Номер провадження 1-кп/754/250/16
Справа№754/3885/16-к
25 квітня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою технічною освітою, не працює, не заміжня, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 03.03.2015 Деснянським районним судом м. Києва за ст.185 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 звільнена від призначеного їй покарання. Згідно ст. 89 КК України не має судимості ,
у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
представник потерпілого ОСОБА_5 ,
сторона захисту обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинила кримінальні правопорушення злочини, повторно, за наступних обставин.
Так, 29.05.2015 приблизно о 14:25 год., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшовши до стелажу з алкогольними напоями, повторно таємно викрала чуже майно, яке належить ФОП « ОСОБА_6 », а саме одну пляшку лікеру «Шеріданс», ємкістю 500 мл, вартістю 245 грн. 33 коп.
Після вчинення кримінального правопорушення злочину обвинувачена ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 спричинила ФОП « ОСОБА_6 » матеріальної шкоди на суму 245 грн. 33 коп.
Крім того, 11.06.2015 приблизно о 14:45 год., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшовши до стелажу з алкогольними напоями, повторно таємно викрала чуже майно, яке належить ФОП « ОСОБА_6 », а саме одну пляшку лікеру «Шеріданс», ємкістю 375 мл, вартістю 200 грн. 83 коп.
Після вчинення кримінального правопорушення злочину обвинувачена ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 спричинила ФОП « ОСОБА_6 » матеріальної шкоди на суму 200 грн. 83 коп.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України, визнала повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надала суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень злочинів по епізодам.
Так, по-першому епізоду, що 29.05.2015 приблизно о 14:25 год., вона зайшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою придбати дитині сік. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до стелажу з алкогольними напоями, де взяла одну пляшку лікеру «Шеріданс», ємкістю 500 мл. і поклала пляшку собі у сумку, яку мала при собі та вийшла з приміщення магазину не розрахувавшись за товар.
По-другому епізоду суду показала, що 11.06.2015 приблизно о 14:45 год., вона зайшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до стелажу з алкогольними напоями, де взяла одну пляшку лікеру «Шеріданс», ємкістю 375 мл., яку поклала собі у сумку, яку мала при собі та вийшла з приміщення магазину не розрахувавшись за товар.
Обвинувачена не може суду пояснити суду, що спонукало її до вчинення вказаних кримінальних правопорушень - злочинів.
Щиро кається. Просить суд суворо її не карати.
Суд переконався, що показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Представник потерпілого ОСОБА_5 суду показав, що вчиненні обвинуваченою кримінальні правопорушення були виявленні завдяки записам з камер відеоспостережень, розташованих у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Суду підтвердив, що викрадення товару відбулось 29.05.2015 було викрадено одну пляшку лікеру «Шеріданс», ємкістю 500 мл. та 11.06.2015 було викрадено одну пляшку лікеру «Шеріданс», ємкістю 375 мл.
Чому тривалий час не проводилось досудове розслідування за вказаними крадіжками йому не відомо.
13.04.2016 обвинувачена ОСОБА_3 відшкодувала завдану матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_6 » в повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення злочини середньої тяжкості, особу винної, а саме:
- за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.46);
- була засуджена 03.03.2015 Деснянським районним судом м. Києва за ст.185 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, однак відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 звільнена від призначеного їй покарання (а.п.39,40-42,43);
- не перебуває на обліку у лікаря - психіатра Київської міської психоневрологічної лікарні №2 (а.п.45) ;
- не перебуває під наркологічним диспансерно динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ» (а.п.44);
- має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.48).
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.
В даному випадку обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення під час іспитового строку, який був їй встановлений за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015, однак досудове розслідування за встановленими кримінальними правопорушеннями, з невстановлених судом причини проводилось не одразу після встановлення особи, а лише з 10.03.2016 згідно витягу з ЄРДР (а.п.17-18), тобто після закінчення встановленого обвинуваченій іспитового строку.
Відповідно до припису п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч.1 ст. 78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.
Відповідно до наданих суду документів, які характеризують особу обвинуваченої, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2016 про звільнення ОСОБА_3 від призначеного їй покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2015 не скасована в установленому законом порядку, доказів щодо наміру оскарження зазначеної ухвалу суду, також, не надано, а тому суд не вправі застосовувати норму ст.71 КК України (сукупність вироків).
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчинених кримінальних правопорушень злочинів, особи винної, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а також те, що ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину, станом на день ухвалення судового рішення вважається такою, що не має судимості відповідно до положень ст.89 ч.1 п.1 КК України, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 , нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано її діяння.
Альтернативні покарання, передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України арешт та обмеження волі, відповідно до ст. ст. 60 ч.3, 61 ч.3 КК України суд не може застосувати, оскільки обвинувачена має на утриманні малолітню дитину.
Суд приходить до переконання про можливість досягнення мети загальних засад призначеного обвинуваченій ОСОБА_3 покарання із випробуванням та вважає за можливе звільнити її від відбування покарання із встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Суд вважає, що стимулом для виправлення обвинуваченої є її малолітня дитина, стосовно якої вона має обов`язки.
Цивільний позов в кримінальному провадженні ФОП « ОСОБА_6 » не пред`являв. Згідно наданої квитанції від 13.04.2016 завдана ФОП « ОСОБА_6 » матеріальна шкода відшкодована.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;
-періодично заявлятися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1