УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №276/190/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді. . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жителя АДРЕСА_1 , учня 8 класу Давидівської ЗОСШ, не судимого,
Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора . . . . ОСОБА_7
обвинуваченого . . . . . . ОСОБА_6 ,
захисника . . . . . . . . . ОСОБА_8 ,
представника неповнолітнього . . . . . . ОСОБА_9
в с т а н о в и л а :
У апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити неповнолітньому ОСОБА_6 із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України, у виді 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст..ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. У решті вирок залишити без змін.
Прокурор посилається на те, що вирок суду у частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, так як арешт не застосовується до осіб віком до 16 років.
При призначенні покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України у виді 30 діб арешту суд не врахував, що обвинувачений не є суб`єктом правопорушення, щодо якого при засудженні можливо застосувати покарання у виді арешту, оскільки обвинувачений вчинив злочин у віці 14 років.
Вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та із застосуванням ст.69 КК України та призначено йому покарання у виді 30 днів арешту.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: болгарку марки «BOSH GWS 26-230 JRV» та велосипед спортивного типу марки «Jamper», які передані на зберігання ОСОБА_10 залишено йому як власнику.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 04.12.2015 року о 20 годині, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , у неповнолітнього ОСОБА_6 , який був разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, виник злочинний умисел, направлений на неодноразове викрадення чужого майна, а саме велосипедів спортивного типу, один з яких був марки «Jamper» сірого кольору, а марку іншого досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим.
Так, в зазначений день та час неповнолітній ОСОБА_6 , реалізуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, впевнившись, що їх дії будуть непоміченими, через незачинені двері, таємно проникли до сарайного приміщення домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де таємно викрали два велосипеди спортивного типу марки «Jumper» сірого кольору, вартістю 740 гривень та велосипед спортивного типу невстановленої досудовим розслідуванням марки, вартістю 500 гривень, чим завдав власнику ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 1240 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії, 05.12.2015 року о 2 годині ночі, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , у неповнолітнього ОСОБА_6 , який був разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме болгарки марки «BOSH GWS 26-230 JRV» та 20 літрів дизельного палива, яке знаходилося в поліетиленовій каністрі ємкістю 20 літрів.
Так, в зазначений день та час неповнолітній ОСОБА_6 , спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, впевнившись, що їх дії будуть непоміченими, через незачинені двері, таємно проникли до сарайного приміщення домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де таємно викрали болгарку марки «BOSH GWS 26-230 JRV» 2010 року випуску, вартістю 963 гривні та 20 літрів дизельного палива, вартістю 360 гривень, яке знаходилося в поліетиленовій каністрі ємкістю 20 літрів, вартістю 20 гривень, після чого з місця події зникли, чим завдав власнику ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 1343 гривень.
Викраденим майном неповнолітній ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, розпорядилися на власний розсуд.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Твердження в апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування судом 1-ї інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є обґрунтованим.
Відповідно до ч.3 ст.60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до 16 років, вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до 7 років.
Так, кримінальні правопорушення було вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 у віці 14 років.
Водночас, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочинів у неповнолітньому віці та добровільне відшкодування завданих збитків, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин.
За таких обставин, вирок суду 1-ї інстанції в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню і тому апеляційний суд ухвалює свій вирок, погоджуючись із доводами апеляційної скарги прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.69,75,104 КК України.
Керуючись ст.ст.404, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.
Постановити новий вирок.
ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 місяців.
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
У відповідності до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У решті вирок залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
С у д д і: