КП№ 278/2297/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
11 жовтня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину , -
за частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України (далі КК) , -

В С Т А Н О В И В:
22.08.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу. У подальшому обвинуваченого наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 16.09.2014 №2 зараховано до списків особового складу цієї частини на посаду водія другого гаубичного самохідно-артилерійського взводу гайбичної самохідно-артилерійської батареї. Дана військова частина дислокується у АДРЕСА_2 .
Згідно зі статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату. Відтак, ОСОБА_4 з 22.08.2014 вважався військовослужбовцем.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадян України.
Відповідно до вимог статтей. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтей 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен був дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Про все, що сталось з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, доповідати своєму безпосередньому начальникові. За дозволом на звільнення з розташування військової частини військовослужбовець зобов`язаний звертатись до командира частини.
31.10.2014 ОСОБА_4 направлений у звільнення, з якого 03.11.2014 повинен був повернутися до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Однак обвинувачений усупереч зазначеним вимогам закону 03.11.2014, з метою умисного тимчасового ухилення від військової служби, без відповідного дозволу командування та без поважних причин, знаючи про те, що він повинен вчасно повернутися зі звільнення до місця проходження військової служби, маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності держави та не прибув зі звільнення до військової частини. Після цього ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд. Перебуваючи поза межами військової частини, обвинувачений не повідомляв правоохоронні чи інші органи державної влади про свою належність до військової служби, хоча мав об`єктивну можливість це зробити. 14.09.2016 об 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 самостійно прийшов до військової прокуратури Житомирського гарнізону.
ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині, підтвердив фактичні обставини його вчинення. Пояснив, що після хвороби йому командування частини надало 5 днів відпустки, але він вирішив до військової частини не повертатись. Про свій вчинок шкодує, просив суд суворо його не карати.
Прокурор вважав за можливе провести дослідження доказів у даній справі за спрощеним порядком. Обвинувачений стосовно цього не заперечував.
У відповідності до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин справи, які визнані учасниками судового провадження. Судом з`ясовано, що останні правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має. Наслідки частини 3 статті 349 та частини 1 статті 394 КПК учасникам роз`яснено.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 3 статті 407 КК, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Згідно із статтею 65 КК суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, характеризується посередньо. Обставинами, що в силу статті 66 КК пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повернення на місце служби. Обставин, що за статтею 67 КК обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до статті 50 КК покарання має на меті не лише кару, а й виправлення. Такі вимоги кореспондуються із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» про те, що загальні засади призначення покарання реалізуються через принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Суд ураховує вчинення ОСОБА_4 злочину, пов`язаного із порушенням встановленого порядку несення військової служби. Разом з цим, суд бере до уваги минулу поведінку обвинуваченого, критичне ставлення до свого вчинку, його самостійне і добровільне повернення до місця служби, а також звільнення із Збройних Сил України. Наявність кількох пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням міркування прокурора про можливість застосування положень статтей 75, 76 КК, дає підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.
Керуючись статтями 349, 368, 373-376, 532 КПК, суд , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 КК, та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі статей 75,76 КК звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію до інспекції.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1