АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/1755/16 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.365-2 КК України Головуючий в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою начальника відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2016 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чигирин Черкаської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст.365-2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2016 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002222 щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 365-2 КК України повернуто прокурору військової прокуратури Західного регіону України, для усунення недоліків.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд вказав, що в даному обвинувальному акті всупереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні ст.3 КПК України, натомість викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення з посиланням на пред`явлену підозру, що свідчить про те, що ОСОБА_7 не висунуто жодного обвинувачення в розумінні ст.ст. 3, 110 КПК України.

В апеляційній скарзі на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2016 року, прокурор просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002222 відносно ОСОБА_7 , у Шевченківському районному суді м. Києва, як суді першої інстанції.

Прокурор в апеляційній скарзі повністю продублював відомості, викладені в обвинувальному акті та констатував, що висновки суду про відсутність в обвинувальному акті викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, є необґрунтованими, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення представника потерпілого, яка хоч і підтримала апеляційну скаргу, проте, вказала, що обвинувальний акт дійсно не містить правової кваліфікації дій обвинуваченого, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначені відомості, які обов`язково повинні міститися в обвинувальному акті, в тому числі, згідно п.5 цієї норми, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002222 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України щодо ОСОБА_7 , убачається, що замість викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті зазначено дату повідомлення обвинуваченого про підозру та викладено зміст цієї підозри з посиланням лише на те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 365 -2 КК України, без розкриття диспозиції вказаної норми та всіх кваліфікуючих ознак вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, в обвинувальному акті відсутнє викладення формулювання обвинувачення, тобто твердження про вчинення ОСОБА_7 діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, зокрема, місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, в межах якого повинен проводитися судовий розгляд відповідно до вимог ч.1 ст. 337 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що твердження апелянта про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України і відсутність у суду підстав для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, не ґрунтуються на законі і не відповідають даним обвинувального акту.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскаржувана ухвала повністю відповідає вимогам ст.. 370 КПК України, а тому колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, та скасування постановленого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 418, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002222 щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст.365-2 КК України повернуто прокурору військової прокуратури Західного регіону України, для усунення недоліків, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу начальника відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 29 листопада 2016 року о 09 год. 10 хв.

Судді:

__________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4