№ 5 2226 ск 16
Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні 31 березня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 7 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 17 лютого 2016 року.

Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 7 грудня 2015 року

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорткова Тернопільської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Крім того, вказаним вироком засуджено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 17 лютого 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 6 вересня 2014 року, приблизно о 12 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , таємно, шляхом проникнення до приміщення будинку АДРЕСА_2 , викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 357 082 грн. 10 коп.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про зміну судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок суворості. При цьому посилається на те, що суди не врахували у повній мірі особу засудженого та всі обставини, які суттєво знижують суспільну небезпеку вчиненого злочину, в результаті чого засудженому призначено занадто суворе покарання. Просить застосувати щодо ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги захисника про порушення щодо ОСОБА_5 загальних засад призначення покарання, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні засудженому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дані про особу засудженого.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_5 та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, суд виходив з того, що засуджений вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також враховано стан здоров`я засудженого. Разом з тим, судом враховано позицію потерпілого, який просив призначити засудженому покарання у виді позбавлення волі та має до останнього вимоги цивільно-правового характеру. Таким чином, судом враховано конкретні обставини вчинення злочину. Обставини, які пом`якшують покарання засудженому, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди. Обставин, які обтяжують покарання засудженому, в ході судового розгляду не встановлено.

Врахувавши всі зазначені обставини в сукупності, у тому числі і ті на які захисник посилається у своїй касаційній скарзі, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, без застосування положень ст. 75 КК України, та правильно призначив покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі, передбаченій санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку колегії суддів, суд призначаючи засудженому ОСОБА_5 покарання, вимог статей 65-67 КК України не порушив, оскільки призначене йому покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене засудженому ОСОБА_5 покарання явно несправедливим через його суворість не вбачається, як і не вбачається підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що зазначає захисник у касаційній скарзі.

При розгляді апеляції захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги, аналогічні доводам викладеним у касаційній скарзі, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів з яких апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 7 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 17 лютого 2016 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3