Справа № 214/4796/16-к
1-кп/214/648/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000913 від 06.04.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Кривому Розі, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжня, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 01.06.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;
- 28.03.2006 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 307 ч.2, 69, 309 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 6 міс позбавлення волі, звільнилася 02.12.2009 року з ВК № 79 на підставі постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009 року, умовно-достроково на 7 міс 6 днів;
- 25.04.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 ,70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 27.09.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покарання за вироком Довгинцівського районного судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.04.2012 року, остаточно призначено 4 роки позбавлення волі, звільнилася 07.11.2014 року з ВК № 143 на підставі постанови Первомайського районного суду Луганської області від 30.10.2014 року, умовно-достроково на 1 рік 3 міс 13 днів;
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Кривому Розі, українець, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та мешкаює за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за попередньою змовою, а остання повторно, 05 квітня 2016 року, приблизно о 14 год. 45 хв., знаходячись біля будинку 100 по вул. Співдружності в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, переслідуючи корисливий мотив, маючи намір спрямований на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, підійшли до раніше незнайомої їм малолітньої ОСОБА_6 , 2007 року народження, та під приводом подзвонити ОСОБА_3 , заволоділи мобільним телефоном «Алькатель», який знаходився у малолітньої ОСОБА_6 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1807 від 03.08.2016 року складає 801 грн. Після чого з місця скоєння злочину зникли, в подальшому розпорядившись даним майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 збиток на загальну суму 801 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , належить кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб (шахрайство).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб (шахрайство).
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнала в повному обсязі за обставинами зазначеними в обвинувальному акті та пояснила, що на початку квітні 2016 року, точного часу не пам`ятає, вона разом з ОСОБА_4 проходили по ринку, в районі вул. Співдружності, де побачили малолітню дівчинку ОСОБА_6 , 2007 року народження, потерпілу, з мобільним телефоном. ОСОБА_4 запропонував шляхом введення в оману заволодіти мобільним телефоном цієї дівчинки, на що вона погодилась. Вона взяла у дівчинки телефон під приводом зателефонувати, відійшла від останньої та більше не повернулась, забравши мобільний телефон потерпілої з собою. В цей момент ОСОБА_4 вже поряд не було, оскільки він теж під обманним приводом пішов. З часом вони зустрілись біля ломбарду і заклали телефон, пред`явивши посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 . Щиро розкаюється у скоєному злочині, просить її суворо не карати. Вона має неповнолітню доньку, яка мешкає з тіткою. Перебуває на обліку в Спід-центрі та отримує терапію.
Також, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі за обставинами зазначеними в обвинувальному акті та пояснив, що 05 квітня 2016 року, точного часу не пам`ятає, він запропонував своїй дружині ОСОБА_8 заволодіти чужим майном, шляхом обману. Коли вони проходили по ринку, в районі вул. Співдружності, то побачили неповнолітню дівчинку ОСОБА_6 , 2007 року народження, з мобільним телефоном. Шляхом введення в оману вони заволодіти мобільним телефоном цієї дівчинки, а саме ОСОБА_3 взяла у дівчинки телефон під приводом зателефонувати, відійшла від останньої та більше не повернулась, забравши мобільний телефон потерпілої з собою. В це момент його вже поряд не було, оскільки він теж під обманним приводом пішов. З часом він зустрівся з ОСОБА_3 біля ломбарду, де вони заклали вказаний мобільний телефон, пред`явивши посвідчення водія на його ім`я. Щиро розкаюється у скоєному злочині, просить його суворо не карати. Він має неповнолітнього сина, 17 років, сплачує аліменти на його утримання.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого їй кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.1, а.с.57-58).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особистість обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується задовільно (Т.1 а.с.71), заміжня (т.1, а.с.73), раніше судима (Т.1 а.с.60-62), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (Т.1 а.а.с.57-58), а також судом враховується стан здоров`я обвинуваченої, яка знаходиться на обліку у Криворізькому міському центрі профілактики та боротьби зі СНІДом (т.2, а.с.33).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченій ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останню обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2,3 ч. 2 ст. 76 КК України.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.1, а.с.55-56).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується задовільно (Т.1 а.с.72), одружений (т.1, а.с.73), раніше не судимого (Т.1 а.с.59), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (Т.1 а.а.с.55-56), має на утриманні неповнолітню дитину (т.2, а.с.34).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2,3 ч. 2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речовий доказ мобільний телефон «Алькатель», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у останнього, дозволивши користуватися та розпоряджатися на власний розсуд.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1