Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/255/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2016 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 0000099 від 22.02.16 р. про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 , в другій декаді жовтня 2015 року у вечірній час приблизно о 22.00 год. за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншою особою шляхом вільного доступу проникли на частково огорожену територію фермерського господарства, яке розташоване за адресою: с. Комарівка Бродівського району і перебуває у приватній власності ПП «Жарптиця», керівником якого є ОСОБА_4 на підставі договору оренди, реалізовуючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно викрали бувшу у вжитку металеву шафу вартістю 800 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 , матеріальної шкоди на вказану суму.

Такими чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та на дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, зокрема, про те, що він, в другій декаді жовтня 2015 року у вечірній час приблизно о 22.00 год. на прохання ОСОБА_7 пішов разом з останнім та ОСОБА_6 на частково огорожену територію фермерського господарства, яке с. Комарівка Бродівського району і біля прохідної виявили металеву шафу, яку троє віднесли у закинутий будинок в центрі села. В даний час металеву шафу повернули потерпілому. Шкодує, що вчинив неправомірно, просить суворо не карати.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та на дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_5 та які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб вчинили злочин, який вірно кваліфіковано по ст.185 ч.2 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та думку потерпілого, який просить не призначати реального відбуття покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає визнання вини та його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд не вбачає.

Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде призначення покарання передбаченого санкцією ст.185 ч.2 КК України у виді обмеження волі.
З врахуванням позитивних характеристик на обвинуваченого та думки потерпілого, суд вважає за можливе звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком та з покладенням обов`язків передбачених ст.76 ч.1 п.3 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та думку потерпілого, який просить не призначати реального відбуття покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає визнання вини та його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не вбачає.

Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде призначення покарання передбаченого санкцією ст.185 ч.2 КК України у виді обмеження волі.
З врахуванням особи обвинуваченого та думки потерпілого, суд вважає за можливе звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком та з покладенням обов`язків передбачених ст.76 ч.1 п.3 КК України.

Речовий доказ, а саме: бувшу у вжитку металеву шафу, яка залишена на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , слід залишити у його розпорядженні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік. На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід не обирався.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік. На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Речовий доказ, а саме: бувшу у вжитку металеву шафу, яка залишена на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

25.03.2016

Суддя ОСОБА_1