АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/854/16-к Номер провадження 11-кп/786/882/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст. 185 КК- Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000561 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Ланна Карлівського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.04.2016 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплачено,-

визнаний винним та призначено покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 08.06.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець м. Полтава, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-25.05.2006 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 22.03.2007 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 03.02.2010 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 26 днів;

- 23.11.2011 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 17.03.2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі; звільненого 17.07.2015 року умовно-достроково на невідбутий термін 9 місяці 27 днів;

визнаний винним та призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання призначено за даним вироком та частково невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17.03.2014 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 08.06.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто судові витрати за проведення трасологічних експертиз на користь держави у солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

По справі вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з даним вироком суду захисник ОСОБА_10 в інтерересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Апелянт зазначає, що у вироку зазначені обставини які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, разом з тим у вироку зазначено, що обставини, які обтяжують покарання відсутні.
В зв`язку з вищевикладеним просить вирок суду змінити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 ст.75 КК України.
Вимоги викладені обвинуваченим ОСОБА_8 в його апеляційній скарзі аналогічні вимогам захисника в його інтересах ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку, через невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості злочину, яке за своїм розміром є несправедливим через суворість. Зазначає, що він щиро розкаявся у вчиненому злочині, матеріальні збитки відшкодував у повному обсязі, сприяв у розкритті злочину та не чинив жодних дій щодо їх приховання.
Також, вказує, що суд не прийняв до уваги характеристику з місця проживання, характеристики з Ланнівської сільської ради в яких відсутні негативні відгуки щодо останнього.
В зв`язку з вищевикладеним просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього положення ст.75 КК України.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ставить питання про пом`якшення вироку в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Апелянт зазначає, що місцевим судом не в повній мірі враховані обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання вини в повному обсязі, позитивні характеристики за місцем навчання, роботи та проживання. ОСОБА_7 завдану злочином шкоду відшкодовано, потерпілі не наполягають на призначенні суворого покарання, штраф за попередній злочин сплачено повністю.
В зв`язку з вищевикладеним просить вирок суду змінити в частині пом`якшення призначеного покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Районним судом встановлено, що 30.04.2016 року близько 05.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що ОСОБА_11 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння спав, шляхом вільного доступу, умисно таємно повторно, з кишені куртки останнього викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «SAMSUNG GT - Е12012» вартістю 323 грн., з сім карткою оператора «МТС» вартістю 24 грн., та з гаманця останнього, який знаходився в кишені куртки,викрав банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , з якої, у подальшому знаючи до неї пін-код, викрав кошти в сумі 8000 грн., чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_11 на загальну суму 8 348 грн.

06.03.2016 року близько 12.00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно повторно, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю володільця житла, через відчинене вікно незаконно проникли до балкону квартири АДРЕСА_3 , шляхом розбиття скла дверей балкону, незаконно проникли до кімнати вищевказаної квартири, звідки таємно викрали ноутбук марки «Toshiba Pentium P6200 2.13 GHZ3072MBGB с/н В388433Q», в корпусі чорного кольору, вартістю 4000 грн., який належав на праві спільної сумісної власності потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чим спричинили потерпілим матеріальних збитків на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , їх захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні вимоги,промову прокурора про законність вироку суду, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволерння.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та правильно кваліфікував їх дії за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання повною мірою дотримався вимог закону.

Зокрема, суд призначаючи покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який який раніше судимий, та обставини, що помякшують покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та на думку клегії суддів призначив необхідне й достатнє покарання для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння нових злочинів.

В зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відбування ОСОБА_7 покарання в місцях позбавлення волі без застосування ст.75 КК України.

Безпідставними є доводи апелянта щодо неврахування судом при призначення покарання його щирого каяття та молодого віку. Як вбачається з вироку суду, ці обставини були предметом обговорення при його ухваленні та правильно визнані такими, що пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який який раніше судимий, злочин вчинив в період відбування покарання за попереднім вироком та обставини, що помякшують покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та на думку клегії суддів призначив необхідне й достатнє покарання для виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 районним судом призначено справедливе та достатнє для подальшого виправлення покарання.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без зміни.

Вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення, але можуть бути оскаржені шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня їх проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4