УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1577/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 279/1577/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2016 року, -
Вказаною ухвалою задоволено клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
зараховано останньому строк його попереднього ув`язнення з 30.06.2014 року по 01.12.2014 року за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Судом встановлено, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 395, ст.15 ч.2, 185 ч.1, 186 ч.2, 70, 71 КК України і призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 30.06.2014 р., тобто з моменту затримання. Вирок набрав законної сили 01.12.2014 року. Тому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.06.2014 року по 01.12.2014 року у строк відбутого покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 19.11.2009 року по 05.04.2010 року та з 30.06.2014 року по 21.12.2014 року. Вважає, що суд безпідставно не зарахував йому строк перебування в СІЗО з 19.11.2009 року по 05.04.2010 року за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2010 року щодо нього та строк перебування в СІЗО з 01.12.2014 року по 21.12.2014 року за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2014 року.
Засуджений ОСОБА_7 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте бажання бути присутнім в судовому засіданні не виявив.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження № 279/1577/16-к в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зі змісту ч.5 ст. 72 КК України вбачається, що у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2014 року за ст.ст. 395, ст.15 ч.2, 185 ч.1, 186 ч.2, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до його змісту, початком строку відбуття покарання засудженому визначено 30.06.2014 року, а строком набрання вироком законної сили є 01.12.2014 року.
Таким чином, місцевим судом вірно зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 30.06.2014 року до 01.12.2014 року за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2014 року.
Наведені апелянтом доводи про строк його перебування в СІЗО з 01.12.2014 року по 21.12.2014 року, який на його думку підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
За таких обставин, строк з моменту набрання обвинувальним вироком законної сили до часу прибуття засудженого ОСОБА_7 до установи виконання покарань не підлягає зарахуванню.
Посилання апелянта на те, що йому безпідставно не зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.11.2009 року до 05.04.2010 року не ґрунтуються на законі.
Так, ОСОБА_7 дійсно був заарештований 19.11.2009 року та засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2010 року за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі, вказаний вирок набрав законної сили 20.04.2010 року (довідка №4499 від 27.05.2016р. ВК №71).
Проте, ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 08.05.2013 року на підставі ст.81 КК України ОСОБА_7 було звільнено умовно-достроково, невідбутий строк складає 1 рік 6 місяців 11 днів (а.с.9 та вимога).
При призначенні остаточного покарання засудженому ОСОБА_7 вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2014 року було частково приєднано 6 місяців позбавлення волі із невідбутого покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2010 року, тому підстав для зарахування зазначеного періоду не має.
Згідно вищенаведеного, підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та зараховано останньому строк його попереднього ув`язнення з 30.06.2014 року по 01.12.2014 року за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: