Справа № 740/5269/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/233/2016
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001294, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Шлях, Ніжинського району, Чернігівської області, громадянина України, який знаходиться в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, з середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем з ремонту бронетехніки ТОВ «НВК «Техімпекс» с. Засупіївка, Яготинського району, Київської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 3 серпня 2015 року Борзнянським райсудом за ст.185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 1190 гривень,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 306 грн. 09 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду були подані апеляційній скарги, в яких:

- обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій просить змінити вирок суду, пом`якшити призначене покарання та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що судом при призначенні покарання належним чином не було враховано: його належну поведінку під час дії відносно нього запобіжного заходу; наявність постійного місця роботи на оборонному підприємстві; повне відшкодування збитків потерпілій за рахунок боргових зобов`язань.

- потерпіла ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_8 покарання не пов`язане з реальним позбавлення волі з тих підстав, що призначене останньому покарання є надто суворим.

Суд першої інстанції встановив, що близько 15 години 40 хвилин 03 серпня 2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи на пероні залізничного вокзалу станції Ніжин, що за адресою : м. Ніжин вул. Вокзальна, 8, дізнався від своєї дружини ОСОБА_10 , що їхню спільну малолітню дитину покусала собака.

Підійшовши до дружини побачив, що вона знаходиться на пероні, тримає на руках дитину, а поблизу у стані алкогольного сп`яніння, на лавці перону, лежав ОСОБА_11 до якого не підпускала собака, вкусивши його. Через деякий час з електропотягу Шостка-Київ вийшов невстановлений досудовим розслідуванням чоловік, який здійснив постріли з невстановленої зброї в бік собаки, відігнавши її з перону.

Після цього, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_11 та маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, став умисно наносити йому множинні удари ногами та руками в область голови та тулубу, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент їх спричинення, що потягли настання смерті потерпілого.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 .

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, тяжкість наслідків які настали, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан, неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_11 , думку потерпілої. Прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та відсутність обставин, які обтяжують покарання і на підставі ст. 69 КК України вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 121 КК України

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які в апеляційних скаргах посилаються апелянти, були враховані судом першої інстанції та колегією суддів апеляційного суду, що і дало змогу призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4