АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1978/16 Справа № 195/587/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000822, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року, ухвалений щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього
обвинуваченого - ОСОБА_9
захисника - ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року, скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм видом є несправедливим через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що вирок є незаконним та необґрунтованим, оскільки при визначені ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії необережних тяжких злочинів, суд не врахував особливостей конкретного діяння й обставин його вчинення, те, що внаслідок злочинної недбалості обвинуваченого ОСОБА_7 , яка посилюється перебуванням його в стані алкогольного сп`яніння, постраждало три людини, в тому числі двоє неповнолітніх та, як наслідок грубого порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху України, позбавлено життя ОСОБА_11 та неповнолітнього ОСОБА_12 , а неповнолітній ОСОБА_13 залишився інвалідом 2 групи у зв`язку з ураженням опорно-рухового апарату. Також, прокурор вказує, що на момент вчинення злочину обвинувачений ніде не навчався та не працював.
Крім того, обґрунтовуючи можливість застосування до обвинуваченого ст. ст. 75, 104 КК України, суд залишив поза увагою думку потерпілого ОСОБА_14 , який наполягав на суворому покаранні винного. Враховуючи, що злочин вчинено неповнолітнім, який свою вину визнав повністю, розкаявся, за наявності двох обставини, які пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який злочин вчинив вперше, на обліку у лікарів психіатра і нарколога, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, прокурор вважає доцільним, необхідним і достатнім для його виправлення застосувати при призначенні покарання положення ст. 69 КК України, та призначити ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, з реальнім його відбуттям.
Вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз в сумі 13723,20 грн.
Вироком суду вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України за таких обставин.

28.08.2015 року приблизно о 22 годині 45 хвилин по вул. Садовій в с. Вищетарасівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, в напрямку вул. Леніна, з включеною фарою головного освітлення дороги, рухався технічно справний мотоцикл «ІЖ Юпітер 5», без державного реєстраційного номеру, під керуванням водія - неповнолітнього ОСОБА_7 , який не маючи посвідчення водія та навиків керування транспортними засобами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижувало швидкість реакції та уваги, без мотошолома, грубо порушуючи правила перевезення пасажирів, перевозив на сидінні в незвичному місці пасажира попереду від себе, без мотошолома, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перешкоджала водієві нормальному керуванню вказаним транспортним засобом та об`єктивно обмежувала своїм місцем розташування оглядовість проїзної частини.
Під час руху по вказаній ділянці вулиці Садової, с. Вищетарасівка, в районі будинку № 101, водій мотоцикла «Іж Юпітер 5» - неповнолітній ОСОБА_7 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не вибрав безпечну швидкість руху, при якій він мав би можливість виконувати всі необхідні дії з безпечного керування мотоциклом. Маючи обмежену оглядовість проїзної частини внаслідок порушення правил перевезення пасажира, завчасно не помітив ями на полосі свого руху, для об`їзду яких, не переконавшись безпечності маневру, здійснив різку зміну напрямку руху ліворуч. Виїхавши при цьому на полосу зустрічного руху .
Тим самим водій мотоцикла неповнолітній ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1 (а), 2.3 (б, г), 2.9 (а), 10.1, 11.3, 12.4 та 21.1 Правил порожнього руху України, та при виїзді на полосу зустрічного руху на проїзній частині дороги вулиці Садової, с. Вищетарасівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, 28.08.2015 року близько 22 год. 50 хв., напроти буд. №101, допустив зіткнення правої передньої частини мотоцикла «ІЖ Юпітер 5» з правою бічною частиною скутера «VIPER ТХМ50QТ-В», який рухався у зустрічному напрямку, з включеною фарою головного освітлення дороги, без реєстраційного номеру, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_12 , на якому позаду знаходився неповнолітній пасажир ОСОБА_13 .
Порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 та 21.1 Правил дорожнього руху України водієм мотоцикла неповнолітнім ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання водієм ОСОБА_7 цих пунктів Правил дорожнього руху України призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пасажиру мотоцикла ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 22 годині 50 хвилин по вул. Садовій, с Вищетарасівка, Томаківського району, Дніпропетровської області; водієві скутера «VIPER ТХМ50QТ-В» неповнолітньому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 12 годині 05 хвилин в Томаківській районній лікарні; неповнолітньому пасажиру скутера ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримала доводи апеляційної скарги, наполягала на їх задоволенні.
Обвинувачений, його захисник та законний представник неповнолітнього обвинуваченого просили суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а вирок суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 10 ст. 31 КПК України кримінальне провадження щодо розгляду стосовно неповнолітньої особи обвинувального акта, а також кримінальне провадження в апеляційному чи касаційному порядку щодо перегляду прийнятих із зазначених питань судових рішень здійснюються суддею, уповноваженим згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді (суддя), уповноважені здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, обираються з числа суддів відповідного суду зборами суддів цього суду за пропозицією голови суду або за пропозицією будь-якого судді цього суду, якщо пропозиція голови суду не була підтримана, на строк не більше трьох років і можуть бути переобрані повторно.

Як вбачається з матеріалів провадження, 30 травня 2016 року на загальних зборах суддів Томаківського районного суду Дніпропетровської області було прийнято рішення про надання судді ОСОБА_1 повноважень на здійснення розгляду кримінальних проваджень щодо неповнолітніх з 30 травня 2016 року по 07 липня 2016 року, тобто на період припинення автоматичного розподілу судових справ судді ОСОБА_15 , який у цей період перебував у щорічній відпустці.

30 травня 2016 року до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000822, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 286 КК України, який 31 травня 2016 року був розподілений в автоматичному режимі судді ОСОБА_1 (том 3, а.п. 19).

Однак, вирок у цьому провадженні щодо ОСОБА_7 ухвалений суддею ОСОБА_1 28 липня 2016 року, тобто після закінчення строку його повноважень на здійснення розгляду кримінальних проваджень щодо неповнолітніх, оскільки такі повноваження йому надавались на період з 30 травня 2016 року по 07 липня 2016 року.

Отже, обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 під головуванням судді ОСОБА_1 ухвалено поза межами повноважень цього судді щодо розгляду кримінальних проваджень стосовно неповнолітніх, тобто незаконним складом суду, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Окрім того, в силу ст. ст. 42, 44, 55, 58 КПК України, обвинуваченому, його законному представнику, потерпілому та його представнику вручається пам`ятка про права та обов`язки, які належним чином повинні бути роз`яснені в судовому засіданні.

Однак, ані з журналу судового засідання, ані із запису фіксації судового процесу не вбачається, що учасникам судового провадження під час підготовчого та в судовому засідання судом роз`яснювалися їх права і обов`язки, та в матеріалах кримінального провадження відсутні розписки про отримання відповідних пам`яток, що свідчить про порушення судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухвалені вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне, вмотивоване і обґрунтоване судове рішення, що, відповідно до вимог ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставами для його скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Частиною 2 статті 415 КПК України передбачено, що, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Разом з цим, колегія суддів вважає, якщо під час нового судового розгляду підтвердиться об`єм обвинувачення, визнаний доведеним судом першої інстанції, то призначене обвинуваченому покарання слід вважати таким, що є явно несправедливим внаслідок м`якості.
Отже, при новому розгляді суду першої інстанції, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, с дотриманням прав всіх учасників судового провадження слід ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року задовольнити частково.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити за матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_7 новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4