У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 03 березня 2016 року заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 06 жовтня 2015 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року - без змін.
До Апеляційного суду міста Києва 28 січня 2016 року надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд ухвали колегії суддів судового палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року за нововиявленими обставинами.
Заслухавши доповідь головуючого судді, вивчивши матеріали провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м Києва від 13 січня 2016 року, дослідивши доводи апеляційної скарги з додатками, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як указують приписи ч. 1 ст. 459 КПК України за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Такими обставинами, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановления ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Положеннями ст. 9 КПК України регламентовано, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, також застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст. 7 цього Кодексу, зокрема, гарантування кожному вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, що регламентовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та знаходить своє застосування в рішеннях Європейського суду з прав людини.
Згідно з п.п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України до кримінального провадження належить стадія досудового розслідування і судового провадження, останнє включає, у тому числі, провадження за нововиявленими обставинами, як наголошується в п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 06 жовтня 2015 року з підстав пропуску ним строку на оскарження бездіяльності Генеральної прокуратури України та за відсутності підстав для його поновлення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року - без змін.
Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів погодилась із рішенням суду першої інстанції щодо пропуску ОСОБА_5 строку на подачу скарги до суду, оскільки заяву про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 подав до Генеральної прокуратури України 06 жовтня 2015 року, а тому строк на подачу відповідної скарги до слідчого судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України щодо вчинення вказаної вище бездіяльності Генеральної прокуратури України підлягає обчисленню з 07 жовтня 2015 року протягом наступних 10 днів, що регламентовано приписами п. 1 ст. 304 КПК України.
Однак, скаргу на бездіяльність відповідальної особи прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_5 подав до суду лише 08 листопада 2015 року, тобто з пропуском строку на оскарження.
При цьому, початок обчислення строку на оскарження бездіяльності не пов`язаний з днем отримання заявником відповіді.
В заяві про перегляд ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 зазначає, що відповідь на свою заяву від 06 жовтня 2015 року з Генеральної прокуратури України він отримав лише 05 листопада 2015 року, а тому, вважає, що не по його вині було пропущено строк на оскарження, до того ж він просив врахувати це і місцевий суд та поновити строк на оскарження бездіяльності прокурора.
Таким чином, зі змісту заяви ОСОБА_5 не вбачається, які саме нововиявлені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду та стали відомі ОСОБА_5 на час його звернення до Апеляційного суду міста Києва.
Обов`язковість зазначення таких обставин в заяві наголошується в п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України.
При цьому слід відмітити, що ОСОБА_5 в заяві вказував і про те, що при зверненні до місцевого суду він посилався на пропуск ним строку на оскарження бездіяльності з поважних причин, а тому першочергово він, у відповідності до вимог ст. 463 КПК України, і повинен був звернутися до Печерського районного суду м. Києва про перегляд судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року, який перший допустив, на його думку, помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Проте, за будь-яких обставин, кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень судів, що набрали законної сили.
За своїм змістом ця стадія кримінального провадження виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних провадженнях.
Цей порядок має резервне значення та використовується лише у випадку, якщо вичерпані всі інші допустимі засоби процесуального правового захисту.
Однак, як убачається з матеріалів провадження за скаргами, заявником не використані інші передбачені законом процесуальні можливості захисту своїх інтересів.
А саме, повернення ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги на бездіяльність, що було визнано судом апеляційної інстанції законним, не позбавляє ОСОБА_5 права на повторне звернення до слідчого, прокурора в порядку ст. 214 КПК України з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, а у разі вчинення бездіяльності по невнесенню цих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскаржити таку бездіяльність згідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України з дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне заяву ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 459, 467 КПК України, колегія суддів, -
Заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду міста Києва від 13 січня 2016 року, якою залишена без змін ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року щодо повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 06 жовтня 2015 року залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3