Справа № 592/4328/16-к
Провадження № 1-кп/592/318/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,

за участю захисника обвинувачених: адвоката ОСОБА_5 ,

за участю обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0006411 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює агентом з митного оформлення ТОВ Конно опт торг , одруженого, який має вищу освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який працює менеджером ПАТ Сумське науково-виробниче об`єднання , неодруженого, який має вищу освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Харків, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який працює без офіційного працевлаштування, одруженого, який має вищу освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2015 року близько 00 годин 00 хвилин до караоке-бару розважального закладу РРК Graf.in , що розташований за адресою: м. Суми, вул. Лермонтова, буд. 15, з метою відпочинку, прийшли раніше знайомі між собою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час роботи закладу, близько 01 години 15 хвилин 27.11.2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, безпричинно, з хуліганських спонукань, використовуючи малозначний привід, підійшов до охоронця РРК Graf.in ОСОБА_9 , який на той час перебував у приміщенні караоке-бару РРК ІНФОРМАЦІЯ_4 поряд зі звукооператором закладу ОСОБА_10 . Маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у грубому порушенні громадського порядку, поєднаному із завданням тілесних ушкоджень, в присутності інших осіб, з хуліганських спонукань, використовуючи малозначний привід, наніс два удари кулаком лівої руки в область лівої брови ОСОБА_9 . Від завданих ударів ОСОБА_9 відійшов на декілька кроків назад. Після цього ОСОБА_8 спробував завдати ОСОБА_9 удар ногою, але ОСОБА_9 від вказаного удару ухилився, в результаті чого ОСОБА_8 впав на підлогу. Потім ОСОБА_9 , захищаючись, наніс ОСОБА_8 удар ногою, після чого знайомі ОСОБА_8 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на той час також знаходилися у стані алкогольного сп`яніння та перебували поряд з ОСОБА_8 , підтримуючи протиправні дії останнього, діючи в інтересах групи осіб, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у грубому порушенні громадського порядку, поєднаному із завданням тілесних ушкоджень, в присутності інших осіб, з хуліганських спонукань, використовуючи малозначний привід, завдали ОСОБА_9 удари по голові та тулубу. Так, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 шість ударів кулаком правої руки в область потилиці, а ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 два удари кулаком правої руки в область спини. Щоб уникнути конфлікту, ОСОБА_9 відійшов від нападників до другого залу караоке-бару, де на той час відпочивали інші відвідувачі закладу, але ОСОБА_6 , з метою продовження вчинення хуліганських дій, пройшов до ОСОБА_9 у інший зал караоке-бару, де у присутності інших осіб, тобто перебуваючи у громадському місці, завдав останньому одного удару правою ногою по лівій нозі ОСОБА_9 та , схопивши охоронця закладу за светр, спробував повалити його на підлогу. В цей час до них підбіг ОСОБА_8 та продовжив наносити ОСОБА_9 удари кулаками по різним частинам тіла. В ході конфлікту до залу зайшли співробітники закладу РРК Graf.in , які і припинили його. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було порушено звичайну роботу РРК Graf.in , при цьому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійно-інфікованої рани 4 x 1,5 см лівої надбрівної області, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 135 від 25.03.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Умисні протиправні дії ОСОБА_6 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, вчинене групою осіб.

Умисні протиправні дії ОСОБА_7 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, вчинене групою осіб.

Умисні протиправні дії ОСОБА_8 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, вчинене групою осіб.

Крім того, у зв`язку з вчиненням вищевказаних протиправних дій, близько 01 години 15 хвилин 27.11.2015 року співробітниками РРК Graf.in була натиснула кнопка тривожної сигналізації, встановлена Управлінням поліції охорони в Сумській області, сигнал з якої надійшов оператору пункту централізованого спостереження Управління поліції охорони в Сумській області. Про отримання сигналу тривоги було повідомлено групі затримання ПЦС № 31 Управління поліції охорони в Сумській області у складі молодшого інспектора Управління поліції охорони в Сумській області ОСОБА_11 та поліцейського-водія Управління поліції охорони в Сумській області ОСОБА_4 , які на той час, згідно графіку чергування співробітників Управлінням поліції охорони в Сумській області, виконували свої службові обов`язки та несли чергування у вказаному районі м. Суми у форменому одязі співробітників поліції. Діючи на підставі п. 2 ст. 4 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, згідно якому державна служба охорони, відповідно до покладених на неї завдань запобігає правопорушенням і припиняє їх у місцях несення служби, ГЗ ПЦС № 31 прослідувала до РРК Graf.in , що розташований за адресою: м. Суми, вул. Лермонтова, буд. 15. Прибувши на місце виклику, співробітникам Управління поліції охорони в Сумській області працівниками РРК Graf.in було повідомлено про вчинення у приміщенні караоке-бару хуліганських дій відвідувачами закладу. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події. У зв`язку з цим, керуючись ст. ст. 31 33 Закону України Про Національну поліцію , згідно яким поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів та опитування особи, співробітники Управління поліції охорони в Сумській області почали спускатися по сходах до приміщення караоке-бару РРК Graf.in . В цей час, близько 01 години 20 хвилин 27.11.2015 року, на сходинковому майданчику між цокольним та першим поверхом закладу, співробітники Управління поліції охорони в Сумській області зустріли раніше незнайомих їм ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, мали неохайний вигляд. На законну вимогу співробітників Управління поліції охорони в Сумській області пояснити обставини виниклого раніше конфлікту, чоловіки давати будь-які пояснення з даного приводу відмовилися. Для з`ясування обставин конфлікту молодший інспектор Управління поліції охорони в Сумській області ОСОБА_11 пішов до приміщення караоке-бару, а поліцейський-водій Управління поліції охорони в Сумській області ОСОБА_4 залишився поряд з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_8 спробував вийти з приміщення закладу. Коли поліцейський-водій Управління поліції охорони в Сумській області ОСОБА_4 зробив останньому зауваження та попрохав залишитися на місці, ОСОБА_8 , який на той момент стояв у безпосередній близькості від ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, почав висловлюватися на адресу поліцейського-водія Управління поліції охорони в Сумській області ОСОБА_4 , який на той час перебував у форменому одязі при виконанні службових обов`язків, нецензурною лайкою та завдав останньому удару головою у ніс, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Перелом кісток носу , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 108 від 04.03.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Від завданого удару ОСОБА_4 відійшов на декілька кроків назад, після чого, з метою відбиття нападу на поліцейського, та подальшого затримання правопорушника, керуючись п. а ч. 3 ст. 45 Закону України Про Національну поліцію , застосував до ОСОБА_8 засіб сльозогінної та дратівливої дії та почав вживати заходів, спрямованих на затримання ОСОБА_8 .

Умисні протиправні дії ОСОБА_8 , які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, в цей час ОСОБА_7 , з метою недопущення затримання поліцейським ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, направлений на опір працівникові правоохоронного органу під час виконанням ним службових обов`язків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що останній виконує своє службові обов`язки по затриманню правопорушника, почав чинити активні дії, що виразилися в утриманні руками за тулуб поліцейського-водія Управління поліції охорони в Сумські і області ОСОБА_4 , чим обмежив його пересування та виконання обов`язків. При спробі поліцейського-водія Управління поліції охорони в Сумській області ОСОБА_4 , який звільнившись від захвату ОСОБА_7 , знову затримати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 продовжив свої протиправні дії, направлені на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, що виразилися у відштовхуванні працівника поліції, як від себе, так і від ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_4 для забезпечення особистої безпеки та припинення правопорушення згідно, ст. 44 Закону України Про Національну поліцію , була застосована фізична сила.

Умисні протиправні дії ОСОБА_7 , які виразилися в опорі працівникові правоохоронного органу ОСОБА_4 під час виконання ним службових обов`язків, кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду про те, що 27.11.2015 року він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійсно вчинив хуліганські дії за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду про те, що 27.11.2015 року він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дійсно вчинив хуліганські дії та опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду про те, що 27.11.2015 року він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дійсно вчинив хуліганські дії та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.

Допитаний у відкритому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду про те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійсно вчинили хуліганські дії, а обвинувачений ОСОБА_7 дійсно вчинив йому опір, як працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а обвинувачений ОСОБА_8 дійсно умисно заподіяв йому, як працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо їх не карати, призначивши їм покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 він не пред`являв, але має намір його пред`явити в порядку цивільного судочинства.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених злочинів та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. с. 39, 40) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачені та потерпілий правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_7 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як: - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_8 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як: - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, оскільки обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено два злочини, передбачені різними статтями Особливої частини КК України, а саме: ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, за жоден з яких його не було засуджено, відтак, на думку суду, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається сукупність злочинів, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки № 7 від 04.06.2010 року.

Крім того, оскільки обвинуваченим ОСОБА_8 було вчинено два злочини, передбачені різними статтями Особливої частини КК України, а саме: ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, за жоден з яких його не було засуджено, відтак, на думку суду, в діях обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається сукупність злочинів, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки № 7 від 04.06.2010 року.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, вчинений ОСОБА_6 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання (а. с. 46, 49) ; - раніше не судимий (а. с. 50) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 52, 53) ; - позитивно характеризується за місцем роботи (а. с. 54) ; - перебуває на військовому обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 20.12.2011 року (а. с. 55, 57) ; - одружений (а. с. 56) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_9 (а. с. 40) .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 51) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив суд суворо його не карати, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді обмеження волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, вчинені ОСОБА_8 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачений ОСОБА_8 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання (а. с. 58, 59) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 61, 63) ; - раніше не судимий (а. с. 64) ; - одружений (а. с. 66) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_9 (а. с. 40) .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 65) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив суд суворо його не карати, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, вчинені ОСОБА_7 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачений ОСОБА_7 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання (а. с. 69, 75) ; - раніше не судимий (а. с. 70) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 71, 72) ; - задовільно характеризується за місцем проживання (а. с. 74) ; - перебуває на військовому обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 21.04.2015 року (а. с. 76, 79) ; - виключно позитивно характеризується за місцем роботи (а. с. 77) ; - має статус учасника бойових дій (а. с. 78) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_9 (а. с. 40) ; - участь у бойових діях (а. с. 78) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, участь у бойових діях винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що ігнорування при призначенні покарання бездоганного минулого життя особи суперечить принципу гуманізму в кримінальному праві. Участь у бойових діях винного у вчиненні злочину свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, про високий бойовий дух і розвинене почуття патріотизму та дає підстави вважати, що вчинення злочинів було випадковим.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 73) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив суд суворо його не карати, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді штрафу, із застосуванням ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_4 пред`явлений не був (а. с. 9) .

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_9 пред`явлений не був (а. с. 9, 40) .

Прокурором Сумської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 до початку судового розгляду був пред`явлений цивільний позов (в порядку п. 12 ч. 2 ст. 36 КПК України) про стягнення з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_8 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4 потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 4769,76 грн. . Дані вимоги підтверджені документально. Суд вважає їх законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю (а. с. 36 38) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 42 45) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні (а. с. 9) .

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, під час досудового розслідування та під час судового розгляду щодо обвинувачених не застосовувались (а. с. 16) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 11, 12, 50 53, 61, 65 67, 69, 70, 75, 76, 296, 342, 345 КК України; ст. ст. 17, 21, 24, 43, 100, 110, 124, 126, 366 371, 373 376, 392, 393, 395 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Визнати ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 296 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов прокурора Сумської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_3 (в порядку п. 12 ч. 2 ст. 36 КПК України) про стягнення з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_8 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4 потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 4769,76 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_8 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_4 потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 4769,76 грн. .

Речові докази, а саме:

- мікрофон AHG HT 43 PLL , виявлений та вилучений 27.11.2015 року під час огляду місця події, переданий 28.01.2016 року технічному директору РРК Graf.in ОСОБА_12 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати йому повернутим;

- DVD диск з записом з зовнішніх та внутрішніх камер відеонагляду РРК Graf.in за 27.11.2015 року зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1