Справа № 507/930/16-к
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2016 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Саврань Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 20.11.2012 року Савранським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Савранського районного суду від 22.10.2013 скасовано звільнення від покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_5 для відбування покарання визначеного вироком Савранського районного суду від 20.11.2012 у виді позбавлення волі строком на 3 роки; ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2014 скорочено наполовину невідбуту частину покарання; ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2015 ОСОБА_4 умовно достроково звільнено від відбування покарання, невідбутий строк 5 місяців і 23 дні, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-
в с т а н о в и в:
11 квітня 2016 року, біля 02 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , спільно з іншою особою, відносно якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження, перебували на території домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , та належить потерпілому ОСОБА_6 , де у них виник злочинний умисел спрямований на заволодіння металевими виробами, які знаходились у підсобному приміщенні.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та вступивши між собою в попередній злочинний зговір, скориставшись тим, що їхні дії ніким не будуть помічені, з корисливих мотивів, та діючи згідно заздалегідь розробленого плану, згідно якого він спільно з іншою особою, шляхом пошкодження навісного замку на двері проникли до підсобного приміщення, звідки таємно викрали електродвигун потужністю 1,5 Кв, вартістю 500 гривень, електричний компресор марки «Д 220-11», вартістю 400 гривень, електричний зварювальний апарат, вартістю 2000 гривень, блок від автомобіля марки «ВАЗ 2101», вартістю 500 гривень.
Заволодівши викраденим, він разом з співучасником з місця події зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3 400 гривень. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений, будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме злочинів, повністю підтвердив фактичні обставини справи та попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає себе винним.
Судом встановлено, що показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутність.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК
України за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом
визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, доведена повністю.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом враховується визнання вини, щире каяття, дача правдивих свідчень.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Крім цього, суд враховує, що підсудний позитивно характеризується за місцем проживання.
При призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином , дані про особу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 може бути виправлений без відбування покарання і тому вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та можливим звільнити його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 100,349, 370,374, КПК України, ст.ст. 12, 65, 66, 75,76, ч. 3 ст. 185 КК України, суд -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 -х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік .
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ( до кримінально-виконавчої інспекції) та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази вважати повернутими по належності.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд протягом тридцяти днів, засудженим - з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу в той же строк, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1