Справа № 145/1099/16-к
Провадження №1-кп/145/112/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" вересня 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 04 червня 2016 року, відносно вчинення ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області, жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, з неповною середньою освітою, непрацюючим, раніше судимим 29.11.2004 року Тиврівським районним судом за ч.1 ст. 296 КК України до арешту строком на 1 місяць, 17.10.2006 р. Тиврівським районним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі, 29.08.2007 р. Тиврівським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року виправних робіт, в силу ч.4 ст. 70 , ч.1 ст. 72 КК України приєднано невідбутий термін покарання за вироком від 17.10.2006 року, всього призначено 3 роки 2 місяці обмеження волі, 25.12.2015 року Тиврівським районним судом за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

встановив:
25.12.2015 року Тиврівським районним судом Вінницької області ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт.

08.02.2016 він був поставлений на облік в кримінально-виконавчій інспекції та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання, суть якої йому було роз`яснено.

08.02.2016 року матеріали для виконання покарання були вручені ОСОБА_4 , з якими він повинен був з`явитися того ж самого дня до Василівської сільської ради.

Згідно табелів Василівської сільської ради у лютому ОСОБА_4 повинен був відпрацювати 60 години, у березні - 84 години, однак маючи намір на ухилення від відбування покарання, останній навмисно, без поважних на те причин, не виходив на громадські роботи та не відпрацював в повному обсязі години громадських робіт, що були призначені йому Тиврівським районним судом.. В зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від відбування покарання без поважних на те причин 03.03.2016 року та 13.04.2016 року його письмово було попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Однак не зважаючи на попередження, маючи намір на ухилення від відбування покарання, навмисно, без поважних на те причин, ОСОБА_4 не виходив на громадські роботи та в період з 10.02.2016 року по даний час не відпрацював жодної години громадських робіт, а в загальному відпрацював лише вісім годин, з призначених йому ста годин громадських робіт.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винним. Показав, що не відпрацював громадські роботи за вироком від 25.12.2015 р., оскільки не не мав часу. У вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, оскільки ухилився від відбування громадських робіт, до яких був засуджений.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: що він щиро кається у вчиненому, винність визнав.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді арешту. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а тому, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 необхідно застосувати вимоги та правила, передбачені ст.ст.71,72 КК України, так як він не відбув покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 371, 373-376, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити покарання - 2 (два) місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням правил складання покарань, визначених п.4 ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.12.2015 року - 2 (два) місяці 5 (п`ять) днів арешту.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_6