Єдиний унікальний номер 234/9302/16-к
Номер провадження 11-сс/775/278/2016

УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2016 року м.Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю адвоката ОСОБА_5

розглянув провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого управління прокуратури Донецькій області про арешт майна.

Згідно зазначеної ухвали слідчого судді прийнято рішення про арешт майна у виді грошових коштів, платіжних банківських карток, ноутбука, мобільних телефонів, документів, що містять інформацію щодо постачання та збуту тютюнових виробів, яке було вилучено при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження за фактом організації працівниками органів Національної поліції України спільно з іншими особами постачання та збуту незаконно виготовлених та незаконно ввезених підакцизних товарів тютюнових виробів, що вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 майно є речовими доказами у справі і арешт накладено з метою збереження цих речових доказів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просить апеляційний суд скасувати зазначену ухвалу слідчого судді і постановити своє рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчий суддя безпідставно задовольнив зазначене клопотання слідчого, оскільки це клопотання подано до суду з порушенням строків, встановлених ст.171 КПК України, в клопотанні не зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, слідчий суддя розглянув його без повідомлення ОСОБА_6 про час та місце його розгляду, в ухвалі слідчого судді не наведено підстав для арешту майна, не зазначені види майна, що належить арештувати.

В апеляційному суді адвокат ОСОБА_5 підтримав свою апеляційну скаргу і просив задовольнити її з наведених у скарзі підстав.

Інші учасники провадження були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, однак в апеляційний суд не прибули, що відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.

Згідно матеріалів провадження обшук за місцем проживання ОСОБА_7 був проведений 10 червня 2016 року в період часу з 8-ї години 51 хвилину до 15-ї години 30 хвилин. Таким чином, встановлений вищевказаною нормою КПК строк для звернення до суду з клопотанням про арешт майна закінчувався о 16-й годині 12 червня 2016 року, і цей день припадав на неділю, тобто, був неробочим днем.

Відповідно положень ч.6 ст.115 КПК України, якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

Таким чином, з урахуванням наведених положень закону клопотання слідчого про арешт майна мало бути подано в суд до часу закінчення робочого дня в суді 13 червня 2016 року, що фактично й мало місце.

Тому доводи апеляційної скарги про порушення слідчим строку подання клопотання в суд є необґрунтованими.

Згідно вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Таким чином, зазначені в клопотанні слідчого факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження ОСОБА_6 майном, яке було виявлено і вилучено за місцем її проживання і яке є речовими доказами у справі, є достатніми для розгляду цього клопотання слідчим суддею, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про порушення слідчим вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України також не можуть бути визнані обґрунтованими.

В клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді зазначені мета арешту майна збереження речових доказів у справі, а також види і перелік майна, на який накладено арешт, а доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі слідчого судді не наведено підстав для арешту майна і не зазначені види майна, що належить арештувати, суперечать змісту ухвали.

Та обставина, що ОСОБА_6 не була своєчасно повідомлена про час та місце розгляду слідчим суддею клопотання слідчого, сама по собі не є підставою для скасування ухвали слідчого судді і ухвалення апеляційним судом свого рішення, оскільки згідно вимог ст.172 КПК України неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора та інших заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна.

Наведені обставини свідчать про те, що підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді і ухвалення апеляційним судом свого рішення відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.ст.407, 422 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня 2016 року про арешт майна без зміни.

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: