Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/105/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0008030 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка здобула неповну середню освіту, розлучена, має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, пільгами не користується, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 10.09.2014 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186; ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2015 за № 0008030, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186; ч. 2 ст. 186 України.
Ухвалою підготовчого судового засідання від 26.10.2015, а в подальшому ухвалами суду від 03.12.2015 та 28.01.2016 запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 24.12.2015, 31.01.2016 та 27.03.2016 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 27.03.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не сплинули. Крім того, ОСОБА_3 може не виконати обов`язки, покладені на неї судом, та переховуватися від суду і на це вказує те, що вона вчинила дані кримінальні правопорушення в період іспитового строку, неодноразово судима. Також на даний час не допитані потерпілі та свідки, відтак, можливий тиск на даних осіб зі сторони обвинуваченої.

Захисник, думку якої підтримала обвинувачена ОСОБА_3 , вважала, що підстав для продовження її підзахисній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки, письмові докази, надані стороною обвинувачення і дослідженні судом, не мають доказової бази. Також на неодноразові виклики а ні потерпілі, а ні свідки не з`являються. Все це дає змогу стверджувати про те, що у сторони обвинувачення відсутні належні докази вини її підзахисної, а відтак, підозра (обвинувачення) є необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_12 з урахуванням тяжкості інкримінованих їй кримінальних правопорушень та даних про її особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування); перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження, зокрема, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні, а також характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких вона вчинила дії, що ставляться їй у провину; тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у даних кримінальних правопорушеннях.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона розлучена, має малолітню дитину, проживає з батьком пенсіонером, пільгами не користується, до обрання запобіжного заходу не працювала, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Бучі Київської області, раніше судима, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний та продовжений стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та її належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеного процесуальним законом завдання кримінального провадження.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченій ОСОБА_12 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186; ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 21 березня 2016 року, тобто до 13 год. 10 хв. 19 травня 2016 року, і утримувати її у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_12 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, у розмірі 60 (шістдесят) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 82680 (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 коп., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками даного кримінального провадження - не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1