АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1625/16 Суддя доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді суддів при секретарі за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2016 року про задоволення клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , та застосування до ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2016 року клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_9 задоволено. Відсторонено ОСОБА_8 від посади інспектора Індустріального ВП ГУНП в Харківській області на 2 місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 грудня 2016 року. Службове посвідчення інспектора Індустріального ВП ГУНП в Харківській області на час відсторонення від посади у ОСОБА_8 вилучено. Строк дії ухвали встановлено до 03 грудня 2016 року.

З вищевказаного клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , вбачається що 08 травня 2016 року інспектор Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 з особистих неприязних відносин, що виникли між ним та ОСОБА_10 у зв`язку зі сваркою, умисно, бажаючи спричинити тілесні ушкодження, наніс останньому удари по обличчю та по голові, що спричинило легкі тілесні ушкодження та короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів але не більше 3 тижнів.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
За даним фактом порушено кримінальне провадження за ч.2 ст. 125 КК України.
28 вересня 2016 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, яка обґрунтована показаннями потерпілого ОСОБА_10 про факт побиття та протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 , висновком експерта.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , як службовою особою правоохоронного органу, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та підстав вважати, що перебування ОСОБА_8 на посаді може негативно вплинути на хід досудового розслідування, встановлення обставин кримінального правопорушення, свідків, потерпілого та експерта, старший слідчий просив суд відсторонити ОСОБА_8 від посади.
Не погодившись з вищевказаної ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2016 року, захисником ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, а клопотання слідчого не відповідає п.5 ч.2 ст. 155 КПК України, а саме, не викладено обставини, що дають підстави вважати, що перебування ОСОБА_8 на посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення. Також судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому факту, що 10 жовтня 2016 року потерпілий - ОСОБА_10 подав заяву про відмову від приватного обвинувачення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 та його захисник просили апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Зазначив, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення вищевказаного клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_8 є службовою особою правоохоронного органу та з обґрунтованості підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, зважаючи на що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може використовувати свої професійні здібності та службове становище з метою впливу на потерпілого, свідків, експерта та іншим чином протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що наказом № 27о/с від 07 листопада 2015 року ОСОБА_8 призначено на посаду інспектора Орджонікідзевського ВП ГУНП в Харківській області, присвоєно спеціальне звання лейтенанта поліції (аркуш м.к.п. 12).
В провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадженні, внесене в ЄРДР за № 0001384 від 09 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (аркуш м.к.п.5).
28 вересня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (аркуші м.к.п. 6-10).
Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КПК України, винним себе не визнав. Посилався на необґрунтованість підозри.
З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12 липня 2016 року, який надав пояснення про обставини застосування ОСОБА_8 по відношенню до нього фізичної сили (аркуші м.к.п. 13-16);
- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 12 липня 2016 року, яка надала пояснення про обставини застосування ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_10 фізичної сили (аркуші м.к.п. 17 20);
- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 09 вересня 2016 року, який надав пояснення про обставини події (аркуші м.к.п. 27-29);
- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 19 вересня 2016 року, який надав пояснення про обставини події. ОСОБА_12 зазначено, що приблизно в 00 годин 00 хвилин йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що між ним та ОСОБА_10 виникла сутичка в результаті якої він вдарив останнього (аркуші м.к.п. 33-35);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12 вересня 2016 року (аркуші м.к.п. 23-26);
- висновком експерта № 3011-с/16, з якого вбачається, що 19 вересня 2016 року розпочато судово-медичну експертизу громадянину ОСОБА_10 . За результатами даної експертизи встановлено, що ОСОБА_10 мав забиті рани на голові, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 дня). Надані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 при проведенні слідчих експериментів від 12 вересня 2016 року показання, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень (аркуші м.к.п. 30-32).
Таким чином, з аналізу вказаних доказів, що містяться в матеріалах справи, а саме з показань свідків стосовно факту застосування ОСОБА_14 фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_10 , та висновків експерта, які не суперечать один одному в частині обставин та механізму утворення тілесних ушкоджень, вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КПК України, є обґрунтованою.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надані в суді першої та апеляційної інстанції підозрюваним показання щодо необґрунтованості підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, спростовуються вищевказаними доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Із змісту Глави 14 КПК України вбачається, що метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади є запобігання протиправній поведінці підозрюваного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Об`єктивні обставини кримінального провадження свідчать про наявність потреби у відстороненні ОСОБА_8 від посади, оскільки протиправна, антисоціальна поведінка підозрюваного, яка підтверджена даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження, внаслідок якої відбулося порушення конституційних прав, які гарантуються державою ОСОБА_10 , створила загрозу життю та здоров`ю останнього.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності достатніх підстав вважати, що відсторонення від посади ОСОБА_8 є необхідним для запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який в разі перебування на посаді може незаконними засобами впливати на потерпілого, свідків, експерта, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вважає, що за конкретних обставин кримінального правопорушення досягти дієвості кримінального провадження без відсторонення підозрюваного від посади неможливо.
Також колегія суддів вважає доведеними обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.2 ст.157 КПК України, а саме правову підставу для відсторонення від посади та достатність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_8 , перебуваючи на займаній посаді, будучи службовою особою правоохоронного органу, наділеною владою і службовими повноваженнями по застосуванню заходів примусу та адміністративного впливу на громадян, маючи професійні та особисті зв`язки у судових і правоохоронних органах м. Харкова, може використати їх з протиправною метою і зашкодити досудовому розслідуванню, а саме: негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом застосування незаконних засобів відносно потерпілого, свідків та експерта, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризиків незаконними засобами впливати на потерпілого, свідків, експерта, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є достатньою підставою для відсторонення ОСОБА_8 від посади.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають вимогам ст.157 КПК України. Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , висновків суду не спростовують.

Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутность в клопотанні слідчого обставин, які дають підстави вважати, що перебування ОСОБА_8 на посаді інспектор Індустріального ВП ГУНП в Харківській області сприяло вчиненню кримінального провадження та подання потерпілим заяви про відмову від приватного обвинувачення не є достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки при конкретних обставинах кримінального правопорушення досягти дієвості кримінального провадження без відсторонення підозрюваного від посади неможливо.
Надані в суді апеляційної інстанції захисником ОСОБА_8 ОСОБА_7 та прокурором докази, стосовно того, що ОСОБА_10 відмовився від обвинувачення, а також, що справу передано до суду першої інстанції з обвинувальним актом, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки факт відмови ОСОБА_10 від обвинувачення буде предметом розгляду під час проведення підготовчого судового засідання, в якому може бути вирішено питання щодо скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності обґрунтованої підозри та ризиків незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта та протиправного перешкоджання кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 392, 404. ч.3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422, 423, 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2016 року про задоволення клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , та застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, який працює на посаді інспектора Індустріальної ВП ГУНП в Харківській області, заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4