Провадження № 1-кс/554/2062/2016
УХВАЛА
Іменем України
16 червня 2016 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000035, -

встановила:

До суду надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову від 26.02.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000035 від 05.06.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, з якою скаржник не погодився та просив скасувати, мотивуючи тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена без повного і всебічного дослідження всіх обставин справи, зокрема слідчим проігноровано вимоги ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 10.08.2015 року.

В судовому засіданні скаржник та його захисник скаргу підтримали, наполягали на її задоволенні.

Прокурор заперечував щодо скарги та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що приводом до відкриття кримінального провадження №0000035 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України, стала заява ОСОБА_6 щодо нелюдського поводження з ним під час перебування в ІТТ Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області у 2004 році.

26.02.2016 року постановою старшого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0000035 від 05.06.2013 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях начальника Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 та начальника ІТТ Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 , ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України; в діях працівників Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10.08.2015 року скасовано попередню постанову від 21.02.2014 року про закриття зазначеного кримінального провадження та матеріали провадження направлено прокурору для здійснення досудового розслідування.

Однак, слідчим не виконано вказівок, викладених в ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 10.08.2015 року, а саме: слідчий, який проводив перевірку тверджень скаржника, обмежився формальним допитом осіб, які нібито утримувалися в період зазначений ОСОБА_6 в Кобеляцькому ІТТ та приєднанням висновку службової перевірки,слідчим не було звернуто увагу на те, що опитані свідки дають суперечливі показання з приводу їх перебування чи в Кобеляцькому ІТТ чи в Полтавському СІЗО в період зазначений ОСОБА_6 .

Так, у своїх рішеннях Барабанщиков проти Росії від 8 січня 2009 року, Тотева проти Болгарії від 19 травня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначав, що у ході розслідування мають здійснюватися «всі розумні кроки» та докладатися необхідні зусилля для досягнення визначених цілей; стандартний перелік доказів, які необхідно зібрати, включає у себе докладні та вичерпні свідчення потерпілих; дані їхньої медичної, бажано - судової експертизи; належне опитування і, за необхідності, виявлення всіх причетних до обвинувачення осіб; належні показання свідків, до яких можуть належати і показання інших затриманих, охорони, працівників правоохоронних органів та інших посадових осіб; огляд місця події для збирання доказів, аналіз досьє тримання особи під вартою, рішень, матеріалів справи та іншої документації, пов`язаної з інцидентом

Виходячи з норм ст. 2, п.17 ст. 3, ст.ст. 9, 40, глави 20 КПК України, на прокурора, керівника органу досудового розслідування та слідчого покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення. Слідчий здійснює досудове розслідування виключно в межах своєї компетенції, передбаченої КПК України, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий не провів належної перевірки і прийшов до передчасного висновку про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, постанова від 26.02.2016 року про закриття провадження № 0000035 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000035, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 від 26.02.2016 року про закриття кримінального проводження № 0000035.

Матеріали кримінального провадження № 0000035 направити до прокуратури Полтавської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1