УХВАЛА

09 листопада 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 .
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 , засудженого вироком Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2014 року за ч. 1 ст. 187 КК України до шести років позбавлення волі, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 05 грудня 2011 року по 09 вересня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Посилаючись на вирок суду та постанову Дарницького районного суду міста Києві від 10 липня 2014 року суд встановив, що ОСОБА_5 перебував під вартою з 05 грудня 2011 року по 09 вересня 2014 року. З урахуванням цього суд дійшов висновку, що цей строк підлягає зарахування в строк покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.
В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києві просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 перебував під вартою з моменту затримання 29 червня 2011 року по 11 листопада 2011 року, коли постановою попереднього розгляду було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд, та з 18 квітня 2014 року, коли йому судом був змінений запобіжний захід на тримання під вартою, по 09 вересня 2014 року коли вирок набрав законної сили.
Вказаний строк був зарахований судом касаційної інстанції у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України. Проте суд, всупереч рішенню Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зарахував ще строк з 05 грудня 2011 року по 09 вересня 2014 року.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , заперечував проти її задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального та судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виходячи з положень вказаної норми закону, суд під час розгляду клопотання захисника повинен був перевірити термін перебування ОСОБА_5 під вартою на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи щодо нього за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України.
Як видно з журналу судового засідання (а.с.24-25) матеріали кримінальної справи судом не досліджувались. В той же час, відповідно до них ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину 29 червня 2011 року (т.1 а.с.116) і 08 липня 2011 року йому був обраний запобіжний захід тримання під вартою ( т. 1 а.с. 133).
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 11 липня 2011 року ОСОБА_5 був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд ( т. 1 а.с. 243), а 18 квітня 2014 року постановою цього ж суду йому змінено запобіжний захід знову на тримання під вартою ( т. 2 а.с. 109).
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 вересня 2014 року вирок Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2011 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін. (т.2. а.с. 148-151).
Отже, до набрання вироку законної сили ОСОБА_5 перебував під вартою.
Інших даних про застосування до ОСОБА_5 попереднього ув`язнення в межах цієї кримінальної справи немає.
Саме виходячи з цього, ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_5 було зараховано у покарання строк попереднього ув`язнення з 29 червня 2011 року по 11 листопада 2011 року та з 18 квітня 2014 року по 09 вересня 2014 року.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 заявив, що ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні.
Оскільки ОСОБА_5 засуджений лише за злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України і при призначенні остаточного покарання не застосовувалась ст. 70 ч. 4 чи ст. 71 КК України підстав для зарахування попереднього ув`язнення в межах іншого кримінального провадження немає.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування в строк відбування покарання останньому строк попереднього ув`язнення з 05 грудня 2011 року по 09 вересня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та звільнено ОСОБА_5 , засудженого 01 липня 2014 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на шість років, від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з фактичним відбуванням ним призначеного покарання, скасувати.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування в строк відбування покарання останньому строк попереднього ув`язнення з 05 грудня 2011 року по 09 вересня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з фактичним відбуванням ним призначеного покарання, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3