Ухвала
іменем україни

25 жовтня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032, та вказане кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статями 468-475 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу районного суду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вказаними ухвалами та просить їх скасувати.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Так, згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Також в касаційному порядку відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції на підставі угоди після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок.
Як убачається з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов для розгляду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, у затвердженні якої ухвалою суду відмолено.
Не погоджуючись з таким рішенням прокурор оскаржив його до апеляційного суду з поданням відповідної апеляційної скарги, у відкритті провадження за якою відмовлено.
З огляду на положення ст. 424 КПК України оскаржувана ухвала районного суду не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Що стосується оскаржуваної ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті провадження, то хоча зазначене рішення і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення

про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу районного суду було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно на підставах, на яких його не може бути оскаржено згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Оскільки прокурор подав апеляційну скаргу на судове рішення, прийняте під час підготовчого судового провадження після надходження обвинувального акту до суду першої інстанції, то воно не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
Саме з таких підстав апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, як поданою на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з рішенням апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
відмовити прокурору відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3