Ухвала

"04" жовтня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МАКАРЧУК В.В.,

при секретарі Пятаченко Г.В.,

за участю прокурора Лисенко С.С.,

захисника ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід прокурора Лисенка С.С. у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про відвід прокурора Лисенка С.С., посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України. Так, обвинувачений ОСОБА_2 вказує як на одну з підстав відводу прокурору, підтверджуючу, на думку обвинуваченого, його зацікавленість у провадженні - звернення заявника до органів прокуратури з повідомленням про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Також в обґрунтування підстав відводу ОСОБА_2 зазначає, що прокурор Лисенко С.С. звинуватив його у перешкоджанні врученню йому обвинувального акту, в той час як цей документ був затверджений прокурором з пропущенням встановлених процесуальних строків. Крім того, ОСОБА_2 наполягає в суді на необєктивності прокурора Лисенка С.С. з тих підстав, що останній обґрунтовує кримінальне провадження сфальсифікованими з боку слідчого Харіна М.А. доказами. На погляд ОСОБА_2, показником необєктивності прокурора Лисенка С.С. є той факт, що останній підтримує обвинувачення лише за ч.ч. 1, 2 ст. 172 КК України, в той час, як раніше органами досудового слідства було відкрито кримінальне провадження за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, яке було обєднане з кримінальним провадженням, що є предметом даного судового розгляду.

Захисник підтримав заяву обвинуваченого про відвід прокурора.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_2, вислухавши думку учасників судового засідання, вважає, що доводи, викладені заявником, не мають обєктивного обґрунтування, у звязку з чим вимога ОСОБА_2 про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Так, суд вважає, що відсутні правові підстави для відводу прокурора у звязку з поданням ОСОБА_2 заяви-повідомлення про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Оскільки відносно прокурора Лисенка С.С., який продовжує виконувати свої обовязки, відсутній обвинувальний вирок за кримінальне правопорушення, повідомлене ОСОБА_2, він вважається невинним у його вчиненні. Сам факт оскарження у будь-якому порядку дій службової особи не тягне за собою автоматичного визнання її необєктивності у здійсненні процесуальних функцій відносно особи, яка подала скаргу.

Строк пропущення затвердження обвинувального акта, а також оспорюване обвинуваченим твердження прокурора про перешкоди з боку ОСОБА_2 вручення йому цього правового документу не є підставою для відводу прокурора, який приймає участь у судовому процесі, оскільки відсутні обєктивні і безспірні докази його упередженості.

Факт фальсифікації слідчим Харіним М.А. доказів кримінального провадження по звинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172 КК України, не підтверджується обвинувальним вироком відносно ОСОБА_4, у звязку з чим у суду немає правових підстав оцінювати ці докази заздалегідь як фальсифіковані, і ставити під сумнів обєктивність прокурора Лисенка С.С.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Дії прокурора Лисенка С.С., який підтримує обвинувачення лише в рамках даного кримінального провадження (за ч.ч. 1, 2 ст. 172 КК України), відповідають вимогам кримінально-процесуального законодавства України, тому не можуть вважатися упередженими.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 не надав суду будь-яких інших підстав, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора Лисенка С.С., наполягання ОСОБА_2 на відводі останнього суд вважає безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80,81,309 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід прокурора Лисенка С.С. у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя