Справа № 727/3146/16-к
Провадження № 1-кп/727/205/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

з участю потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці обвинувальний акт, складений в кримінальному провадженні № 0000754 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Чернівці, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючому, раніше не судимому, прож. АДРЕСА_1
в скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 19.10.2015 року приблизно о 07-20 годині, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105» д.р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Героїв Майдану зі сторони Площі Соборної в напрямку вул. Садової м.Чернівці.

Наближаючись до будинку №60 вказаної вулиці, напроти якого розташований нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожнім знаком 5.35.1 ( 2) «Пішохідний перехід». Дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» водій ОСОБА_6 , проявивши неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно не виявив небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_7 , 1946 р.н., яка переходила проїжджу частину дороги поза межами дальньої межі пішохідного переходу, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на останню.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 відповідно до висновку СМЕ № 681 від 11.11.2015 року спричинено смерть, яка настала від спінального шоку, який розвинувся внаслідок закритого перелому другого шийного хребця з ушкодженнями спинного мозку.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.3 встановлених « Правилами дорожнього руху України» затверджених Постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

П.1.5, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальні збитки;

П. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний:

- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом засобу і не відволікатись від керування цим засобом на дорозі;

П. 12.3, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкод, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, пояснивши, що19.10.2015 року він на жд вокзалі взяв пасажира та їхав в сторону Проспекта Незалежності. Це був ранок. По вул. Героїв Майдану, він зупинився на світлофорі біля ринку «Червоноармійського», та коли на зелений колір світлофора він поїхав, то раптово побачив жінку на пішохідному переході. Він не встиг зупинитись та здійснив наїзд на неї. Відразу вийшов з машини та викликав швидку допомогу та працівників міліції. Просив вибачення у потерпілого, дуже розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 19.10.2015 року його мати повинна була прийти до нього. Однак її тривалий час не було, то він подзвонив на мобільний телефон мами, то йому відповів працівник міліції та повідомив, що мати загинула в результаті ДТП. Претензій до ОСОБА_6 він не має. Шкода відшкодована. Просив його суворо не карати.

- Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України було визнано недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються.

Аналізуючи наведені докази суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його дії правильно кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що причинило ОСОБА_8 смерть.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, його вік.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий до нього претензій не має та просив суворо не карати, обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Необхідно вирішити питання про речові докази на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 4-х років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_6 кошти в сумі 4561( чотири тисячі п"ятсот шістдесят одну) 44 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Речові докази, а саме автомобіль марки «ВАЗ 21051» д.р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберігання на спеціальному майданчику ДП МВС України по вул.. Заводська,22 м.Чернівці повернути ОСОБА_9 , яка проживає АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1