого залишити без змін.
Ухвала набирає чинності після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ( підписи)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_8 Черства