Справа № 346/3064/16-к
Провадження № 11-кп/779/502/2016
Категорія ст. 309 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000467 за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_6 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 08 вересня 2016 року, згідно якого

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , де і проживає,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі заступник прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_6 просить скасувати вирок Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 08.09.2016 року щодо ОСОБА_7 за ст.309 ч.2 КК України. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок Коломийського міськрайонного суду від 08.09.2016 року таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого

внаслідок м`якості. Вказує, що суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 всупереч вимог ст. 374 ч.3 КПК України у мотивувальній частині вироку не вказав, які саме обставини справи та дані на особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів і впливають на пом`якшення покарання, тим самим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Окрім цього, суд першої інстанції безпідставно застосував ст. 69 КК України та призначив покарання нижче від найнижчої межі, не врахувавши суспільну небезпеку вчиненого злочину, обтяжуючу обставину а саме - рецидив злочинів та те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала заперечення на апеляційну скаргу заступника прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_6 в якому зазначає, що дана апеляційна скарга є безпідставною, оскільки Коломийським міськрайонним судом при призначенні покарання обвинуваченому враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані особи винного та обставини, які пом`якшують покарання а саме: повне визнання вини та щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, молодий вік та хворобливий стан здоров`я обвинуваченого. Просить відхилити апеляційну скаргу заступника прокурора Івано Франківської області. Залишити в силі вирок Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 08.ю09.2016 року стосовно ОСОБА_7 .

За вироком суду ОСОБА_7 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 21.06.2010 року Коломийським міськрайонним судом за ст.ст. 307 ч.1, 311 ч.1, ст. 317 ч.1, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 18.01.2013 року згідно ст. 81 КК України, умовно достроково звільнений від відбування покарання на строк 1 рік 1 місяць 11 днів, визнано винним за ст. 309 ч.2 КК України, застосовано ст. 69 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під варту і взято його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання засудженому зазначено рахувати з 08.09.2016 року з 16 год. 30 хв. тобто з часу затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 3631,65 (три тисячі шістсот тридцять одну ) грн. витрат за проведення судово хімічних експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 у липні 2015 року у вечірній час доби перебуваючи у АДРЕСА_2 , неподалік зупинки маршрутних транспортних засобів, знайшов сумку з рослинами маку та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що це є саме рослини маку, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав їх шляхом привласнення з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу - макової соломи для власного споживання. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 переніс знайдені рослини маку до місця свого проживання, що у АДРЕСА_1 , де шляхом просушування виготовив з них особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - макову солому, яку зберігав по місцю проживання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичних засобів для власного споживання, на початку квітня 2016 року, перебуваючи у м. Коломия по бульвару Лесі Українки, у парку імені Трильовського, знайшов паперові згортки, в яких знаходились: подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичний засіб - марихуану та одна таблетка з надписом "Subutex". Після цього, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що у вказаних паперових згортках містяться наркотичні засоби, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав їх шляхом привласнення та в подальшому переніс до місця свого проживання, що у АДРЕСА_1 , де того ж вечора подріблену речовину рослинного походження зеленого кольору спожив шляхом викурювання за допомогою власноруч приготовленого пристрою із пластикової пляшки без дна та металевого наперстка в корку, а таблетку з надписом "Subutex", частково подрібнивши її до порошковоподібної маси, зберігав без мети збуту для власного споживання.

05 квітня 2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області у кримінальному провадженні № 0000371 від 22.03.2016 року за ознаками кримінального провадження передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який проводився за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 , на балконі квартири було виявлено та вилучено суху рослинну речовину у стеблах коричнево-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № 09/12-0269 від 10.05.2016 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, кількість якої у висушеному стані становить 1113,4 грама; під столом на підлозі кухні було виявлено та вилучено пластикову пляшку без дна та металевий наперсток в дерев`яному корку, на поверхнях яких, згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № 09/12-0267 від 06.05.2016 року, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, загальна кількість якого становить, 0,079 грама; у вітальні в тумбочці виявлено та вилучено частину таблетки, яка згідно висновку Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № 09/12-0270 від 06.05.2016 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - бупренорфіном, кількість якого становить 0,0019 грама; чарункову упаковку із надписом "Subutex", всередині якого виявлено та вилучено фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно висновку Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № 09/12-0271 від 18.05.2016 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений - бупренорфін.

Вищевказані наркотичні засоби ОСОБА_7 незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав по місцю свого проживання для власного споживання, без мети збуту.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора просили залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КПК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України ґрунтується на належно зібраних і досліджених по кримінальному провадженні достовірних доказах і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Виходячи з положень ст. 401 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок м`якості, а також неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, на думку колегії суддів призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання. Вчинений злочин за ст. 309 ч.2 КК України відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і судом призначено покарання з врахуванням реальних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому, як вбачається з вироку обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 в силу ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано: повне визнання вини, щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику по місцю проживання (а.с.110), молодий вік обвинуваченого, хворобливий стан здоров`я, та те, що шкоди матеріального чи морального характеру не спричинено.

Згідно положень ст. 69 КК України за наявності кількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Умотивувавши належно, суд першої інстанції у вироку врахував вимоги ст. 69 КК України, та призначив обвинуваченому реальне покарання арешт.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України тому доцільності в призначенні більш суворого покарання колегія не вбачає.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 зазначила, що при призначенні покарання її підзахисному саме прокурор, який брав участь у розгляді даного кримінального провадження, ОСОБА_10 судом першої інстанції запропонував застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України та призначити покарання у вигляді арешту.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора з приводу невідповідності призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого в наслідок м`якості спростовуються висновками наведеними у вироку суду першої інстанції.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено апеляційних підстав передбачених ст. 409 КПК України для скасування вироку суду та постановлення нового, а тому подана апеляційна скарга заступника прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_6 є необгрунтованою, а покарання судом першої інстанції призначене без порушень кримінального та кримінального процесуального закону.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу заступника прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 08 вересня 2016 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу заступника прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_6 залишити - без задоволення, вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4