УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/760/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року.
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , секретар судового засідання ОСОБА_5 , з участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , -
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторони захисту в підтримання апеляційних скарг, пояснення потерпілого ОСОБА_7 , який заперечував доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо його цивільного позову та не заперечував проти пом`якшення покарання ОСОБА_10 , міркування прокурора в заперечення апеляційних скарг та про необхідність зарахування попереднього ув`язнення обвинувачених, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд, -
у с т а н о в и в:
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 11 листопада 2015 року засуджено:
- ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України, - на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_10 за сукупністю злочинів, - 3 роки позбавлення волі;
- ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року та остаточно призначено ОСОБА_13 покарання за сукупністю вироків, - 3 роки 7 місяців позбавлення волі.
Вирішено зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_10 час перебування його під вартою з 14 січня по 26 червня 2015 року.
Початок строку відбування покарання вирішено рахувати: ОСОБА_10 - з моменту приведення вироку до виконання, ОСОБА_11 - з 14 січня 2015 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинувачених залишено без зміни, - у виді застави відносно ОСОБА_10 та у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 .
Вирішено стягнути з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати на проведення криміналістичних експертиз, - з ОСОБА_10 - 1202,01 грн., з ОСОБА_12 - 1103,73 грн.
Вирішено задовольнити цивільні позови та стягнути з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 солідарно: 14530 грн. на користь ОСОБА_7 та 23946,45 грн. на користь ТОВ «Алло» у відшкодування майнової шкоди від злочину.
Згідно вироку, близько 22 години 30 хвилин 11 вересня 2014 року у подвір`ї садиби потерпілого ОСОБА_14 в с. Шоломки Овруцького району ОСОБА_10 за попередньою змовою та сумісно з ОСОБА_15 таємно викрав чуже майно на загальну суму 489 грн.
Близько 23 години 27 вересня 2014 року в с. Красносілка Овруцького району ОСОБА_10 за попередньою змовою та сумісно з ОСОБА_16 таємно викрав майно з трактора та сараю домогосподарства ОСОБА_17 на загальну суму 643 грн.
06 жовтня 2014 року близько 22 години 30 хвилин с. Велика Фосня Овруцького району ОСОБА_10 за попередньою змовою та сумісно з ОСОБА_16 та ОСОБА_15 таємно викрав чуже майно ОСОБА_18 на суму 913 грн. з проникненням у приміщення гаража.
Близько 00 годин 30 хвилин 07 жовтня 2014 року у тому ж селі ОСОБА_10 за попередньою змовою та сумісно з ОСОБА_16 та ОСОБА_15 таємно викрали майно ОСОБА_19 на загальну суму 953 грн. з проникненням у салон та багажник автомобіля «Nissan».
08 жовтня 2014 року близько 23 години в с. Потаповичі Овруцького району ОСОБА_10 за попередньою змовою та сумісно з ОСОБА_15 таємно викрав чуже майно ОСОБА_20 на загальну суму 687,5 грн. з автомобіля «ВАЗ 21053» д.н.зн. НОМЕР_1 .
Близько 23 години 12 жовтня 2014 року в с. Велика Фосня Овруцького району ОСОБА_10 за попередньою змовою та сумісно з ОСОБА_15 з подвір`я житлового будинку ОСОБА_21 таємно викрав чуже майно на загальну суму 3257 грн.
08 листопада 2014 року близько 23 години 30 хвилин по АДРЕСА_2 ОСОБА_10 таємно викрав чуже майно приватних підприємців ОСОБА_22 на загальну суму 1985 грн., ОСОБА_23 на загальну суму 616, 50 грн. та ОСОБА_24 на суму 520 грн., - з проникненням у приміщення магазинів цих приватних підприємців в будівлі торгового центру «Квадрат».
Близько 23 години 30 хвилин 09 листопада 2014 року у тому ж місці ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , за попередньою змовою між собою, таємно викрали чуже майно ПП ОСОБА_26 на загальну суму 1795 грн. з проникненням у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у тому ж торгівельному центрі.
11 листопада 2014 року близько 01 години ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , за попередньою змовою між собою, таємного викрали чуже майно ПП ОСОБА_27 на загальну суму 753 грн. з проникненням у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_2 .
14 листопада 2014 року у тому ж місці ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , за попередньою змовою між собою, таємно викрали чуже майно ПП ОСОБА_28 , на загальну суму 3254 грн. з проникненням у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Близько 01 години 00 хвилин 12 грудня 2014 року по вул. Базарна Площа, 18-А, в м. Коростені ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , за попередньою змовою між собою, таємно викрали чуже майно ТОВ «Алло» на загальну суму 46 432 грн. з проникненням у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».
05 січня 2015 року близько 23 години в с. Заріччя Овруцького району ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , за попередньою змовою між собою, таємно викрали чуже майно ПП ОСОБА_29 на загальну суму 2143,8 грн. з проникненням у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Близько 23 години 30 хвилин 09 січня 2015 року по АДРЕСА_2 ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та малолітній ОСОБА_30 , за попередньою змовою між собою, таємно викрали чуже майно ОСОБА_7 на загальну суму 8212 грн. з проникненням у приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_7 » шляхом зламу вхідних дверей та майно ПП ОСОБА_31 грошові кошти в сумі 100 грн. з проникненням у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у підвальному приміщенні торгового центру «Квадрат».
В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок щодо ОСОБА_10 , - перекваліфікувати його дії з ч. 3 на ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам викрадення майна 6 та 12 жовтня 2014 року з гаражів ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , обрати ОСОБА_10 покарання без позбавлення волі та зменшити розмір відшкодування майнової шкоди за цивільним позовом ОСОБА_7 на суму 7448 грн. в частині відновлення та ремонту вхідних та внутрішніх дверей. Посилається на відсутність проникнення та доведеність відкритого доступу до майна по вищевказаним епізодам крадіжки, суворість призначеного ОСОБА_10 покарання та недоведеність вищевказаної майнової шкоди за цивільним позовом ОСОБА_7 ;
- захисник ОСОБА_9 просить змінити вирок щодо ОСОБА_10 , застосувати ст. ст. 75, 104 КПК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки. Посилається на неправильне незастосування місцевим судом ст. 75 КК України та помилковий висновок про попередню судимість ОСОБА_10 , посилаючись на те, що він на час постановлення вироку був несудимим згідно ч. 3 ст. 88 КК України.
У запереченнях на апеляційні скарги прокурор ОСОБА_32 , який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок залишити без змін, а апеляційні скарги, - без задоволення.
Висновки суду про доведеність винності обох обвинувачених у вчиненні крадіжок за вказаних у вироку обставин, є обґрунтованими та підтверджуються наведеними у вироку доказами, в тому числі, показаннями самих обвинувачених в судовому засіданні, які повністю визнали себе винними та не заперечували фактичних обставин інкримінованих їм діянь.
Зокрема, по епізодам викрадення майна вночі 6 та 12 жовтня 2014 року з гаражів ОСОБА_18 та ОСОБА_21 органом досудового розслідування та судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою цього злочину проникнення у приміщення, оскільки дослідженими судом першої інстанції доказами доведено, що дані крадіжки були вчинені обвинуваченим ОСОБА_10 за попередньою змовою та сумісно з іншими особами з проникненням до приміщень гаражів потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_21 всупереч волі цих потерпілих. При цьому та обставина, що на момент вчинення крадіжки двері гаражів не були замкнені на замок, не впливає на правильність кваліфікації вищевказаних дій обвинуваченого ОСОБА_10 .
Призначаючи ОСОБА_10 остаточне мінімальне за розміром реальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України за сукупністю злочинів, суд першої інстанції додержався положень ст. 65 КК України.
Зокрема, місцевим судом було враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів за вказаних у вироку обставин, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання та негативно за місцем навчання, обставини що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове добровільне відшкодування завданих збитків та те, що злочини він вчинив, будучи неповнолітнім.
При цьому судом першої інстанції було фактично правильно враховано ті дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , що ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 7 жовтня 2015 року він був звільнений від відбування покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 6 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».
Оскільки ОСОБА_10 є несудимим згідно ч. 3 ст. 88 КК України, суд першої інстанції помилково вказав у вступній частині вироку про попередню судимість цього обвинуваченого за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 6 листопада 2014 року, та у мотивувальній частині вироку про те, що ОСОБА_10 є раніше судимим та про необхідність врахування при призначенні йому покарання факту вчинення ним злочину під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком та про наявність підстав для призначення йому покарання за правилами ст. ст. 71, 72 КК України.
Тому ці вказівки підлягають виключенню з вироку.
Разом з тим, з врахуванням всіх обставин апеляційний суд визнає, що покарання, призначене обвинуваченим, не можна визнати явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно є необхідним та достатнім для їх виправлення та перевиховання. Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченим покарання немає.
З матеріалів справи також видно, що до початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про стягнення з неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та їх батьків в солідарному порядку 14530 грн. у відшкодування матеріальної шкоди від злочину. В обґрунтування позову стверджував, що спільними діями обвинувачених йому було завдано матеріальної шкоди, яка становить 8212 грн. вартості викраденого майна, 7448 грн. витрат на ремонт зовнішніх та внутрішніх дверей приміщення, з якого було вчинено крадіжку його майна, з якої 1130 грн. йому було відшкодовано на досудовому слідстві (а. с. 115 т. 1).
У даному кримінальному провадженні по епізоду крадіжки 9 січня 2015 року у судовому засіданні суду першої інстанції було доведено, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 таємно викрали майно ОСОБА_7 на загальну суму 8212 грн. з проникненням у приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_7 » торгового центру «Квадрат» в м. Овручі шляхом зламу вхідних дверей цього приміщення, обвинувачені не заперечували встановлених у вироку обставин викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 ; заявлені потерпілим суми матеріальних збитків внаслідок крадіжки його майна, в тому числі, пов`язані з ремонтом пошкоджених дверей приміщення, з якого було вчинено крадіжку його майна, підтверджується даними акту інвентаризації від 10 січня 2015 року в кав`ярні «Пан Круасан» м. Овруча та актом приймання виконаних будівельних робіт, пов`язаних з ремонтом дверей приміщення цієї кав`ярні за січень 2015 року (а. с. 117, 118-120 т. 1).
Підстав для визнання акту приймання виконаних будівельних робіт недопустимим доказом немає.
За таких обставин суд першої інстанції, відповідно до положень ст. ст. 1179, 1180 ЦК України, законно та обґрунтовано вирішив цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 .
Тому доводи апеляційної скарги захисника про неправильність вирішення цього цивільного позову є необґрунтованими.
Разом з тим, оскільки з 24 грудня 2015 року, після постановлення вироку місцевим судом, набрав чинності Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, апеляційний суд зараховує за правилами ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення обвинувачених тримання їх під вартою як запобіжний захід, обраний суддею та судом на стадії досудового розслідування: щодо ОСОБА_10 - з 14 січня по 26 червня 2015 року, та щодо ОСОБА_11 , - з 14 січня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, - з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 11 листопада 2015 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінити.
Виключити із вступної частини вироку вказівку про попередню судимість ОСОБА_10 за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 6 листопада 2014 року.
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівки про те, що ОСОБА_10 є раніше судимим, про необхідність врахування при призначенні йому покарання факту вчинення ним злочину під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком та про наявність підстав для призначення йому покарання за правилами ст. ст. 71. 72 КК України.
В решті вирок залишити без зміни.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_10 - тримання його під вартою як запобіжний захід, обраний суддею та судом на стадії досудового розслідування з 14 січня по 26 червня 2015 року включно, а також попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_11 - тримання його під вартою як запобіжний захід, обраний суддею та судом на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні з 14 січня 2015 року до 15 березня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_11 , - у той же строк з моменту вручення йому копії даного судового рішення.
Судді: