Справа № 362/3100/13-к
Провадження № 1-кп/362/115/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000067 від 22.11.2012 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лосівка, Семенівського району, Чернігівської області, українки, громадянки України, заміжньої, освіта середня спеціальна, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам та службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Саливонки, Васильківського району, Київської області, українки, громадянки України, вдови, освіта середня спеціальна, працюючої землевпорядником Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000067 від 22.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 : у період з початку січня 2005 року до 12 липня 2005 року, точної доти та часу не встановлено, виконуюча обов`язки Саливонківського сільського голови ОСОБА_6 , будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, здійснюючи відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» функції представника влади, являючись службовою особою, будучи достовірно обізнаною про порядок видачі та внесення змін до Державних актів на право власності на земельну ділянку, зловживаючи службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, в порушення вимог ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 за № 354/3647, всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах ОСОБА_8 , за попередньою змовою зі спеціалістом-землевпорядником сільської ради ОСОБА_7 , підписала підготовлені останньою зміни до державних актів на право власності на земельні ділянки серії КВ №2 (2 екземпляри), серії КВ №067950- 39583 (2 екземпляри), а саме до екземплярів, які знаходились у ОСОБА_8 та до екземплярів, які зберігались в Управлінні Держкомзему у Васильківському районі Київської області, щодо розміру часток співвласників земельних ділянок. Таким чином, ОСОБА_6 власноручно затверджено своїм підписом внесені до вищевказаних державних актів виправлення площі часток, з яких стало у власності ОСОБА_8 замість ? частини 2/3 частини, а в свою чергу у ОСОБА_4 замість ? частини 1/3 частина земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3 . Надалі, ОСОБА_6 скріпила дані зміни у державних актах відтиском печатки Саливонківської сільської ради.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив дане кримінальне провадження призначити до розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 заявили письмове клопотання про повернення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурора, яке обґрунтували наступним, що в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченими, які прокурор вважає встановленими, не відповідають дійсним обставинам. В зазначеному обвинувальному акті не встановлено час закінчення вчинення кримінального правопорушення, а саме, час внесення виправлень в Державних актах, що зберігалися в архівному відділі Держкомзему, що є обов`язковою умовою і підлягають доказуванню, і цей обов`язок відповідно до ст. 92 КПК України покладено на слідчого та прокурора.

Крім цього, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про проведення будь-яких слідчих дій на виконання вказівок ухвали суду від 07.10.2015 року. Без проведення слідчих дій та отримання відповідних доказів, наведені в обвинувальному акті обставини (факти) часу здійснення виправлень в Державних актах у період спочатку січня 2005 року о 12.07.2005 року є припущення прокурора, яке не може бути покладено в обґрунтування судового рішення у справі.

Крім того, прокурором не виконано вказівок ухвали суду від 07.10.2015 року щодо конкретизації викладу фактичних обставин з врахуванням доводів ОСОБА_4 про те, що зміни до Державних актів, які зберігалися в управління Держкомзему, були внесені в кінці 2005 року. Внесення змін до Державних актів в кінці 2005 року встановлено і ухвалами слідчого судді від 13.12.2012 року справа №1-кс/1008/263/12 та від 01.02.2013 року справа №162/775/13-к при задоволенні клопотання слідчого про виїмку Державних актів, які зберігалися в Держкомземі для проведення графологічної експертизи. Прокурором ці суперечності обвинувальним актом не усунуто, що може означати можливе приховування самим прокурором іншого злочину, вчиненого ОСОБА_6 поза межами виконання повноважень сільського голови. Самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільне-небезпечних діянь.

Обвинувачення за ст. 353 КК України ОСОБА_6 обвинувальним актом не пред`являлося, хоча в кінці 2005 року ОСОБА_6 не виконувала обов`язки сільського голови, але в цей час в архівних Державних актах підписалася, як в.о. сільського голови і скріпила свій підпис печаткою сільради.

В обвинувальному акті (стор. 4-10) прокурор неодноразово зазначав обставини, що ОСОБА_6 «неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через сумнівне ставлення до них». Однак, таке ставлення особи до своїх службових обов`язків є кваліфікуючою ознакою іншого злочину службової недбалості, обвинувачення в якому ОСОБА_6 не висувалося.

В обвинувальному акті (стор.6-12) прокурор неодноразово зазначав обставини, що ОСОБА_7 «в супереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем». Однак, таке ставлення особи до своїх службових обов`язків є кваліфікуючою ознакою іншого злочину «зловживання владою або службовим становищем», обвинувачення в якому ОСОБА_7 не висувалося.

В обвинувальному акті (стор.2, 6, 8, 11) прокурор неодноразово посилався на неіснуючу дату проведення 3 сесії 24 скликання Саливонківської сільської ради, яка 17.02.2002 року не проводилася.

Викладені в обвинувальному акті обставини, які обтяжують покарання не відповідають в повній мірі дійсним обставинам. ОСОБА_4 80 років, за віком він відноситься до категорії осіб похилого віку, що згідно ст. 67 ч. 1 п. 6 КК України віднесено до обставин, які обтяжують покарання, хоча обвинувальним актом при кваліфікації обвинувачення встановлено відсутність цієї обставини. В той же час обвинувальний акт містить відомості, що він є людиною похилого віку (стор. 14 акту). Такі наявні суперечності прокурором в обвинувальному акті не усунуто.

В обвинувальному акті неодноразово (стор. 4, 5, 6, 9,10, 12) прокурором наводилися обставини вчинення злочину групою осіб в складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за їх попередньою змовою. Такі дії обвинувачених прокурором віднесено до обставин, які обтяжують покарання, але обвинувачення за вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою за ч. 2 ст. 28 КК України у формуванні обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурором не пред`являлося і ці суперечності обвинувальним актом не усунуто.

Щодо обставин, які пом`якшують покарання, то до таких обвинувальним актом віднесено «щире каяття», але не наведено жодних конкретних обставин в чому воно полягає.

Обвинувальний акт не містить відомостей, що обвинувачені добровільно відшкодували йому, ОСОБА_4 , заподіяну їхніми протиправними діями шкоду.

Обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме, витрат пов`язаних його поїздками з м. Києва до м. Василькова в судові засідання, за викликами слідчого та прокурорів, витрати пов`язані з надання йому правової допомоги, витрати пов`язані з відновленням втраченого стресами здоров`я, все це залишилось поза увагою слідчих та прокурора.

Обвинувальний акт не містить відомостей про наявність у справі цивільного позову ОСОБА_4 , які через канцелярію суду ще в жовтні 2015 року був заявлений до початку розгляду справи. Копії позовної заяви цивільного позову були надані сторонам кримінального провадження та прокурору. Заявлені відомості про цивільний позов в обвинувальному акті не відповідають дійсним обставинам.

Обвинувальний акт та реєстр не містить відомостей про залучення експерта та про розмір витрат на залучення експерта під час проведення експертизи належності підпису обвинуваченим під виправленнями в Державних актах, при визначенні розміру середньо-ринкової вартості землі, чим наноситься майнова шкода державним інтересам. Обов`язковість доказування цих обставин встановлено ст. 91 КПК України і цей обов`язок згідно ст. 92 КПК України покладено на слідчого та прокурора, які його не виконали, що є також підставою для повернення обвинувального акту прокурору для виправлення недоліків.

Щодо реєстру наданого прокурором, то він лише підтверджує відсутність проведення будь-яких слідчо-розшукових та інших слідчих дій в часі після повернення обвинувального акту прокурору, згідно ухвали суду від 07.10.2015 року.

В реєстрі відсутні відомості про повторну виїмку технічної документації та Державних актів з управління Держкомзему, хоча в розділі 4 реєстру (речові докази), є посилання на них, як докази.

Наданий суду обвинувальний акт не оформлений належним чином, а саме підпис прокурора не посвідчений печаткою Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а сам обвинувальний акт не погоджений прокурором вищого рівня (ст. 341 КПК України).

Відповідно до п. 9.5.1 «Інструкції з діловодства органів прокуратури України», затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 року, засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердженням та проставлянням печатки.

Наведені вище обставини свідчать про наявність в обвинувальному акті та додатках до нього ряду суттєвих недоліків, що вказує на не відповідність обвинувального акту та додатків вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України та підлягають поверненню прокурору.

Крім цього, заявлено клопотання ОСОБА_4 щодо обрання заходів забезпечення кримінального провадження у спосіб заборони ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізовувати своє право власності на користь інших осіб.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечували про призначення даного кримінального провадження до розгляду, з приводу повернення обвинувального акту прокурору заперечили.
Заслухавши всіх учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, щодо повернення обвинувального акту прокурору, а клопотання прокурора та обвинувачених, щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Як вбачається з обвинувального акту, щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 12.03.2016 року, в ньому не були усунуті недоліки, які зазначені в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2015 року та в ухвалі Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 року про повернення обвинувального акту прокурору, а саме, не зазначений дійсний час вчинення кримінальних правопорушень обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з врахуванням доводів потерпілого ОСОБА_4 про те, що зміни до Державних актів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему, були внесені в кінці 2005 року після того, як він одержав належним чином завірені копії таких документів без виправлень. В обвинувальному акті стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначено, що їх дії не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків. Разом з тим, дії обвинуваченої ОСОБА_6 прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 364 КК України, яка не містить кваліфікуючої ознаки тяжких наслідків. Це стосується і щодо обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України, яка в своїй диспозиції теж не містить такої кваліфікуючої ознаки, як тяжкі наслідки. В пред`явленому обвинуваченні обвинуваченій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 364 КК України вказано, що своїми діями ОСОБА_6 , які виразились в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службового становища в супереч інтересам служби, завдано істотної шкоди охоронюваним законом права та інтересам окремих громадян та державним інтересам, а саме, підірвано авторитет та престиж органу місцевого самоврядування Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, а також завдано істотної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , оскільки останній тривалий час, будучи людиною похилого віку, з метою реалізації свого права на спадщину, змушений звертатися до суду. Разом з тим, зазначивши в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 , що її дії не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків, оскільки потерпілий ОСОБА_4 , як спадкоємець ОСОБА_9 , фактично не позбавлений права власності на вищезазначені земельні ділянки, оскільки підроблені вищевказані Державні акти не були використані в подальшому для оформлення будь-яких правочинів, в тому числі щодо відчуження земельних ділянок.

В обвинувальному акті щодо обох обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не конкретизовано в чому виразилось підірвання авторитету та престижу органу місцевого самоврядування Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області внаслідок внесення виправлень в Державні акти, які відповідно до п. 2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання Державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» є недійсними з моменту внесення любих виправлень в них, а також не конкретизовано коли і з яких саме підстав потерпілий ОСОБА_4 звертався до суду та з якого приводу. А тому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в подальшому ніяким чином не змогли б використати ці Державні акти з внесеними виправленнями для оформлення будь-яких правочинів.

Крім цього, виклад фактичних обставин в обвинувальному акті протирічить чинному законодавству, а саме, як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_8 17.02.2002 року рішенням 3 сесії ХХІV скликання Саливонківської сільської ради №22-3-24 «Про передачу громадянам земельних ділянок в приватну власність для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який являвся одним із трьох співвласників житлового будинку, передано в спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 . А тільки в подальшому, 12.11.2002 року ОСОБА_4 , діючи від свого імені та за дорученням від імені ОСОБА_10 , подарував ОСОБА_8 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною побутових будівель та споруд, що знаходяться по АДРЕСА_3 .

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що прокурором не з`ясовано правомірність передачі ОСОБА_8 у власність земельної ділянки безоплатно за вищевказаною адресою, яка на той час не була співвласником вищезазначеною нерухомості, що в подальшому потягло інші наслідки, які перебувають в прямому причинному зв`язку.

В обвинувальному акті зазначено, що цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки до початку проведення підготовчого судового засідання Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 року такий позов ним було подано, який був вручений обом обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також прокурору.

В обвинувальному акті, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначено розмір витрат на залучення експертів, які були залучені для проведення експертиз під час досудового розслідування.

Обвинувальний акт не містить його затвердження, тобто відсутня печатка Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

З вищевикладеного вбачається, що зазначений обвинувальний акт є неконкретизованим та суперечливим, а тому підлягає поверненню прокурору.

Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, які долучений до обвинувального акту, в розділі ІІ прийняті в ході досудового розгляду процесуальні рішення в п. 15 вказано, що 11.02.2016 року після повернення обвинувального акту прокурору цього ж дня було призначено слідчого ОСОБА_11 , що не відповідає нормам КПК України.

В іншій частині клопотання потерпілого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, п. 5 ч. 2 ст. 291, 371-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5 задоволити частково.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000067 від 22.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України повернути прокурору Васильківському відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення зазначених недоліків.

Зобов`язати Васильківський відділ Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області усунути виявлені недоліки до 15.04.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1