Справа № 164/1009/14-к Провадження №11-кп/773/271/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:с.307, 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку кримінальне провадження №0000424 за заявою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Волинської області від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець і житель АДРЕСА_1 , одружений, утримує одну дитину, освіта вища, проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом, не судимий,

- засуджений за частиною 1 статті 309 КК України на 2 (два) місяці арешту;

за частиною 2 статті 309 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

за частиною 2 статті 307 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2213 (дві тисячі двісті тринадцять) гривень 64 копійки процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів.

Цим же вироком засуджена ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України, вирок щодо якої в апеляційному порядку не оскаржувався.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 10 травня 2016 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 задоволено.

Вирок Любешівського районного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінено.

Призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 309 КК України залишено призначене судом першої інстанції покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

- за ч. 1 ст. 309 КК України залишено призначене судом першої інстанції покарання 2 (два) місяці арешту

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_7 визначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна .

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки:

не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок залишено без змін.

17 травня 2016 року адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з заявою про виправлення описки та роз`яснення ухвали апеляційного суду від 10 травня 2016 року.

У поданій заяві вказує на те, що відповідно до вимог ст. 76 КПК України обмеження у виді заборони виїзду за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомлення про зміну місця проживання або роботи застосовується у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У мотивувальні частині ухвали апеляційного суду зроблено висновок про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням з встановленням максимального іспитового строку на три роки. На думку апеляційного суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Проте у резолютивній частині ухвали суд помилково не послався на застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Просить усунути вказану описку та роз`яснити зміст ухвали Апеляційного суду Волинської області від 10 травня 2016 року в частині застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст ухвали апеляційного суду від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 та доводи заяви адвоката ОСОБА_8 , прокурора, який вважає заяву необґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали апеляційного суду від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 в ній наведені достатні та обґрунтовані підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням максимального іспитового строку терміном на три роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 76 КК України апеляційний суд вказав і у резолютивній частині ухвали та відповідно до вимог даної статті на останнього поклав ряд обов`язків.

Проте у резолютивній частині ухвали апеляційний суд помилково не послався на ст. 75 КК України, що є опискою і потребує виправлення даної описки шляхом постановленням окремого судового рішення.

Виправлення вказаної описки не змінює змісту судової ухвали та не зачіпає її суті, оскільки ухвала апеляційного суду від 10 травня 2016 року в частині застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та встановлення терміну випробувального строку належним чином умотивована. А тому клопотання адвоката ОСОБА_8 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 379, 380 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 309 КК України залишити призначене судом першої інстанції покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

- за ч. 1 ст. 309 КК України залишити призначене судом першої інстанції покарання 2 (два) місяці арешту

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_7 визначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки:

не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4