Ухвала

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 23 червня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2015 року

та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 22 березня

2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 4 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин

і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм матеріального або процесуального права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч вимогам ст. 427 КПК у поданій скарзі засуджений не навів в аспекті статей 412-414 цього Кодексу обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу. Крім того, ОСОБА_4 у скарзі заперечує достовірність окремих доказів та по суті правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Також зазначена засудженим вимога про скасування судових рішень та водночас перекваліфікацію діяння й призначення покарання

не відповідає положенням ст. 436 КПК, якими визначено рішення,

які приймає суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Поряд із цим у порушення ч. 4 ст. 427 КПК у касаційній скарзі відображено прізвище особи, яка її подає, однак не міститься особистого підпису останньої.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області

від 28 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 22 березня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3