Справа № 359/340/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/319/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 29.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
29 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,
представника колонії ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Бориспільською ВК № 119 кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою та призначенням спеціальної лікарської комісії,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобот та призначення спеціальної лікарської комісії. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 , останній поступив до терапевтичного відділення багагопрофільної лікарні при Бучанській ВК-85 Київської області 27.11.2015 року у задовільному стані. Анамнез: (історія хвороби та життя): хронічний бронхіт з дитинства, виявлена ВІЛ-інфекція в 2005ропі, вірусний гепатит «С» в 2015 році, імунологічний аналіз крові від 05.11.15р СД4- 132 кл (8%). Рішенням ЛКК від 30.11.15р. встановлено діагноз: ВІЛ-інфекція 111 кл.ст. Орофарінгеальний кандидоз. Кандидоз стравоходу та шлунку Хронічний гепатит змішаного генезу (токсичний + НСУ) в стадії ремісії. Хронічний бронхіт в стадії ремісії. Отримував лікування: протигрибкові препарати. 09.12.15р хворий відмовився від призначення рекомендованої антиретровірусної терапії. 17.12.15р ІІХО - термічний опік побутового характеру пальців обох перших пальців і п`ятого пальця лівої кисті рук, перев`язки. Заключний діагноз: ВІЛ-інфекція III кл. ст. Орофарінгеальний кандідоз. Кандідоз стравоходу та шлунку. Хронічний гепатит змішаного генезу (токарний + НС V) в стадії ремісії. Хронічний бронхіт в стадії ремісії. Спеціальна лікарська комісія не проводилась в зв`язку з тим, що діагноз ОСОБА_7 не підпадав під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджений від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 Іроку №1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.214 року (за №990/25767, та стан хворого на період перебування в багатопрофільній лікарні при БВК-85 не перешкоджав подальшому відбуванню покарання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою звільнити засудженого від відбування покарання за хворобою. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_7 зазначає, що на даний час почуває себе дуже погано, антивірусної терапії йому ніхто не проводить. Апелянт зазначає, що він захворів на тяжку хворобу ще не почавши відбувати покарання. У нього е було виявлено ВІЛ-інфекції, клінічна стадія IV СД4-121 клітина. Згідно висновку Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДОМ йому було рекомендовано розпочати антивірусну терапію. Також у останнього виявлено вірусний гепатит «С». Так на протязі грудня 2015 року ОСОБА_10 перебував на лікуванні у Бучанській ВК №85. Але фактично ніхто його не лікував, станом здоров`я не цікавився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст. 84 КК України: особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Військовослужбовці, засуджені до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання їх непридатними до військової служби за станом здоров`я звільняються від покарання. У разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. При цьому час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в частині п`ятій статті 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Відбування покарання такими особами є недоцільним через неможливість їх виправлення в умовах відбування покарання і застосування заходів виправно-трудового впливу. До тяжких можна віднести хвороби, включені до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Виявлення таких осіб покладається на лікарсько-трудові комісії, які створюються при лікарнях для засуджених. Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує її життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вироком Яготинського районного суду Київської області від 28 листопада 2013 року засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. Ще у квітні 2015 року він звернувся до Яготинського районного суду Київської області з клопотанням про відстрочення виконання вироку Яготинського районного суду Київської області від 28 листопада 2013 року посилаючись на те, що захворів на тяжку хворобу, на підтвердження чого надав суду першої інстанції копії медичних документів, а саме консультативний висновок КЗ КОР « Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДОМ» та Згурівської районної лікарні про наявність у останнього вірусного гепатиту «С». Однак, суд першої інстанції не знайшов підтвердження того, що хвороба перешкоджає відбуттю покарання і відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_7 .

Також колегією встановлено, що спеціальна лікарська комісія щодо ОСОБА_7 не проводилась у зв`язку з тим, що його діагноз не підпадав під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджений від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.214 року (за №990/25767, та стан хворого на період перебування в багатопрофільній лікарні при БВК-85 не перешкоджав подальшому відбуванню покарання.

Вказані обставини свідчать про те, що хвороба засудженого не перешкоджає його подальшому відбуванню покарання в місцях позбавлення волі та не загрожує його життю.

Таким чином, суд першої інстанції вивчивши повно і всебічно дані про особу засудженого, та враховував дані про стан здоров`я засудженого і виходячи з того, що наявні у нього хвороби не входять до зазначеного переліку захворювань, дійшов до правильного висновку, що наявні у ОСОБА_7 захворювання не перешкоджають відбуванню покарання і з наведенням в ухвалі відповідних мотивів прийняв законне рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою.

Доводи апеляційної скарги засудженого правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою та призначенням спеціальної лікарської комісії - без змін.

СУДДІ: