АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1338/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 644/1686/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 березня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 березня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 15.07.2014р., яким він засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.ст.70,71 КК України, з підстав неможливості вирішення зазначеного питання Орджонікідзевським районним судом м.Харкова. Роз`яснено заявнику ОСОБА_8 , що клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 15.07.2014р. (застосування ч.5 ст.72 КК України зі змінами від 26.11.2015р.), подається до суду, який ухвалив цей вирок.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.14 ч.1 ст.537 КПК України, а тому, як зазначено в ухвалі, оскільки ОСОБА_8 засуджено вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 15.07.2014р., щодо виконання якого виникли питання про всякого роду сумніви і протиріччя, то таке клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, вирішує суд, який ухвалив вирок. Також, як зазначено в ухвалі, застосування ст.72 КК України належить до інституту призначення покарань, що є виключною компетенцією суду, що ухвалює вирок у кримінальному провадженні, і таке провадження (всі належні процесуальні документи, за якими можливо визначити строк попереднього ув`язнення особи, що ставить зазначене питання) перебуває у суді, яким ухвалено вирок, а крім того, Орджонікідзевський районний суд м.Харкова позбавлений можливості виконати вимоги ч.4 ст.539 КПК України через відсутність матеріалів кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд клопотання ОСОБА_8 у суді першої інстанції. Прокурор вважає, що суд неправильно застосував кримінальний процесуальний закон при постановленні оскаржуваної ухвали. Так, прокурор посилається на те, що порядок вирішення питань, що виникають під час виконання вироку, передбачений ст.ст.537, 539 КПК України; Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26.11.2015р. не визначає територіальну підсудність розгляду клопотань про застосування положень ч.5 ст.72 КК України до осіб, які відбувають призначене їм покарання, а тому в даному випадку необхідно керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, згідно з якими, у випадках коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Прокурор вважає, що у клопотанні ОСОБА_8 фактично ставиться питання про скорочення терміну призначеного йому покарання, тобто його пом`якшення, що є питанням, яке відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України повинно вирішуватись судом під час виконання вирку, а тому на підставі п.2 ч.2 ст.539 КПК України, таке клопотання має вирішуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
В апеляційній скарзі з доповненням засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу як незаконну та необґрунтовану та застосувати положення ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання. Засуджений вважає, що суд допустив порушення, передбачене п.п.1,3 ст.413 КПК України, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню, та невірно розтлумачив положення п.4 ч.2 ст.539 та п.14 ч.1 ст.537 КПК України. Вважає, що питання, яке він поставив у своєму клопотанні, підлягає вирішенню судом, у межах територіальної юрисдикції якого він відбуває клопотання.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та частково підтримав апеляційну скаргу засудженого, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В поданому на розгляд Орджонікідзевського районного суду м.Харкова клопотанні засуджений ОСОБА_8 просив застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, які передбачають зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі, у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виходячи з Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Разом з цим, зазначений Закон, вносячи зміни в Кримінальний кодекс України, не передбачив процесуальний порядок розгляду судом відповідних питань, тобто процесуальних відносин, які виникають під час застосування цього Закону.
Отже, враховуючи те, що зазначений Закон не визначає, який суд має право розглядати такі клопотання, то при вирішенні зазначеного питання суди зобов`язані керуватися вимогами ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя.
Враховуючи, що питання про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року виникло під час виконання вироку, пов`язане з його виконанням та стосується порядку вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку, оскільки це пов`язано з необхідністю вирішення питання про звільнення від покарання чи його пом`якшення, то воно має вирішуватись, виходячи з положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Отже, підстави, з яких Орджонікідзевським районним судом м.Харкова було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , які зводяться до звернення особи до неналежного суду, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Харківській виправній колонії №43, яка територіально відноситься до Орджонікідзевського району м. Харкова.
Викладені в ухвалі висновки суду, що дані, які стосуються визначення строку попереднього ув`язнення, містяться лише в матеріалах кримінального провадження, яке знаходиться у віданні суду, який постановив вирок, не є обґрунтованими, оскільки повні дані щодо попереднього ув`язнення особи містяться в особовій справі, що зберігається в установі виконання покарання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що згідно з ч.3 ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвали.
Щодо вимоги засудженого про прийняття апеляційним судом рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за наслідками скасування ухвали, то постановити таку ухвалу суд апеляційної інстанції позбавлений можливості, оскільки клопотання по суті порушених в ньому вимог не розглянуто судом першої інстанції, а тому в даному випадку необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції, який слід провести з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 15.07.2014р., яким він засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ст.ст.70,71 КК України, з підстав неможливості вирішення зазначеного питання Орджонікідзевським районним судом м.Харкова, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5