Дата документу Справа № 333/7780/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1382/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/7780/13-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:
З апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся прокурор, який брав участь в розгляді подання судом першої інстанції ОСОБА_8 /а.п. 208-213/, в якій просить скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 року щодо ОСОБА_7 /а.п. 204-207/, винести ухвалу про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що з початку перебування на обліку у Комунарському районному підрозділі засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе із негативного боку, у зв`язку з чим, до суду було направлено подання, проте, за наслідками розгляду якого ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2014 року було відмовлено у задоволенні подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 в місця позбавлення волі.

Однак, після цього, 14.03.2016 року, 18.04.2016 року та 25.04.2016 року ОСОБА_7 знов не з`явився на реєстрацію, у зв`язку з чим, йому направлялись виклики на інші дати, а 21.03.2016 року та 28.04.2016 року до засудженого були застосовані застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Крім того, апелянт вважає, що причини неявок на реєстрацію, зазначені засудженим, а саме його погане самопочуття та хвороба його батька, не можна вважати поважними, оскільки документального підтвердження своїх слів він не має.

У доповненні до апеляційної скарги від 29.08.2016 року прокурор, посилаючись на ті самі обставини, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити свою ухвалу, якою задовольнити подання КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 , та направити його для відбування призначеного судом покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2016 року відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Комунарського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_9 про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі.

Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що ОСОБА_7 було засуджено 22.10.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

Також суд встановив, що засуджений не з`явився на реєстрацію до КВІ чотири рази, а саме: 14.03.2016 року - у зв`язку з поганим самопочуттям, проте, до лікарні не звертався, оскільки у випадку госпіталізації йому не на кого було б залишити хворого батька; 18.04.2016 року та 25.04.2016 року через хворобу його батька, який потребує постійної сторонньої допомоги, що робило неможливим своєчасне прибуття для реєстрації до інспекції, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає разом з батьком похилого віку, якого доглядає, лише двічі притягувався до адміністративної відповідальності та, крім того, дані обставини вже були досліджені Комунарським районним судом м. Запоріжжя під час розгляду попереднього подання, за результатами розгляду якого, ухвалою суду від 29.05.2014 року, було відмовлено у його задоволенні.

Отже, суд дійшов висновку, що неявка засудженого на реєстрацію у визначені КВІ дні зумовлена іншими причинами, а не його небажанням стати на шлях виправлення, а відсутність документів, які підтверджують поважність причин неявки, не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, засудженого з запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги і просить врахувати стан здоров`я його батька, який потребує його допомоги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2013 року за ст. 121 ч.1 КК України до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком три роки на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи, тобто в період дії іспитового строку, який закінчується 22.10.2016 року.

За час дії іспитового строку засуджений неодноразово порушував порядок та умови відбування покарання з іспитовим строком, у зв`язку з чим, 09.04.2014 року кримінально-виконавча інспекція зверталось до суду з поданням, яке судом ухвалою від 29.04.2014 року було залишене без задоволення з недоведеністю обставин, які б свідчили про небажання засудженого стати на шлях виправлення

Повторно з поданням кримінально-виконавча інспекція звернулась до суду 28.04.2016 року, в якому в якості підстави для направлення засудженого в місця позбавлення волі зазначила його неявку на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію: 14.03.2016 року, 18.04.2016 року та 25.04.2016 року, а також на виклики до інспекції 25.04.2016 року.

По неявці на реєстрацію 14.03.2016 року засуджений 21.03.2016 року пояснив, що отруївся, на що документального підтвердження не надав.

Неявки на реєстрацію 18.04.2016 року та 25.04.2016 року засуджений, з`явившись в інспекцію 28.04.2016 року, пояснив тим, що його батько, якого він доглядає, хворів, що також документально не підтвердив.

Кримінально-виконавча інспекція, з урахуванням попередніх неявок, розцінила зазначені обставини, як невиконання засудженим без поважних причин зобов`язань, покладених на нього вироком.

Суд першої інстанції, розглядаючи подання інспекції, не знайшов підстав для його задоволення.

Нормами ч. 2 ст. 78 КК України визначено, що підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання при невиконанні ним покладених на нього обов`язків є небажання засудженого стати на шлях виправлення, що в поданні не доведено.

Неявки засудженого на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію є випадковими і пов`язані з хворобою батька, що підтверджується даними, які містяться в матеріалах провадження і апелянтом не спростовані.

Отже, на думку колегії, ці обставини, а саме три випадки неявки засудженого на реєстрацію у кримінально-виконавчу інспекцію, є недостатніми для висновку про його небажання стати на шлях виправлення.

Додаткових даних на підтвердження вимог подання, а також на спростування висновків суду першої інстанції, як апелянтом, так і кримінально-виконавчою інспекцією, яка викликалась у судове засідання апеляційної інстанції, не представлено.

Виходячи з наведених обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції і по доводам, наведеним в апеляційній скарзі, не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді подання судом першої інстанції ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Комунарського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_9 про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4