Справа № 192/2179/16-к
Провадження № 1-кп/192/100/16
В И Р О К
Іменем України
"21" червня 2016 р.смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000377, внесене до ЄРДР 15.05.2016 року, відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Пасіка Свалявського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, холостого, непрацевлаштованого, що зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 26.02.2003 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-17.04.2003 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
-19 вересня 2003 року Сосновським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;
-06.12.2007 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;
-09.12.2011 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 29.04.2014 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

11 травня 2016 року близько 16-ї години ОСОБА_4 , прийшовши в особистих справах додому до ОСОБА_6 , знаходячись у коридорі її будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілої та будь-яких інших осіб, таємно викрав бензокосу (тример) марки «Протон БТ-2700», вартістю 1907 грн., що належить ОСОБА_6 , спричинивши шкоду потерпілій на зазначену суму.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в предявленному йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним злочину.

Пояснив, що він у вищезазначений час прийшов до потерпілої, щобу купити самогону. Коли потерпіла з коридору пішла у будинок, він побачив у коридорі надивані бензокосу, яку вирішив викрасти, щоб помститися потерпілій, яка продавала у борг його дружині самогон. Бензокосу він спочатку приховав на городі потерпілої, а увечері переніс додому, сховав у гаражі. Під час досудового розслідування він повернув косу потерпілій.

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів, окрім даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, його діяння кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, раніше неодноразово був засуджений, викрадене майно повернув потерпілій, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, має намір створити сім`ю, зареєструвати шлюб 24 червня 2016 року, що убачається із копії заяви про державну реєстрацію шлюбу.

Обставина справи, що пом`якшує покарання: визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд виключає із обвинувачення, як обтяжуючу покарання обставину, рецидив злочинів, оскільки рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Отже, відповідно до ч.4 ст.67 КК України, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує, рецидив злочинів

Із врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, повернув викрадене майно, що свідчить про його щире каяття, має намір створити корисні соціальні зв`язки: сім`ю, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, що буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК Украни встановити ОСОБА_4 іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 у період іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, куди періодично з`являтися на реєстрацію, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту зі строком дії до 05.07.2016 року, продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1