Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4052/16-к
Провадження № 1-кп/758/317/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0006874, внесеного до ЄРДР 20.09.2015 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондарі, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, українця, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2013 року народження, з вищою освітою, працюючого на посаді майстра дільниці в ТОВ «Спецвисотбуд», зареєстрованого за адресою: Житомирська обл., Овруцький р-н., с. Мала Хайча та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст.. 89 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мала Хайча, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, українця, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньою-спеціальною освітою, працюючого на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в ТОВ «Спецвисотбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
У відповідності до обвинувального Акту від 28 березня 2016 року, 19.09.2015, приблизно о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його племінник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували в компанії своїх товаришей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходились на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 26. Приблизно о 21 годині 30 хвилин, дочекавшись приїзду на зупинку автобуса № 53, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , разом із товаришами та іншими пасажирами зайшли всередину салону автобуса.
В цей час, на вищевказаній зупинці перебували ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та її подруга ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проводжала останню.
ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, звернув увагу спочатку на раніше незнайому йому ОСОБА_5 та звернувся до неї, на що остання не відреагувала. Після чого, ОСОБА_8 , не зупиняючись та відчуваючи на фоні алкогольного сп`яніння вседозволенність звернувся до також раніше незнайомой ОСОБА_4 , яка стояла на зупинці навпроти відчинених дверей автобусу із подібними некоректними словами, проте, остання не розчувши переспросила його, однак, ОСОБА_8 на це не відреагував.
Достовірно знаючи та розуміючи про те, що за його діями спостерігають інші пасажири, які знаходились в салоні автобуса № 53 та в подальшому стали очевидцями його протиправних дій, безпричинно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з хуліганських спонукань, показав непристойний жест, а саме середній палець правої руки, в адресу ОСОБА_4 , демонстративно зневажаючи норми моралі та поведінки в суспільстві.
Після чого, ОСОБА_5 , яка вже знаходилась всередині салону автобусу з метою запобігання можливого конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , зробила зауваження останньому щодо припинення неадекватних дій з його сторони.
Проте, не звертаючи уваги на зауваження ОСОБА_5 та не зробивши належних висновків, ОСОБА_8 свої дії не припинив, а навпроти, з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжив реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на демонстрацію зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві. Так, ОСОБА_8 , підійшовши до відчинених дверей автобуса, навпроти яких стояла ОСОБА_4 , схопив останню лівою рукою за плаття, в яке вона була вдягнена, в області грудей та затягнув в середину салону автобуса. Після чого, правою рукою наніс удар в область обличчя.
В цей час підбігла ОСОБА_5 та почала відштовхувати ОСОБА_8 від ОСОБА_4 з метою захисту своєї подруги від протиправних дій ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 втративши рівновагу та не встоявши на ногах, присів на сидіння автобусу, схопивши за волосся ОСОБА_4 та внаслідок чого потягнув останню за собою, при цьому наніс удар ногою в область обличчя.
В ході своїх хуліганських дій, ОСОБА_8 , висловлюючись нецензурною лайкою, наніс ОСОБА_5 удар ногою в обличчя, а саме в підборіддя, від чого остання через відчинені двері випала з автобусу, який був готовий рухатись, оскільки в той час вже працював двигун та впала під його колеса, втративши свідомість.
В цей час, ОСОБА_9 , спостерігаючи за протиправними діями свого дядька ОСОБА_8 та розуміючи особливу зухвалість та винятковий цинізм, якими супроводжувалась поведінка останнього та прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою самоутвердитися за рахунок приниження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , підбіг до останньої та наніс кулаками п`ять ударів по голові та один удар кулаком в обличчя. Після чого, ОСОБА_9 , не зважаючи уваги на присутніх пасажирів автобусу, які наполягали на припиненні протиправних дій, використавши безпорадний стан ОСОБА_4 , вдарив її ногою в живіт, від чого остання через відчиненні двері автобуса впала на асфальт.
В цей час, зрозумівши наслідки своїх протиправних злочинних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , намагаючись уникнути можливого викриття та в подальшому притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому пересвідчившись, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають в безпорадному стані та з метою запобігання спробам викриття їх неправомірних дій правоохоронними органами, зникли з місця скоєння злочину.
Згідно з висновком від 22.09.2015 № 2709, тілесні ушкодження, які отримала ОСОБА_4 відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Згідно з висновком від 21.01.2016 № 2415/Е, отримані тілесні ушкодження, ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч 2 ст 296 КК України.
18 квітня 2016 р. між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 укладено Угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної Угоди потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялися, попросили вибачення. Потерпілі не бажають з боку обвинувачених будь-яких відшкодувань, та узгодили покарання за ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_8 у вигляді 2 років обмеження волі; обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді 2 років обмеження волі. Враховуючи, що на думку потерпілих можливе виправлення обвинувачених без відбування покарання, сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком на 1 рік та обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі ст.75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 18 квітня 2016 року про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки, згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік.
Покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки, згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік.
Покласти на ОСОБА_9 обов`язки передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільні позови не заявлялись.
Витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1