Справа № 535/764/16-к
Провадження № 1-кс/535/81/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ;

з секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ;

за участі прокурора ОСОБА_3

заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Котелевського районного суду Полтавської області заяву Начальника Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення, -

У С Т А Н О В И В:
12.10.2016 року Начальник Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Котелевського районного суду Полтавської області з заявою про роз`яснення судового рішення.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву, з підстав, які в ній вказані.

Заявник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заява, вважаючи рішення слідчого судді зрозумілим.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, виходить з такого.

Відповідно до частини першої ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ст. 380 КПК України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження;

2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався;

3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Частиною другою ст. 307 КПК України, визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Установлено, що в кримінальному провадженні, за результатами розгляду якого прокурор, не як виконавець, а як учасник судового провадження, просить роз`яснити судове рішення, скарга яка виникла із питання бездіяльності слідчого (реєстратора) поліції, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення протягом 24 годин.

Отже, при розгляді слідчим суддею вирішувалось конкретне процесуальне питання стосовно бездіяльності службової особи (реєстратора), уповноваженої на реєстрацію заяв про кримінальне правопорушення Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області щодо невнесення у визначений процесуальним Законом строк відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після прийняття та реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, розглянув скаргу ОСОБА_4 відповідно до глави 26 КПК України на підставі ст. 214 даного Кодексу, з урахуванням положень, передбачених ст. 22 та ст.26 цього Кодексу на засадах змагальності та диспозитивної сторін, в межах тих питань, що передбачені процесуальним Законом та які були винесені сторонами на розгляд, з урахуванням письмових доказів, що були ними надані.

Мотиви та підстави, з яких слідчий суддя прийшов висновків про наявність підстав для задоволення скарги, наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали та ці підстави та мотиви викладені в ухвалі слідчого судді у доступній та зрозумілій формі.

Разом з цим, під час розгляду даної справи слідчим суддею не встановлювались обставини можливого кримінального правопорушення, не здійснювалась його попередня кваліфікація та не визначались конкретні відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в тому числі не перевірялась правомірність дій працівників Охтирського ВП ГУ НП у Сумській області і цивільних осіб, оскільки наведене не відноситься до компетенції слідчого судді під час розгляду даної категорії справ, так як цими повноваженнями згідно процесуального Закону наділені інші державні органи влади та посадові особи, а саме: слідчі поліції, та прокурори прокуратур.

Щодо припущення прокурора про наявність двох ухвал слідчих суддів щодо одного й того ж предмету оскарження, то воно є хибними та безпідставними.

Так, слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області розглядав справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність службової особи (реєстратора) Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі його заяви від 16.09.2016 року про вчинення кримінального правопорушення працівниками Охтирського ВП ГУ НП у Сумській області з цивільними особами, в тому числі розглядалася справа у контексті ч. 1 ст. 214 КПК України (а.с. 34-37).

Натомість слідчий суддя Зарічного районного суду м. Сум розглядав справу за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області уповноваженої на прийняття та реєстрації заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі його заяви від 15.09.2016 року про вчинення кримінального правопорушення працівниками Охтирського ВП ГУ НП у Сумській області, в тому числі справа розглядалася у контексті ч. 4 ст. 214 КПК України (а.с. 43-44).

Наведені обставини свідчать про те, що суддями розглядалися дві зовсім різні справи.

Є безпідставним і твердженням автора клопотання стосовно того, що скерована заява ОСОБА_4 за належністю до іншої прокуратури області унеможливлює реєстратора внести до ЄРДР відомості, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2015 року (з невірно зазначеним роком) Т.в.о. начальником поліції ОСОБА_6 направив на адресу начальнику Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заяву гр. ОСОБА_4 за фактом його незаконного затримання працівниками Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, з додатками, із метою подальшого розгляду та прийняття рішення (а.с. 9).

Відомостей стосовно того, що начальник Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 розглянув вищевказану заяву про злочин ОСОБА_4 та прийняв відповідне рішення чи скерував її за належністю, слідчому судді не було надано.

Із копії супровідного листа від 16 вересня 2016 року заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 вбачається, що заява гр-на ОСОБА_4 від 16.09.2016 року та матеріали по ній, за фактом правомірності його затримання 15.09.2016 року працівниками поліції Охтирського ВП ГУ НП у Сумській області, (тобто вже зовсім за іншим фактом ніж направила поліція до прокуратури), направлено за належністю до прокуратури Полтавської області (а.с. 29).

21 вересня 2016 року прокуратурою Полтавської області на підставі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» направлено звернення ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій працівників поліції Охтирського ВП ГУНП у Сумській області (тобто не заяву про злочин, а звернення) (а.с. 30).

В свою чергу, ці обставини повністю узгоджуються с висновком викладеним в ухвалі слідчого судді стосовно того, що органи поліції та прокуратури після прийняття та реєстрації заяви в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 214 КПК України, що підтверджується відповідним талоном - повідомленням без прийняття відповідного рішення згідно до вимог КПК України переслали один одному за належністю заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення у день коли трапилась подія 16.09.2016 року, як звернення громадян, що підтверджується змістом їх же супровідних листів, що безсумнівно суперечить вимогам передбачених, ч. 1 ст. 214, ст. 60, ч. 2 ст. 218 КПК України, а також ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», що свідчило про обґрунтованість скарги ОСОБА_4 , про що було зазначено в ухвалі слідчого судді.

Що стосується питання підслідності, то в ухвалі слідчого судді було чітко зазначено, що якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність (ч. 2 ст. 218 КПК України).

Також слідчим суддею було зазначено, що згідно до Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, яке є чиним на теперішній час, передбачено, що в разі направлення ними звернення на підставі статті 7 Закону України «Про звернення громадян», то копія такого звернення залишається у провадженні того органу чи установи, до яких звернувся громадянин.

В разі порушення органами поліції цього Положення та не залишення копії заяви ОСОБА_8 .Вв органі поліції, яку вони направили як звернення громадян, то вони не позбавлені можливості в рамках чинного законодавства вжити заходів щодо повернення заяви про злочин до їх відділення, що в свою чергу буде узгоджуватися з вимогами Закону України «Про Національну поліцію», де закріплено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням викладеного слідчий суддя констатує, що по своїй суті заява про роз`яснення судового рішення є фактично незгодою з ухвалою слідчого судді та її оскарженням у поза процесуальний спосіб, в тому числі прокурор ставить питання щодо роз`яснення питань практичного застосування положень КПК України, що чинним законодавством не передбачено.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що ухвала слідчого судді (вступна, мотивувальна, резолютивна частини) є досить зрозумілою та чіткою не тільки для учасників судового провадження, а навіть для стороннього спостерігача.

На додаток, слідчий суддя відзначає, що принцип верховенства права застосовується в КПК України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, про що також було зазначено в ухвалі слідчого судді.

Усталена практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що наша Держава гарантує громадянам України дотримання позитивного обов`язку у діяльності правоохоронних органів влади щодо дотримання їх прав та свобод.

Такий обов`язок, в тому числі пов`язаний з безсторонньою та сумлінною поведінкою органів влади для вжиття всіх наявних заходів стосовно перевірки обставин та збиранню доказів, які мають відношення до події, що викривають та виправдовують особу, з метою прийняття того чи іншого об`єктивного рішення згідно вимог національного законодавства, а в противному випадку дії органів влади можуть бути сприйняти суспільством як ризик недодержання стандарту якості діяльності правоохоронних органів, що є недопустимим.

Таким чином, у задоволенні заяви прокурора про роз`яснення ухвали слідчого судді слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 380, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
1.Відмовити Начальнику Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у роз`ясненні судового рішення викладеного у формі ухвали слідчого судді Котелевського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2016 року по справі №535/764/16-к (1кс/535/81/16).

2.Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

3.Ухвала слідчого судді про відмову в роз`ясненні судового рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка звернулась із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1