Справа № 159/2592/16-к
Провадження № 1-кп/159/164/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001652 від 20 грудня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам (Німецька Демократична Республіка), проживаючого по АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого 17.09.2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 19 грудня 2015 року, близько 16 год. 50 хв., перебуваючи наодинці з дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого фактичного проживання в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин з донькою, вихопив у неї з руки дерев`яний кий для дитячого більярду, після чого умисно наніс потерпілій ОСОБА_6 вказаним предметом вісім ударів в ділянку лівої руки та один удар в ділянку спини, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою, підшкірних гематом лівого передпліччя та кисті, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього, близько 17 год. 00 хв. того ж дня, продовжуючи свої протиправні дії та розвиваючи конфлікт з особами, з якими він спільно проживає у квартирі АДРЕСА_2 , агресивно зреагувавши на зауваження дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка повернулася до помешкання і почула плач доньки, ОСОБА_5 , з метою умисного нанесення тілесних ушкоджень та спричинення фізичного болю останній, знаходячись у кухні, схопив дерев`яний табурет і умисно цілеспрямовано жбурнув його у ділянку тулуба ОСОБА_4 , в результаті чого влучив в праву руку потерпілої ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою, підшкірної гематоми правої кисті, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи засудженим 17.09.2015 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання за вищевказаним вироком суду у вигляді громадських робіт та був попередженим працівниками Ковельського МРВ КВІ УДПтС України у Волинській області про кримінальну відповідальність в зв`язку з невиконанням вищевказаного вироком суду.

Так, 30.10.2015 року засудженому працівниками Ковельського МРВ КВІ УДПтС України у Волинській області було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрано підписку та видано направлення до Ковельського відділу поліції для відбування громадських робіт, згідно якого він повинен приступити до відбуття покарання з 02.11.2015 року.

Однак ОСОБА_5 , незважаючи на винесені йому працівниками Ковельського МРВ КВІ УДПтС України у Волинській області попередження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відпрацювавши у загальній сукупності лише 148 годин громадських робіт із 200 годин, призначених вироком Ковельського міськрайонного суду, належних висновків не зробив та умисно, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на ухилення від відбування призначеного покарання, на роботу до Ковельського відділу поліції, згідно затверджених графіків у встановлені дні, а саме 20.11.2015, 23.11.2015, в період з 25.12.2015 до 31.12.2015 не вийшов без поважних причин, у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого Кодексу України, ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю. Суду показав, що 19.12.2015 року вживав спиртні напої. Повернувшись додому в нього виник словесний конфлікт з донькою, в ході якого остання замахнулась на нього києм. Він вирвав в неї з рук цей кий та наніс декілька ударів по її руках та по спині. В подальшому, коли повернулась додому дружина, жбурнув в неї дерев`яний табурет. Щодо ухилення від відбування громадських робіт суду показав, що був ознайомлений з порядком та умовами відбування даного покарання, був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття покарання, протягом 2015 року в лікувальних закладах не перебував. Категорично відмовився від виконання тих робіт, які були запропоновані КВІ та просив перевести його на інші роботи, проте його прохання не було задоволено. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, він же своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено невеликої тяжкості кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, що характеризує його як особу, схильну до вчинення злочинів; по місцю проживання характеризується в цілому позитивно; на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває; є працездатним.

Крім цього суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка просила суворого покарання для обвинуваченого.

З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді арешту на строк в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71, 72 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувались. Судом не вбачається необхідність застосування будь-якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили, виходячи із даних про його особу та його належної поведінки в ході розгляду справи.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Дані про процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин;

- за ч. 2 ст. 389 КК України - у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання (невідбуте покарання становить 52 (п`ятдесят дві) години громадських робіт, що, за правилами ст. 72 КК України, відповідає 6 (шести) дням арешту) за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2015 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці 5 (п`ять) днів.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання у зв`язку з приведенням вироку до виконання.

Речові докази: дерев`яний кий для дитячого більярдута частини дерев`яного табурета, які передані на зберігання в камеру збереження речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1