Справа № 127/3000/16-к
Провадження №11-сс/772/72/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2016 року, якою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тиврів Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого
-04 червня 2014 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.296 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 307 ч.3 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ у Вінницькій області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 307 ч.3 КК України. Цією ж ухвалою ОСОБА_8 визначено розмір застави в розмірі 150000 гривень, за умови внесення якої він може бути звільнений з під варти з одночасним покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0000049 від 10.08.2015 року ОСОБА_8 оголошено підозру в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах (ч.3 ст.307 КК України) та придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу (ч.1 ст.263 КК України).
В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2016 року через істотне порушення кримінального процесуального закону та одночасно просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням максимального розміру застави сумі, еквівалентній 300 мінімальним розмірам заробітної плати. Вимоги мотивовані тим, що під час визначення розміру застави слідчий суддя не врахував тяжкість вчинених злочинів, вчинення їх протягом дії іспитового строку та наявність доведених прокурором ризиків. Також вказує на те, що слідчим суддею не визначено наслідки невиконання обов`язків та безпідставно не покладено обов`язок носити електронний засіб контролю.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просить її задовольнити в повному об`ємі.
Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляції вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Як убачається з ухвали слідчого судді, під час розгляду клопотання слідчого було враховано обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких віднесено до особливо тяжких злочинів, особу підозрюваного, зокрема наявність попередньої судимості. Також було враховано доведеність ризиків, визначених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.
Вищевказані обставини дали слідчому судді підстави застосувати щодо ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід, визначений ст.176 КПК України, а саме тримання під вартою.
З наведених підстав доводи апеляційної скарги прокурора в частині неврахування слідчим суддею тяжкості кримінальних правопорушень та вчинення їх протягом іспитового строку суд вважає безпідставними.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді визначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується розмір застави.
Як убачається з ухвали слідчого судді, останнім дотримано згадані положення та визначено розмір застави в межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Виходячи з зазначених положень кримінального процесуального закону слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено можливість внесення підозрюваним застави в більшому розмірі, аніж визначено слідчим суддею, через що апеляційний суд погоджується з раніше визначеною сумою застави.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора в частині необхідності покладення на підозрюваного обов`язку, передбаченого п.9 ч.5 ст.194 КПК України (носити електронний засіб контролю), апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість таких доводів з огляду на наступне.
Окрім положень ч.5 ст.194 КПК України щодо можливості покладення на підозрюваного визначених законом обов`язку слід врахувати, що Токійськими правилами, прийнятими 14.12.1990 року Резолюцією 45/110 Генеральної Асамблеї ООН передбачено принцип мінімального втручання в особисте життя людини при застосуванні запобіжних заходів, не пов`язаних з тюремним ув`язненням конкретні обмеження для підозрюваного мають бути сформульовані чітко, їх кількість повинна бути зведена до мінімуму (п.п.2.6, 12.2 Правил). У процесі застосування не пов`язаних з тюремним ув`язненням заходів має дотримуватися право обвинуваченого на особисте життя, а також особисте життя його родини (п.3.11 Правил).
Оскільки за змістом ч.1 ст.195 КПК України застосування електронних засобів контролю має на меті відслідковування та фіксування місцезнаходження підозрюваного, а запобіжний захід у вигляді застави не передбачає обмежень щодо пересування особи, незастосування слідчим суддею обов`язку, передбаченого п.9 ч.5 ст.194 КПК України апеляційний суд знаходить виправданим.
Керуючись ст.ст.176-178, 180, 193, 194, 196, 419, 422 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 залишити без задоволення
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 307 ч.3 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
З оригіналом вірно: