Справа № 755/291/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0015350 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, офіційно непрацюючої, незаміжньої, яка має малолітню дитину, 2007 року народження, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-20.05.2014 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-27.05.2014 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. 14.10.2014 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва звільнена від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році»;

-01.09.2016 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
08.11.2014 року приблизно о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр», розташованого по вул. Братиславська, 11 в м. Києві побачила на полицях товар, який належить ТОВ «Епіцентр К» та в неї виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення ОСОБА_4 взяла з полоці десять кулькових кранів, вартістю 46 гривень 73 копійки кожний, а всього на загальну суму 467 гривень 33 копійки. В подальшому, ОСОБА_4 впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, розуміючи, що вихід з магазину обладнано вигнаними рамками системи «антикрадіжка», бажаючи приховати скоєний злочин, поклала викрадені крани до сумки, яка знаходилась у неї при собі. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, не розрахувавшись за кулькові крани, вийшла через сигнальні рамки з приміщення магазину «Епіцентр», тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, так як вона була затримана працівниками охорони ТОВ «Епіцентр К».

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно 08.11.2014 року приблизно о 15 годині 10 хвилин вона перебувала в приміщенні магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, в якому вона помітила кулькові крани. Впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає вона взяла з полиці десять кулькових кранів та поклала їх до своєї сумки, після чого пройшла повз касу, не розрахувавшись за них. Коли вона проходила через сигнальні рамаки магазину, то її затримали працівники охорони ТОВ «Епіцентр К».

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, тобто ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка незаміжня, має малолітню дитину, 2007 року народження, офіційно не працює, раніше судима за аналогічний злочин, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинила злочин, у вчиненні якого визнана винною цим вироком, до постановлення відносно неї вироку Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2016 року, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначає покарання за правилами частини 1 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши в строк призначеного остаточного покарання, покарання відбуте частково за попереднім вироком у виді позбавлення волі, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідність застосувати ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, згідно цього вироку, та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, за які її засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2016 року на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді 3 (трьох) 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання, покарання відбуте частково за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.09.2016 у виді позбавлення волі, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі, а саме: десять кулькових кранів, що передані на зберігання представнику ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_5 повернути потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: