Справа №484/1291/16-к 26.10.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/457/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.146, ч.1 ст.122 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000203 за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2016 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 146 КК України

Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не оспорюючи законність закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, прокурор просить ухвалу суду у частині звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.146 КК України скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Цією ж ухвалою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Узагальнені доводи апелянта.
Не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, апелянт вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незаконне звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Зазначає, що ст. 48 КК України передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Тобто застосування цієї норми законодавства можливе лише за наявності двох обов`язкових умов - вчинення злочину вперше і цей злочин є невеликої або середньої тяжкості.

Вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_7 обвинувачувався органом досудового розслідування у вчиненні декількох злочинних діянь, які становлять два окремі склади злочини та утворюють реальну сукупність, що виключає можливість звільнення його від кримінальної як особи, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Крім того, зазначає, що звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд рішення не мотивував, в ухвалі не навів підставу такого звільнення, не зазначив, у чому конкретно виявилася зміна обстановки, внаслідок якої особа обвинуваченого чи вчинене ним діяння перестали бути суспільно небезпечними.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 21.01.2016 близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно наніс ОСОБА_9 численні удари руками і ногами (не менше десяти) в область кінцівок, тулуба, лівої лопаткової області, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 перелом 9-го ребра праворуч, синці кінцівок та лівої лопаткової області, рану лівої кисті, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_7 , застосовуючи фізичне насильство, з метою незаконного позбавлення ОСОБА_9 волі, використовуючи мотузку, зв`язав за спиною його руки та закріпив мотузку на вішалці для одягу, що була прибита до стіни у кімнаті будинку по АДРЕСА_1 . У такому положенні ОСОБА_9 знаходився близько двадцяти хвилин і не мав змоги вільно його залишити та вибрати за своєю волею місце свого перебування.

Ці дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі.

Підставами для закриття даного кримінального провадження у ході підготовчого судового засідання за обвинуваченням за ч.1ст.122 КК України суд визнав клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження в цій частині, а за обвинуваченням за ч.1 ст.146 КК України клопотання обвинуваченого про закриття провадження у зв`язку із зміною обстановки.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її не підлягаючою задоволенню з таких підстав.

Відповідно положень п.7ч.1, п.1ч.2 ст.284, ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення або у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 48 КК України та п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин.

Особа визнається такою, що вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості зокрема й у тому випадку, коли особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК, згідно із законом про амністію чи на підставі акта про помилування.

Відповідно положень ч.1 ст.33 КПК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 відмовився від обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України.

На підставі чого, судом прийнято законне рішення про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України на підставі п.7ч.1ст.284 КПК України.

Ухвала суду у цій частині ніким не оскаржується. Тому таке рішення суду першої інстанції є чинним.

Отже, в сенсі наведених вище норм закону, на момент прийняття рішення про закриття провадження у іншій частині обвинувачення, Тоя вважається таким, що вперше вчинив злочин, передбачений ст.146 КК України і відповідно до положень ч.1 ст.33 КПК України злочин, передбачений ч.1ст.122 КК України, не враховується як такий, що входить до сукупності вчинених ОСОБА_10 злочинів.

Крім того, місце, час вчинення злочинів та дії винної особи свідчать про єдиний умисел обвинуваченого на спричинення тілесних ушкоджень одній особі.

З урахуванням наведеного, а також даних про відсутність про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів, відсутні перешкоди для застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.146 КК України критерію вчинення злочину вперше.

Таким чином, посилання прокурора на наявність перешкоди для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 48 КК України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Суд першої інстанції належним чином та з достатньою повнотою мотивував свої висновки щодо можливості звільнення ОСОБА_7 за обвинуваченням за ч.1ст.146 КК України від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.48 КК України.

Мотивуючи обставини, які суд першої інстанції взяв до уваги, як такі, що свідчать про втрату суспільної небезпечності особи обвинуваченого, суд вірно послався на події та поведінку ОСОБА_7 після вчинення злочину.

Зокрема, дані про те, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, був мобілізований та має статус учасника бойових дій, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю визнав себе винним та сприяв розкриттю злочину, щиро розкаюється у вчиненому, а також відсутність претензій з боку потерпілого, у зв`язку із чим останній відмовився від обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України, яке за обставин вчинення злочину безпосередньо пов`язане з обвинуваченням за ст.146 ч.1 КК України, на думку колегії суддів, свідчать про те, що обстановка змінилась на стільки, що ця особа на теперішній час дійсно втратила свою суспільну небезпечність.

До того ж, про закриття кримінальної справи з цих підстав не заперечував і потерпілий ОСОБА_9 .

За такого, доводи прокурора про те, що ухвала суду є невмотивованою, колегія вважає безпідставними.

Таким чином, підстави для скасування рішення суду першої інстанції, про що просить прокурор, відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 420, 532 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2016 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, та за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України - у зв`язку із зміною обстановки, та провадження у справі закрито, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуюча

Судді: