Справа №485/1004/16-к 19.10.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 серпня 2016 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України від відбування основного покарання призначеного ОСОБА_5 за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2012 року відмовлено.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове від відбування покарання призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2012 року .

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України від відбування покарання, призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2012 року .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений зазначає, що суд не взяв до уваги те, що на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ним відбуто більше трьох чвертей покарання, він має тяжке захворювання туберкульоз тому не може працювати.

Вказує, що має два погашених стягнення за незначні порушення режиму та одне заохочення.

Тому вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому в умовно-достроковому звільненні.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду, 03.08. 2016 р. до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення. В клопотанні засуджений вказав, що він відбув більше двох третин призначеного йому строку покарання у виді позбавлення волі, а тому має право на умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд дослідивши особову справу засудженого ОСОБА_5 зазначив, що останній за місцем відбування покарання характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я, за період відбування покарання в Снігурівській ВК №5 засуджений з 19 березня 2013 року мав 2 стягнення за допущенні порушення режиму відбування покарання, стягнення погашені.

Відповідно витягу з протоколу засідання комісії від 12 серпня 2016 року Снігурівської ВК - 5 УДПтСУ в Миколаївській області про розгляд матеріалів стосовно ст.81 КК України на засудженого ОСОБА_5 ухвалено відмовити у застосуванні умовно - дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

На думку суду, вищевказані обставини свідчать про неуспішність процесу виправлення і про відсутність можливості ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування основного покарання за вироком суду, а тому в задоволенні клопотання засудженого про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі суд відмовив.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, вичивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.
Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК);
Так , приймаючи рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_5 , суд обґрунтовано зазначив, що засуджений на виробничій зоні установи не працевлаштований за станом здоров`я, за період відбування покарання має 2 стягнення, з які на даний час погашені та 1 заохочення.
Крім того, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії від 9 серпня 2016 року Снігурівської ВК - 5 УДПтСУ в Миколаївській області про розгляд матеріалів стосовно ст.81 КК України на засудженого ОСОБА_5 ухвалено відмовити у застосуванні умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З урахуванням даних про особу засудженого, колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання за наведених вище умов.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновок місцевого суду є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи, ухвала Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 серпня 2016 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України апеляційний суд ,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 серпня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2012 року відмовлено - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді