Справа № 152/2465/13-к
У Х В А Л А

23 грудня 2013 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора Мазура О.І.

захисника підозрюваного

ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_3

слідчого СВ

Шаргородського

РВ УМВС ОСОБА_5

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчих органів щодо відмови в задоволенні клопотання захисту в кримінальному провадженні №0000380 від 18.08.2013 року (в порядку ст.303 КПК України),

встановив:

20.12.2013 року в провадження слідчого судді Шаргородського районного суду надійшла вказана скарга ОСОБА_3, в якій останній просить скасувати постанову слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_5 про відмову у задоволенні його та адвоката ОСОБА_4 клопотання про призначення та проведення повторної судово-медичної експертизи експертами Головного бюро СМЕ України; задовольнити клопотання адвоката про призначення та проведення повторної судово-медичної експертизи експертами Головного бюро СМЕ України, зобовязавши слідчого призначити та провести повторну експертизу у кримінальному провадженні №0000380 від 18.08.2013 року експертами Головного бюро СМЕ України.

Скаргу мотивує тим, що 8.11.2013 року слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні його, як підозрюваного, та його захисника ОСОБА_4 клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000380, яка не відповідає вимогам КПК України, оскільки не вирішено клопотання по суті, чим порушується право підозрюваного на захист.

Крім того, на його думку, не існує кримінального провадження за №0000380 від 18.08.2013 року за ч.2 ст.122 КК України.

До того ж, слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області залишив поза увагою у своїй постанові про відмову у задоволенні клопотання відсутність геодинамічних показників у ОСОБА_6 та порушення судово-медичними експертами Вінницького обласного бюро СМЕ вимог ч.1 ст.102 КПК України, якою забороняється збирання експертами доказів по справі, що дає підстави для недовіри експертам, які, крім цього, обійшли характеристику тілесних ушкоджень, клінічні показники ОСОБА_6

Резолютивна частина постанови слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 щодо проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні не відповідає заявленому клопотанню.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні не ставили питання про проведення невизначених процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Вважають, що слідчий Зозуля Д.В., всупереч вимогам ст.220 КПК України, взагалі не вирішив клопотання підозрюваного та його захисника про призначення повторної судово-медичної експертизи, шляхом повного замовчування викладених обставин та обґрунтованих підстав для проведення такої експертизи експертами Головного бюро СМЕ України.

20.12.2013 року ухвалою слідчого судді призначено судовий розгляд даної скарги на 23.12.2013 року.

При судовому розгляді скарги підозрюваний ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу у повному обсязі, посилаючись на ті самі обставини. Крім того, суду пояснили, що проведена експертами Вінницького обласного бюро СМЕ експертиза має упущення, підтвердженням чого є висновок спеціаліста ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» за №493/13 від 18.12.2013 року, з якого вбачається, що висновок експертів Вінницького обласного бюро СМЕ за №121-к не може бути обґрунтованим через те, що до участі в експертизі не залучено фахівців у галузі нейрохірургії чи неврології, нефрології та урології, рентгенолога, не враховані клінічні показники потерпілого ОСОБА_6 при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Слідчий Зозуля Д.В. не належним чином розглянув їх клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи. Призначення додаткової експертизи не зможе виправити ситуацію, оскільки ця експертиза є доповненням до основної, яка проведена без залучення спеціалістів у галузі нейрохірургії чи неврології, нефрології та урології, рентгенолога. Крім того, вважають, що, крім скасування постанови слідчого про відмову у проведення повторної експертизи, слід зобовязати останнього призначити повторну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити саме Головному бюро СМЕ України, посилаючись на те, що при проведенні повторної експертизи експертами Вінницького обласного бюро СМЕ останні будуть підтримувати висновки своїх колег і дадуть необєктивний висновок, тоді як цей висновок має важливе значення для кваліфікації злочину та обєктивного вирішення кримінального провадження.

Слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги, оскільки, на його думку, викладені в ній обставини не відповідають дійсності. Вважає, що скарга безпідставна, він проводить досудове розслідування відповідно до вимог КПК України. У кримінальному провадженні №0000380 ним була призначена судово-медична експертиза, проведення якої було доручено експертам Вінницького обласного бюро СМЕ, з висновком якої від 16.10.2013 року за №121-к не погодився підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник, у звязку із чим ним 20.11.2013 року призначена додаткова експертиза і на розгляд експертів поставлені ті питання, які цікавлять підозрюваного та його захисника. Оскільки додаткова експертиза не проведена, то можливе залучення спеціалістів до її проведення. З цих же підстав ним було відмовлено підозрюваному та його захиснику у проведенні повторної експертизи, про що винесено постанову від 8.11.2013 року.

Прокурор Мазур О.І. в судовому розгляді скарги ОСОБА_3 зазначив, що скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи висновок спеціаліста Головного бюро СМЕ МОЗ України від 18.12.2013 року за №493/13. Тому постанову слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 8.11.2013 року слід скасувати, але підстав для призначення повторної експертизи спеціалістами Головного бюро СМЕ України не вбачає. Вважає, що така експертиза може бути проведена експертами Вінницького обласного бюро СМЕ у іншому складі із залученням спеціалістів у галузі нейрохірургії чи неврології, нефрології та урології, рентгенолога, враховуючи, що ОСОБА_3 висунуто підозру, а призначення експертизи в Головне бюро СМЕ України сприятиме затягуванню строків досудового розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_3, його адвоката ОСОБА_4, слідчого Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_5, думку прокурора Мазура О.І., дослідивши матеріали кримінального провадження за скаргою ОСОБА_3, прийшов до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (в ред. 2012 року).

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та якими особами.

Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Пунктом 7 частини 1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст.306 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя встановив, що 6.11.2013 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 направив слідчим органам СВ Шаргородського РВ УМВС клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000380 (а.п.20-22).

8.11.2013 року слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні проведена комплексна судово-медична експертиза в порядку ст.221 КПК України експертами Вінницького обласного бюро СМЕ (а.п.23). При цьому слідчий зазначив, що висновок СМЕ наданий комісією експертів, тому виключає будь-яку недовіру до експертів та відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим та обєктивним, надає відповіді на поставлені запитання.

20.11.2013 року слідчим Зозулею Д.В. призначено у кримінальному провадженні №0000380 додаткову судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про наявність причинного звязку між нанесеними тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 та наслідками, з врахуваннях вроджених вад розвитку нирок у ОСОБА_6, що вбачається із пояснень слідчого під час судового розгляду скарги.

З висновку спеціаліста ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» за №493/13 від 18.12.2013 року вбачається, що висновок експертів Вінницького обласного бюро СМЕ за №121-к від 16.10.2013 року не є обґрунтованим, оскільки: при проведенні експертизи в обовязковому порядку не вивчено спеціалістом у галузі променевої діагностики (рентгенологом) сім рентгенограм на імя ОСОБА_6 за №№7155, 7156, 7167, 7168, 7169, 7397, 7398; відсутні дані про те, чи досліджувалася кров потерпілого на вміст алкоголю, наявність якого могла негативно вплинути на перебіг травматичного процесу та подовжити термін перебування на лікуванні; при викладенні даних УЗД органів черевної порожнини потерпілого не проведена деталізація дослідження, що не дозволяє встановити динаміку розвитку гематом нирки у потерпілого; для встановлення наявності, ступеню травматизації нирок потерпілого та можливого впливу вроджених вад на перебіг травматичного процесу потребує залучення до експертної комісії фахівців в галузі нефрології та урології, що не було виконано; при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень щодо діагнозу закритої черепно-мозкової травми у потерпілого слід було залучити фахівця в галузі нейрохірургії чи неврології, що не було зроблено. Усунення вказаних протиріч можливе тільки в ході проведення повторної судово-медичної експертизи з обовязковим залученням фахівців в галузі нефрології, урології, рентгенології, неврології чи нейрохірургії (а.п.60-62).

Виходячи з наведеного, слідчий суддя не приймає до уваги посилання слідчого Зозулі Д.В. на те, що суперечності можуть бути усунуті при залучення спеціалістів в галузі нефрології, урології, рентгенології, неврології чи нейрохірургії при проведенні додаткової експертизи, і що висновок експертизи від 16.10.2013 року за №121-к Вінницького обласного бюро СМЕ є обєктивним та обґрунтованим, з огляду на вказаний вище висновок спеціаліста Головного бюро СМЕ МОЗ України.

Відтак, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 8.11.2013 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про призначення повторної судово-медичної експертизи підлягає скасуванню, а клопотання підлягає повторному розгляду слідчим, відповідно до вимог ст.220 КПК України та з врахуванням висновку спеціаліста Головного бюро СМЕ МОЗ України від 18.12.2013 року за №493/13.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги підозрюваного ОСОБА_3 про задоволення клопотання його захисника про призначення і проведення повторної судово-медичної експертизи експертами Головного бюро СМЕ України, зобовязавши слідчого призначити та провести повторну судово-медичну експертизу експертами Головного бюро СМЕ України, виходячи із наступного.

Скарга ОСОБА_3 розглядається в порядку ст.303 КПК України, яка не передбачає вирішення питання слідчим суддею про призначення експертизи. Зазначене клопотання може бути подане до слідчого судді в порядку ст.244 КПК України, а не ст.303 КПК України.

Частиною 2 статті 243 КПК України передбачено, що сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, в тому числі обовязкової.

Частиною 1 статті 244 КПК України встановлено, що у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, яка заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.

Крім того, нормами КПК України не передбачено, що сторона захисту має право клопотати перед слідчим суддею про зобовязання сторони обвинувачення провести ту чи іншу слідчу дію.

Так само, нормами КПК України не передбачено, що слідчий суддя має право втручатися у процесуальну діяльність слідчого при проведенні досудового розслідування.

Частиною 4 ст.40 КПК України, встановлено, що слідчий зобовязаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

До того ж, ч.5 ст.40 КПК України встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне розяснити скаржнику, що, відповідно до вимог ч.2 ст. 243 КПК України, сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, в тому числі обовязкової, або, відповідно до ч.1 ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, яка заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді, яке повинно відповідати вимогам ч.2 ст.244 КПК України.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчих органів щодо відмови в задоволенні клопотання захисту в кримінальному провадженні №0000380 від 18.08.2013 року (в порядку ст.303 КПК України) задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 8.11.2013 року про відмову в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 від 6.11.2013 року про призначення повторної судово-медичної експертизи.

В решті скарги ОСОБА_3 відмовити.

Розяснити ОСОБА_3, що, відповідно до вимог ч.2 ст. 243 КПК України, сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, в тому числі обовязкової, або, відповідно до ч.1 ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, яка заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді, яке повинно відповідати вимогам ч.2 ст.244 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1