У Х В А Л А
Іменем України
17 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

Колегія суддів Шевченківського районного суду м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

громадських захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву головуючого судді ОСОБА_1 про самовідвід,-

в с т а н о в и в:

підсудні ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «е» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «з» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 5, 1, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 5, 1, 8, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «е» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «з» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 5, 1, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 5, 1, 8, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 5, 1, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 5, 1, 8, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні головуючий суддя ОСОБА_1 заявив самовідвід з тих підстав, що підсудний ОСОБА_16 на момент вчинення інкримінованих йому досудовим слідством злочинів був неповнолітнім, а суддя ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 12 жовтня 2012 року № 597/2012 «Про призначення суддів», призначений на посаду судді Шевченківського районного суду м. Львова, тобто не маючи відповідного стажу роботи, передбаченого ч. 3 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відтак, дана обставина може поставити під сумнів будь-яке рішення прийняте судом під його головуванням в даній справі.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи та обвинувального висновку , у період березня-травня 2001року у містах Львова та Києва мешканець Києва ОСОБА_19 на замовлення невстановлених слідством осіб, створили стійке мобільне злочинне об`єднання - організовану групу. До участі у наведеній групі та вчинення у її складі підготовки та скоєння вбивства ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 залучили мешканців Львова ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . У період квітня - початку серпня 2001року у м.Києві ОСОБА_16 та інші, діючи у складі організованої групи з метою досягнення своєї спільної злочинної мети - вбивства потерпілого ОСОБА_20 здійснювали збір інформації та даних про останнього, безпосереднє стеження за ним, в тому числі відео зйомку та ін. В період травня - початок серпня 2001р. з наміром приховування своєї злочинної діяльності та забезпечення конспіративності своїх протиправних дій члени організованої групи ОСОБА_16 та ін. періодично змінювали місця свого перебування в м. Києві.

Згідно паспортних даних ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, станом на період інкримінованих діянь що стосуються підготування до злочину / березень травень 2001 року /, підсудний був неповнолітнім.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 54 КПК України (ред. 1960 р.), яка, зокрема, передбачає, що суддя не може брати участі у розгляді справи, за наявність обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 р.) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Занд проти Австрії», «Сокуренко і Стригун проти України» зазначається, що термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. Таким чином, суд слід вважати встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції та у законному складі суду.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у місцевих загальних судах та апеляційних судах діє спеціалізація із здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх. Суддею, уповноваженим здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, може бути обрано суддю зі стажем роботи суддею не менше 10 років, досвідом здійснення кримінального провадження в суді і високими морально-діловими та професійними якостями.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24.01.95 №21/95-ВР зі змінами та доповненнями, справи щодо неповнолітніх, які вчинили кримінальні правопорушення, розглядаються спеціально уповноваженими на те суддями (складом суддів).

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 № 5, вказано, що зважаючи на істотні особливості провадження у справах про злочини неповнолітніх, рекомендовано головам місцевих та апеляційних судів відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про судоустрій України» запроваджувати спеціалізацію суддів із розгляду справ цієї категорії. Відповідно до положень ст. 54 КПК України (в ред. 1960 року) визначено підстави, за якими суддя не може брати участь при розгляді справи, зокрема порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною 3 ст. 16-2 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.16-2 КІІК України 1960 року, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідної кримінальної справи з урахуванням спеціалізації суддів.

При цьому, судом враховуються положення Глави 36 КПК України / в редакції Закону 1960 року /, яка регулює особливості провадження у справах про злочини неповнолітніх, у яких суб`єкт злочину досяг віку кримінальної відповідальності, але не досяг 18-річного віку до моменту провадження у кримінальній справі. Законодавець передбачає гарантії встановлення істини, охорони прав та законних інтересів особи, яка не досягла відповідного віку.

Верховний Суд України у своєму листі від 26 вересня 2003 року «Про запровадження спеціалізації суддів по розгляду справ щодо злочинів, вчинених неповнолітніми» також звертає увагу на важливість і нагальність введення спеціалізації суддів щодо розгляду кримінальних справ про злочини, вчинені неповнолітніми.

При розгляді заяви про самовідвід, судом також враховується те, що у головуючого судді ОСОБА_1 відповідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 12.10.2017 року закінчуються повноваженні судді, а враховуючи об`ємність справи, що у подальшому потягне за собою неможливість її розгляду та передачу справи на повторний авто розподіл між суддями Шевченківського районного суду м. Львова, проте через заявлені відводи суддями даного суду, утворити колегію не видасться за можливе.

З метою уникнення будь-яких сумнівів щодо наявності у судді законних повноважень на розгляд цієї категорії справ, а також забезпечення належного, об`єктивного та неупередженого розгляду даної справи повноважним судом, встановленим законом, колегія суддів вважає необхідним визнати самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню відповідно до п.5 ч.1ст.54 КПК України (в ред. 1960 року).

Керуючись ст. ст. 54, 57 КПК України (ред. 1960р.), суд,-

у х в а л и в:

заявлений самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «е» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «з» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 5, 1, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 5, 1, 8, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «е» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «з» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 5, 1, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 5, 1, 8, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 17, п.п. «а» «и» «і» ст. 93 КК України (ред. 1960 р.), ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 5, 1, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 5, 1, 8, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3