Провадження №1-кп/761/1395/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0011245 від 09.09.2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Водяна Балка, Диканського р-ну, Полтавської обл., українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, утриманців не має, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання в м.Києві, раніше судимого :

-вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 19 січня 2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Королівського районного суду м.Житомира від 29 грудня 2011 року за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

-вироком Королівського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2012 року за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 27 травня 2016 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вступив у злочинну змову із невстановленою слідством особою, з метою спільного відкритого викрадення чужого майна громадян.

Так, 08.09.2016 ркоу, приблизно о 23 год. 55 хвилин, проходячи по вул.Жилянській, 85 в м.Києві ОСОБА_5 , разом із невстановленою слідством особою помітили раніше невідомого їм ОСОБА_6 . Саме у цей час у ОСОБА_3 та невстановленої слідством особи виник злочинний намір за допомогою насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого, вчинити відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підбіг до раніше невідомого ОСОБА_6 та почав наносити удари в область обличчя та тулуба, але ОСОБА_6 почав відбивати удари. В цей момент ззаду до ОСОБА_6 підійшла невстановлена слідством особа та зробила йому підсічку, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на асфальтне покриття.Після цього ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа продовжили бити ногами ОСОБА_6 по тілу. Коли ОСОБА_3 намагався забрати у ОСОБА_6 барсетку, останній міцно тримав її в руках та намагався завадити діям ОСОБА_3 та невстановленої слідством особи. Однак у подальшому, з метою уникнення фізичного насильства, ОСОБА_6 перестав чинити опір ОСОБА_3 і невстановленій слідством особі та віддав барсетку ОСОБА_3 , вартість якої складає 700 гривень, в якій знаходились мобільний телефон марки «Nokia Asha 302» IMEI НОМЕР_1 , сірого кольору, з сім-картою оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, з номером НОМЕР_2 , на рахунку якої було 70 гривень, мобільний телефон марки «Meizu M2 note», НОМЕР_3 , з сім-картою оператора «Київстар», вартістю 40 гривень, з номером НОМЕР_4 , на рахунку якої було 150 гривень, водійське посвідчення та студентський квиток на ім*я ОСОБА_6 , дві банківські картки «ПриватБанку», зв*язка з трьох ключів, дисконтна картка на знижку магазину «Мегамаркет», портмоне чорного кольору, вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень,футляр з окулярами, вартість футляру складає 100 гривень, вартість окулярів складає 200 гривень. Після зазначених дій ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Згідно висновку експета по товарознавчій експертизі № 565тв від 11.10.2016 р., ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia Asha 302» IMEI НОМЕР_1 . сірого кольору, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 09.09. 2016 р. могла становити 300,00 грн., а ринкова вартість мобільного телефону марки «Meizu M2 note», НОМЕР_3 , станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 09.09. 2016 р. могла становити 2700,00 грн.

А всього ОСОБА_3 , спільно із невстановленою слідством особою, за попередньою змовою, із застосуванням насильства, яке не є небезпевним для життя і здоров*я, відкрито викрали у ОСОБА_6 його майно на загальну суму 4 425 гривень .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 суду надав показання про те, що він у вересні 2016 року вночі проходив по вул.Жилянській у м.Києві разом з товаришем, побачили потерпілого та у цей час у нього виник намір відкрито заволодіти його майном. Він перегнав потерпілого та заховався у кущах, коли останній проходив повз нього, він вийшов із засідки та почав його бити руками, але опір потерпілого одразу здолати не зміг. Його товариш зробив потерпілому підсічку, внаслідок чого він упав на асфальт, а вони його продовжували бити ногами, після чого відібрали барсетку, у якій були телефони, з місця події втекли. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України як повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_3 було вчинено тяжке кримінальне правопорушення, обставини його вчинення, умисний характер діяння обвинуваченого, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не одружений та утриманців не має, не працює та не навчається, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його молодого віку та стану здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією кримінального закону, за яким визнав його винним.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати у провадженні підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання, у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув*язення ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 24 вересня 2016 року по день звернення до виконання вироку суду.

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанов слідчого від 14 жовтня 2016 року про визнання речових доказів тапередачу їх на зберігання, які передано на відповідальне зберігання потерпілому відповідно до зберігальної розписки від 27.10.2016 року залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 14 жовтня 2016 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання: футболку з білого, синього та червоного кольорів вставками, джинсові шорти темно-синього кольору, які передано на зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві передати у володіння ОСОБА_3 .

Судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 527 (п*ятост двадцять сім) гривень 76 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1