Справа № 727/567/16-к
Провадження № 1-кп/727/93/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениця м. Чернівці, по національності українка, громадянинка України, не одружена, не працююча, проживаюча в АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд,-
за участю сторін кримінального провадження, а саме:
обвинуваченої ОСОБА_3 ;
В кінці жовтня 2015 року обвинувачена ОСОБА_3 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чого майна знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку мешканців квартири, умисно, таємно з коробки верхньої шухляди тумбочки викрала золотий ланцюг 585 проби вагою 8,36 гр., вартістю 3 921 грн., золотий ланцюг 585 проби вагою 8,36 гр., вартістю 3 330 грн. та золотий ланцюг 585 проби вагою 6,07 гр., вартістю 1 500 грн.. Після чого з місця скоєння злочину пішла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, своїми умисними діями завдала потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8 751 грн..
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала повністю.
Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_3 , її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, які нею не оспорюються в судовому засіданні.
В ході досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 27 січня 2016 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині та в повному обсязі відшкодувала спричинену її діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 ..
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 по ст.185 ч.1 КК України у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 гривень штрафу в дохід держави.
На момент підписання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено.
Обвинувачена ОСОБА_3 відмовилась від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 , погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання нею угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_5 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її підозрюють, та роз`яснено її права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_6 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненного ОСОБА_3 кримінального правопорушення по ст.185 ч.1 КК України, таємне викрадення чужого майна є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 27 січня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу та вважає, що таке покарання належить її призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваної, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,-
З а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 січня 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_3 винною по ст. 185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
СУДДЯ: ОСОБА_7