Справа № 489/1086/16-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/194/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва

у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю:

прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

обвинуваченого: ОСОБА_10 ;

захисника обвинуваченого: ОСОБА_11 ;

потерпілої: ОСОБА_12

представника потерпілої: ОСОБА_13 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006012 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Первомайська, Миколаївської області, з середньою освітою, до затримання працював військовослужбовцем за контрактом, не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.12.2015 р. о 23:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у житловій квартирі потерпілої ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілої ОСОБА_12 , яке виразилося у нанесенні не менше 2 ударів рукою в область тулуба заволодів майном, належним ОСОБА_12 , а саме: грошовими коштами на суму 66 грн., срібним кільцем вагою 1,85 г та вартістю 154 грн., срібним кільцем з написом "Спаси и сохрани" вартістю 100 грн., одним хрестиком, каблучкою з металу жовтого кольору, металевим ланцюжком та чотирма медалями, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений свою вину визнав повністю, показав, що проходив службу по контракту в м. Первомайські. На початку грудня його відправили в командировку в м. Миколаїв. 16.12.2015 р. до нього прийшов виклик на екзамен та він поїхав на екзамен. 17.12.2015 р. в обідній час він приїхав до військової частини та вирішив відсвяткувати з колегами по службі. Вони сиділи з колегами в частині випивали та близько 16 год. 00 хв. закінчили святкування, після чого він з одним з колег пішли в магазин. Він придбав пляшку горілки та разом з колегою почали випивати до близько 19 год. 20 хв. Наступним днем вони повинні були йти в наряд, внаслідок чого колега повернувся до частини, а він залишився. В цей час до магазину зайшов чоловік, підсів до нього за стіл, вони познайомились та почали випивати. Чоловіка звали ОСОБА_15 . Через деякий час ОСОБА_15 попросив його придбати ще горілки, а свою половину грошей за придбання горілки пообіцяв повернути після того, як сходить додому. На горілку витратив близько 130 грн. Через деякий час ОСОБА_15 пішов додому, а він залишився чекати, але ОСОБА_15 не повернувся. Після того він пішов в сторону будинку на який вказував ОСОБА_15 , як на місце свого проживання. Прочекавши ще деякий час біля будинку він зайшов у перший під`їзд та подзвонив у перші двері які побачив. Двері йому відкрила жінка, він спросив чи не мешкає в цьому під`їзді ОСОБА_15 на що отримав негативну відповідь. Після того він пішов у другий під`їзд, де на третьому поверсі подзвонив у двері, які відкрила потерпіла. Він спитав в неї про ОСОБА_15 , але вона відповіла, що ОСОБА_15 в її квартирі не мешкає і почала зачиняти двері. Він не дав їй зачинити двері виставивши руку вперед, внаслідок чого ланцюг на якому тримались двері відчинився. Після вказаних дій потерпіла повідомила, що в квартирі ОСОБА_15 не мешкає та запропонувала йому це перевірити, якщо він не вірить. Він зайшов до квартири, випадково відштовхнувши її плечем в область підребер`я та пройшов всередину квартири. Вона почала кричати, він взяв її за комірець та наказав йти з ним шукати ОСОБА_15 . Зайшов з нею на кухню та штовхнув її на стілець. На столі побачив ніж, взяв його, оскільки боявся за себе та пішов у кімнати квартири шукати ОСОБА_15 . В кімнатах нікого не було. При виході стояла потерпіла, він сказав їй, що якщо вона ховає ОСОБА_15 , буде віддавати борг за нього. Вона сказала що в неї нічого немає, після чого він наніс їй два удари в область грудей. Потерпіла після цього дістала гаманець з куртки та він забрав його в неї. В гаманці були грошові кошти номіналом 50 грн., 10 грн., а також купюри дрібним номіналом. Він сказав, що це мало та почав просити золото. Вона відповіла що в неї нічого немає, він наніс їй ще декілька ударів, після чого вона дала йому шкатулку, в якій знаходились прикраси та медалі. Він висипав прикраси зі шкатулки, забрав їх з собою та направився в військову частину. Близько 23:30 год. вже знаходився у військовій частині. Наступним днем зрозумів що скоїв, вирішив піти вибачитись. Від колег по службі почув розмову про пограбування літньої жінки, після чого у всьому зізнався. Він, у супроводі інших військовослужбовців поїхали до сина потерпілої, піднялись з ним до потерпілої, де він віддав прикраси та просив вибачення.

Кількість та вартість викраденого майна за обвинувальним актом визнав в повному обсязі.

Вина ОСОБА_10 у вчиненому злочину, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Показами потерпілої ОСОБА_12 , яка показала, що 17.12.2015 р. знаходилась в квартирі одна, близько 23 год. 00 хв. почула дзвінок у двері. Підійшла до дверей та побачила обвинуваченого, відчинила двері, залишивши металевий ланцюг застібнутим. Вона спитала обвинуваченого хто йому потрібен, він відповів але вона не почула що саме, після чого зачинила двері. Через деякий час він почав безперервно дзвонити у двері та стукати, вона знову відчинила двері на застібнутий ланцюг. Обвинувачений сказав що шукає чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , вона відповіла йому, що вдома крім неї нікого немає. Після того він вдарив по двері, внаслідок чого ланцюг обірвався та вона була вимушена впустити його в квартиру, оскільки двері були відчинені та він стояв біля них. Обвинувачений знову повідомив, що шукає чоловіка на ім`я ОСОБА_15 та спитав чи не приховує вона його. Вона відповіла що нікого не приховує, але він наніс їй удар в область печінки та сказав, що буде його шукати. Після цього обвинувачений схопив її за волосся та потягнув по коридору. Вона почала кричати, але він наказав їй замовчати і закрив рукою рот та ніс, потягнув її на кухню, штовхнув на стілець. Потім обвинувачений підійшов до кухонного стола та взяв ніж і вийшов з кухні шукати ОСОБА_15 , наказавши їй йти з ним, при цьому ніж він тримав у руці. Зайшов в спальню, вона за ним. Обвинувачений почав шукати ОСОБА_15 під тахтою та за шторою. Потім подивився на балконі, після чого відкрив шафу. В цей час вона побачила на тахті ніж, після чого взяла його та скинула за тахту. Після того він пішов в її спальню, почав знов шукати під ліжком та почав знову питати чи не ховає вона ОСОБА_15 . Через деякий час пошуків сказав, що вона ховає ОСОБА_15 , а тому повинна віддавати йому гроші за нього. Він сильно штовхнув її в область грудей. Вона взяла в серванті гаманець та витягнула йому грошові кошти в сумі 66 грн., оскільки боялась побиття, якщо вона не віддасть гроші. Він взяв ці грошові кошти, але сказав що це замало та почав вимагати золото та інші заощадження. Вона відповіла йому, що в неї нічого немає. Після цього він взяв з її шкатулки всі прикраси та поклав у внутрішній карман. В шкатулці знаходились три каблучки, одна з яких жовтого кольору та дві срібні, три медалі.

Показала, що під час пограбування обвинувачений в загальній кількості наніс їй близько 5 ударів руками в область підребер`я та печінки.

Наступного дня прийшли чоловіки в військовій формі разом з обвинуваченим та пояснили, що привели його для того щоб він вибачився. Обвинувачений був в військовій формі та просив вибачення. Чоловіки поклали на стіл речі, які були раніше викрадені з її шкатулки та залишили їй грошові кошти в сумі 70 грн.

Показами свідка ОСОБА_16 , який показав, що в день пограбування шукали обвинуваченого, оскільки він не з`явився в частину до відбою. Близько опівночі зателефонували до нього та він повідомив що знаходився на вході в частину. Вони завели його в казарму та поклали спати. Наступного дня він був в магазині, де йому повідомив його знайомий на ім`я ОСОБА_17 , що обвинувачений, якого вони вчора шукали, скоїв пограбування. Вони це повідомили ст. лейтенанту ОСОБА_18 , після чого він викликав обвинуваченого, провів з ним розмову, в ході якої обвинувачений казав що не пам`ятає чи скоював він пограбування. Потім вони з колегами по службі, в присутності обвинуваченого знайшли ланцюжок, медалі та інше викрадене майно в його речовому мішку. Також показав, що вони разом з обвинуваченим ходили віддавати викрадене майно потерпілій.

Показами свідка ОСОБА_18 , який показав, що в ніч з 17.12.2015 р. на 18.12.2015 р., йому повідомив черговий по казармі, що на час відбою о 22 год. 00 хв. військовослужбовця ОСОБА_19 не має в казармі. Він віддав команду на пошуки обвинуваченого сержанту Добовому та ст. солдату ОСОБА_20 . Вони пішли його шукати та через деякий час доповіли, що в частині його не знайшли. Потім вони попросили дозволу вийти за територію частини для пошуку та знайшли обвинуваченого поза межами військової частини. Коли його привели, обвинувачений знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Наступним днем ОСОБА_21 та ОСОБА_20 пішли в магазин, після чого прийшли та доповіли, що вони зустріли людину, яка повідомила їм, що обвинувачений скоїв пограбування. Він з обвинуваченим провів бесіду, в ході якої той зізнався у скоєнні злочину, після чого з речового мішка дістав викрадене майно. Обвинувачений сказав, що обставини пограбування не пам`ятає. Після того, вони разом з обвинуваченим та ОСОБА_21 і ОСОБА_22 пішли до сина потерпілої, після чого з ним піднялися до потерпілої, віддали викрадені речі, які вона оглянула та повідомила що це її речі. Зі слів ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , ОСОБА_19 вибачався перед потерпілою.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.12.2015 р., відповідно до якого, ОСОБА_12 заявила про те, що 17.12.2015 р. близько 23 год. 00 хв., невстановлена особа проникла до кв. АДРЕСА_3 та, застосовуючи фізичне насильство, вчинила на неї напад.

Протоколом огляду місця події від 18.12.2015 р., відповідно до якого, було проведено огляд кв. АДРЕСА_3 . В ході огляду було виявлено пошкодження металевого ланцюга, який знаходиться на внутрішній стороні вхідних дверей. Також в ході огляду було виявлено та вилучено 8 слідів папілярних узорів, а саме: № 1 (а, б, в), № 2 з зовнішньої поверхні правих дверей шафи у вітальні; № 3, № 4 (а, б), № 5 з зовнішньої поверхні дверей до вітальні. На підлозі в спальній кімнаті за диваном було виявлено та вилучено кухонний ніж, загальною довжиною 23 см, довжиною леза 13 см, з рукояткою сіро-коричневого кольору із полімерного матеріалу.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.12.2015 р., відповідно до якого, ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка вчинила розбійний напад, з проникненням в її житло.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.12.2015 р., відповідно до якого, ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_10 , як особу яка 18.12.2015 р. в присутності інших військовослужбовців зізналась у вчинені нападу на його матір.

Протоколом огляду предмета від 22.12.2015 р., відповідно до якого, було проведено огляд грошових коштів в сумі 70 грн., наручного годинника з металу світлого кольору, без ремінця з циферблатом круглої форми, двох каблучок, хрестика та ланцюга виготовлених з металу світлого кольору, каблучки виготовленої з металу жовтого кольору, чотирьох медалей.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.02.2016 р., відповідно до якого, ОСОБА_12 повідомила про обставини вчиненого щодо неї злочину, які аналогічні фактичним обставинам, які були повідомлені потерпілою ОСОБА_12 під час її допиту, в ході судового розгляду.

Висновком експерта № 1895 від 23.12.2015 р., відповідно до якого на таблиці до протоколу огляду місця події від 18.12.2015 р. за фактом розбійного нападу на ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , наявні дев`ять слідів папілярних узорів пальців рук, один з яких не придатний для ідентифікації за ним особи. Вісім слідів папілярних узорів пальців рук придатні для ідентифікації за ними особи, з яких чотири сліди папілярних узорів пальців рук залишені потерпілою ОСОБА_12 , а інші чотири сліди папілярних узорів пальців рук залишені не ОСОБА_12 , а іншою особою (особами).

Висновком експерта № 231 від 03.03.2016 р., відповідно до якого, з чотирьох слідів папілярних узорів пальців рук, які згідно висновку експерта № 1895 від 23.12.2015 р. визнані придатними та залишені іншою особою (особами), два залишені безіменним пальцем правої руки та два залишені середнім пальцем правої руки ОСОБА_10 .

Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами обвинуваченого, показами потерпілої, показами свідків, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду предмета, протоколом проведення слідчого експерименту, висновками експерта. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

Також суд вважає висновки експерта № 2048 від 26.01.2016 р., № 83 від 22.01.2016 р., № 84 від 20.01.2016 р. неналежними доказами стосовно інкримінованого обвинуваченому злочину, проте судові витрати на проведення зазначених експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в цілому характеризується позитивно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, особистість обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, з`явлення із зізнанням до відповідальної особи військової частини, вчинення злочину вперше особою молодого віку.
Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.
З урахуванням обставин справи, наявності вказаних вище трьох обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), з урахуванням особи обвинуваченого, який, як зазначалось вище є військовослужбовцем за контрактом, раніше не судимий та є особою молодого віку, характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив свою провину, суд вважає можливим, із застосуванням статті 69 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 186 ч.2 КК України, у розмірі, який, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його затримання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 19.12.2015 р. по 28.07.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь Держави процесуальні витрати на проведення експертиз в загальній сумі 982 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя
Суддя
Суддя