Справа № 522/7199/16-к
№ 1-кс/522/8229/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на не повернення майна, вилученого при проведенні обшуку житла,-
В С Т А Н О В И В:
Заявниця ОСОБА_3 звернулася до Приморського райсуду м.Одеси із скаргою на неправомірні дії слідчого та прокурора, пов`язаних з неповерненням її майна, вилученого при проведенні обшуку в її квартирі АДРЕСА_1 , в якій вказала, що 26.04.2014 року в рамках розслідування кримінального провадження № 000921 від 05.02.2014 року за ознаками ст.301 ч.4 КК України слідчим ОСОБА_4 був проведений вказаний обшук, в результаті якого були вилучені, згідно протоколу обшуку від 26.04.2014 року комп`ютерна техніка з носіями, DVD-диски, мобільні телефони та планшет, в яких слідчі мали намір виявити відомості про зайняття нею злочинів, щодо виготовлення та розповсюдження матеріалів порнографічного характеру. На протязі даного часу проведення досудового розслідування вона неодноразово зверталася до слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в провадженні яких знаходилася вказана кримінальна справа та до процесуальних керівників прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про повернення вилученого у неї майна, на що письмової відповіді не отримувала, а в телефонних розмовах узнавала, що техніка знаходиться на експертних дослідженнях. В зв`язку з таким довгим строком розслідування по справі, не повідомлення її про будь-яку підозру, вона зверталася до Приморського райсуду м.Одеси із скаргами на невиконання слідчими своїх обов`язків. Ухвалами Приморського райсуду м.Одеси від 24.09.2015 р., 18.11.2015 р., 12.04.2016 р. слідчі органи зобов`язувалися розглянути її скарги та клопотання щодо повернення вилученого у неї майна, але ніяких відповідей вона не отримувала, майно їй повернуто не було. Тому просить суд винести ухвалу, якою задовольнити її скаргу та зобов`язати слідчих і прокурорів по справі повернути вилучене у неї майно, згідно протоколу обшуку від 26.04.2014 року.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала та вказала, що проведення експертиз по вилученим у неї комп`ютерам та мобільним телефонам безпідставно затягнулося, строки розслідування чи притягнення будь-кого до кримінальної відповідальності давно минули. Тому тимчасово вилучене майно повинне негайно їй бути повернуте, про що просила суд винести відповідну хвалу.
Слідчі по справі та процесуальні керівники до судового засідання не явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду клопотання. Тому слідчий суддя згідно вимог ст.306 ч.3 КПК України за клопотанням заявниці вважає можливим розглянути скаргу без їх участі.
Розглянувши скаргу ОСОБА_3 , заслухавши її доводи в судовому засіданні, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до «Узагальнень судової практики з розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів кримінального провадження», Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014, щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючі приписи ч.2 та ч.4 ст.173 КПК України, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя повинен дослідити та вирішити питання обґрунтованості накладеного арешту та наявність в ньому потреби. У тому числі враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. А також знайти найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В ході судового розгляду встановлено, що в СВ Приморського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 000921 від 05.02.2014 року за ознаками ст.301 ч.4 КК України, в рамках якого та згідно ухвали Приморського райсуду м.Одеси від 22.04.2014 року був проведений обшук 26.04.2014 року в кв. АДРЕСА_1 , в ході якого були вилучені комп`ютерна техніка з носіями, DVD-диски, мобільні телефони та планшет, згідно протоколу вказаного обшуку.
Згідно ст.170 КПК України вилучене майно має статус тимчасово вилученого, по якому повинно було провести дослідження на предмет наявності в них матеріалів порнографічного характеру. До теперішнього часу вказаних відомостей про наявність таких матеріалів відсутні, вилучене майно не долучено до справи в якості речових доказів, та не повернуто власнику, що є порушенням вимог КПК України. Також, згідно ст.170 КПК України осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Викладений висновок дає право слідчому судді скасувати арешт майна і відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, зобов`язати орган досудового розслідування і прокурора негайно повернути вилучене майно володільцю.
Керуючись ст.ст.173,174, 303-307, 318-380 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити повністю.
Зобов`язати слідчих СВ Приморського ВП ГУНП в Одеській області негайно повернути ОСОБА_3 майно, вилучене 26.04.2014 року в рамках розслідування кримінального провадження № 000921 від 05.02.2014 року за ознаками ст.301 ч.4 КК України слідчим ОСОБА_4 , а саме: комп`ютерна техніка з носіями, DVD-диски, мобільні телефони та планшет, згідно протоколу обшуку від 26.04.2014 року

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.05.2016