Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/756/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого Новоаорхангельського ВП ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :
До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна з посиланням на те, що 30.08.2016 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області було накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ ТБ 698К» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із забороною користування та розпорядження ним, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_6 .
Своє клопотання мотивувала тим, що в.о. начальника ВП Новоархангелького ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградської області обґрунтував своє клопотання про накладення арешту тим, що автомобіль ЗАЗ ТБ 698 К, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та був вилучений для проведення слідчих дій.
Але під час розгляду вищевказаного клопотання вона, власник т.з. ЗАЗ ТБ 698 К, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не була присутня та не була повідомлена про розгляд даного клопотання, у неї не було змоги надати свої пояснення і тому дані обставини порушують її право власності, та користування і розпорядження своїм майном.
У своєму клопотанні ОСОБА_6 також посилається на ч.2 п.2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02. 2014 року, відповідно до якого, щодо осіб, які не є підозрюваними(яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Крім того, вона у вересні 2016 року зверталась з відповідним клопотанням до слідчого судді і їй 23.09.2016 року було винесено ухвалу суду про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на автомобіль, однак вищезазначена ухвала суду є для неї незрозумілою.
З вищевикладених підстав просила скасувати арешт на зазначений автомобіль, який належить їй на праві власності та негайно повернути автомобіль власнику.
В судове засідання ОСОБА_6 не з`явилась, повідомлена належним чином.
Захисник ОСОБА_5 підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити. Окремо пояснив, що арешт на майно порушує право власника користуватись своїм майном, автомобіль є речовим доказом, який зберіг на собі сліди злочину, які в свою чергу зафіксовані у процесуальних документах і в даний час автомобіль піддається руйнування природними явищами, так як останній знаходиться під відкритим небом.

Слідчий Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що арештований автомобіль є речовим доказом по справі, на ньому збереглися сліди злочину, наявні вм`ятини і скасування арешту може призвести до знищення слідів злочину шляхом проведених ремонтних робіт у автомобілі, а тому повернення автомобіля зашкодить кримінальному провадженню.
Прокурор ОСОБА_4 також заперечив проти задоволення клопотання, підтримавши позицію слідчого і додав, що арештований автомобіль є речовим доказом по справі і при розглдяді справи по суті можуть виникнути клопотання щодо огляду речового доказу, що вказує на те, що в застосуванні цього заходу не відпала потреба .
Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2016 року в рамках кримінального провадження за № 0000314 (першочергова кваліфікація ч.2 ст.15,ч.1 ст.115 КК України), було накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ ТБ 698К», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із забороною користування та розпорядження останнім, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_6 , так як автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Відповідно до зазначеної ухвали, яка не оскаржена та набрали чинності, автомобіль «ЗАЗ ТБ 698К», реєстраційний номер НОМЕР_1 28.08.2016 року був приєднаний до кримінального провадження як речовий доказ, та зберігається на території Новоархангельського ВП ГУНП в Кіровоградській області: Кіровоградська область, смт Новоархангельськ, вул. Слави, 19.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Тобто, вказаною нормою передбачено застереження, а саме, в тому числі і статтями 170-174 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За вищевказаних обставин арешт автомобіля є обгрунтованим.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Власником арештованого автомобіля у клопотанні не доведено, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За вищавказаних обставин клопотання не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170,174,98 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту автомобіля «ЗАЗ ТБ 698К», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: