В И Р О К
іменем України
"19" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0013119 від 18.09.2016року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, працює слюсарем ДТРЕД, зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні злочинів передбачених ст.15 ч.3, ст.185 ч.1 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою : АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення ліфтового обладнання для подальшого збуту і отримання грошових коштів.

В подальшому ОСОБА_3 з метою викрадення чужого иайна, 18.09.2016 року приблизно о 00 год. 00 хв. прийшов до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , піднявся на останній поверх та зайшов до приміщення ліфтового обладнання. Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_3 за допомогою інструментів, які заздалегідь підготував та приніс із собою почав знімати катушку, вартістю 1080 грн., а потім розкручувати мідні проводи, тим самим намагався таємно викрасти вказане майноЮ але не виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав за необхідне для вчинення чужого майна, свій злочинний намір до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі тому, що безпосередньо на місці злочину був затриманий працівниками служби державної охорони.

Будучи допитаними в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.1 КК України визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах натаємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, позитивну характеристику за місцем проживання, дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (працює, раніше не судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; відсутність будь-яких претензій (майнових/моральних) у потерпілого; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, за необхідне, при наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винногопри призначенні покарання за 185 КК України,суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосування ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст..100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1-го року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м.Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :