Справа № 206/1166/16-к
Провадження № 1-кп/206/86/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" квітня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Гловуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001693 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, вдівця, інваліда 2 групи, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 10.12.1982 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 206 КК України ( в редакції1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнився 10.12.1985 року по відбуттю строку покарання;

- 22.01.1990 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 142 КК України ( в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна , звільнився 12.09.1997 року по відбуттю строку покарання;

- 17.12.1999 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 193, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна; 14.03.2000 року згідно постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Самарського районного суду м. дніпропетровська від 17.12.1999 року відмінено в зв`язку з порушення вимог ст. 22 КПК України та кримінальну справу № 680820 направлено на додаткове розслідування; 28.08.2001 року після перегляду вироку Самарським районним судом

м. Дніпропетровська засуджений за ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 193, ст. 44, ч. 2 ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року)до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 09.03.2002 року по відбуттю покарання;

- 14.09.2004 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнився 20.12.2008 року по відбуттю стороку покарання;

- 31.05.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 26.10.2015 року приблизно о 19.00 годині знаходився біля магазину «Левада» , розташованого по вул. Ярової, 50 у м. Дніпропетровську, де , сидячи на лавці, побачив раніше знайомого ОСОБА_5 . В цей час на грунті тривалих неприязних відносин, які склались між ними раніше, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, реалізуючи який , ОСОБА_4 в той же день , тобто 26.10.2015 року, приблизно о 19 годин 05 хвилин , знаходячись біля магазину «Левада» по вул. Ярової, 50 у м. Дніпропетровську, діючи умисно, тримаючи в правій руці кухонний ніж, яким відкривав в той час пляшку з - під пива, в момент , коли ОСОБА_5 намагався присісти на лавку, розташовану з лівої сторони від ОСОБА_4 , навмисно вдарив ним один раз у ділянку грудної клітини справа потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого причинивши потерпілому згідно висновку судово- медичної експертизи № 615 е від 16.02.2016 року проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною на грудній клітині по середньо-ключичній лінії (на відстані 128 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 5 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раневий канал з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та далі проникає в плевральну порожнину праворуч з явищами гемопневмотораксу (кров та повітря в плевральній порожнині), , які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;, від якого потерпілий ОСОБА_5 впав лівим боком через лавку.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел , направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , тримаючи вказаний кухонний ніж у правій руці, навмисно наніс ним ще один удар по задній поверхні правого стегна потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши своїми умисними діями потерпілому тілесне ушкодження у вигляді наскрізного колото-різаного поранення правого стегна з ранами на задній поверхні правого стегна (на відстані 72 см вгору від підошовної поверхні стоп) та раною на внутрішній поверхні правого стегна (на відстані 75 см вгору від підошовної поверхні стоп), які сполучаються раневим каналом з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та м`язової тканини, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 615е від 16.02.2016 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині при вищезазначених обставинах визнав частково, суду пояснив, що між ним та потерпілим були давні неприязні стосунки. 26.10.2015 року він, його двоюрідний брат, потерпілий та ще одна особа порались по - господарству у нього дома. Його брат та потерпілий пішли здавати металобрухт для придбання за виручені гроші спиртних напоїв, коли брат повернувся, то розповів, що ОСОБА_6 знову висловлював на адресу ОСОБА_4 претензії та невдоволеність його поведінкою. Ввечері , проводжаючи свого брата, біля магазину «Левада» , він сів на лаву, та ножем почав відкорковувати пляшку пива, побачив потерпілого, який став ображати його та кинувся на нього битися. Під час бійки він, обвинувачений , вдарив потерпілого ножем, куди саме вдарив не пам*ятає, вдарив, не цілившись , після чого вони вдвох впали з лавки , та він знову вдарив потерпілого ножем. Обвинувачений не заперечує, що від його дій потерпілому завдані тілесні ушкодження, пояснив, що з місця скоєння злочину не зникав, сприяв виклику «швидкої» медичної допомоги, від слідства не переховувався. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати,
В подальшому обвинувачений повністю визнав свою вину, пояснивши, що згадав обставини скоєння злочину і підтвердив пояснення потерпілого ОСОБА_5 про обставини нанесення тілесних ушкоджень..
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини , викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив суду, що між ним та обвинуваченим жодних неприязних стосунків не було. 26.10.2015 року ввечері вийшов прогулятись, сів на лавку біля обвинуваченого , якби між ними були неприязні стосунки, він би не сідав поруч з ОСОБА_4 . Обвинувачений раптово накинувся на нього з ножем, вдаривши його у бік та у ногу. Така поведінка обвинуваченого для нього була неочікувана. Після завдання обвинуваченим йому тілесних ушкоджень жодної допомоги йому не надавав, він , потерпілий, забіг до приміщення магазину, біля якого вони сиділи, та поросив продавчиню та охоронця викликати меддопомогу та працівників правоохоронних органів.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочині, винуватість обвинуваченого повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, належність і допустимість яких ніким не оспорюється.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 615е при огляді потерпілого ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме:

- проникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною на грудній клітині по середньо-ключичній лінії (на відстані 128 см. вгору від підошовної поверхні стоп та на 5 см праворуч від умовної серединної лінії тіла) переходить в раневий канал з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та далі проникає в плевральну порожнину праворуч з явищами гемопневмотораксу (кров та повітря в плевральній порожнині), яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- наскрізне колото-різане поранення правого стегна з ранами на задній поверхні правого стегна (на відстані 72 см вгору від підошовної поверхні стоп) та раною на внутрішній поверхні правого стегна (на відстані 75 см вгору від підошовної поверхні стоп), які сполучаються раневим каналом з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та м`язової тканини, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день)( Т. 1 а.п. 84).

Протоколом огляду місця події від 26.10.2015 року та фото-таблицею до нього відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , де обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження , від яких на землі залишились плями бурого кольору (Т. 1 а.п. 7-9).
Відповідно до протоколу огляду речей від 26.10.2015 року, були оглянуті речі потерпілого ОСОБА_5 , на яких видно сліди речовини бурого кольору, а також сліди пошкодження у вигляді порізу, які відповідно експертизи № 70/02-386 від 12.01.2016 року могли утворитись від удару колючо-ріжучим предметом одномоментно (Т.1 а.п. 10, 52-59).
Згідно протоколів проведення слідчих експериментів від 23.02.2016 року, обвинувачений та потерпілий в присутності понятих та судово-медичного експерта розповіли та показали обставини нанесення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та послідовність їх нанесення (Т.1 а.п. 105-110).

Як вбачається з висновків судово- імунологічної експертизи № 1934 від 11.12.2015 року на вилучених з місця скоєння правопорушенні листків дерев, було знайдено кров людини з антигенами А, В і Н, що не виключає можливості походження від потерпілого ОСОБА_5 , що згідно до висновку судово- медичної експертизи № 530к від 02.12.2015 року груповій характеристиці крові якого властиві всі виявлені антигени А,В і Н (Т. 1 а.п 26,45-47).

Аналізуючи належні і допустимі докази в їх сукупності , суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_4 вчинив дії, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий (Т. 1 а.п. 129-130), за місцем мешкання характеризується задовільно (Т. 1 а.п. 136), інвалід 2 групи (Т.2 а.п. 34), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (Т. 1 а.п. 134-135), скоїв злочини, яки відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 рецидив злочину..
З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статі з застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком з обмеженнями, які передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Крім того згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, за проведення судових експертиз № 70/02-386 від 12.01.2016 року та № 70/02-387 від 11.01.2016 року підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь експертної установи 982 грн. 08 коп. (т. 1 а.п. 60,69).
Цивільний позов по справі не заявлено.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - у вигляді домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п*яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді тримання під вартою, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - домашній арешт, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, номер рахунку НОМЕР_1 , МФО 805012, ) документально підтверджені витрати за проведення судових експертиз № 70/02-386 від 12.01.2016 року в розмірі 613 грн. 80 коп. та № 70/02-387 від 11.01.2016 року в розмірі 368 грн. 28 коп.
Речові докази по справі: змиви з рук , зразки крові ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , залишки змивів, два листка дерев - знищіти.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1