24.03.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/223/16-к
провадження №1-кп/533/29/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року селище Козельщина
Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
прокурора ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, складений у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 29.02.2016 року,
ВСТАНОВИВ:
01.03.2016 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою суду від 15.03.2016 року регіональному центру безоплатньої вторинної правової допомоги у Полтавській області доручено призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням ОСОБА_4 .
Прокурором висловлено думку про можливість призначення судового розгляду зазначеного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.
Потерпілий, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в підготовче судове засідання не з`явився за станом здоров`я, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.
Захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту у зв`язку з порушенням права на захист обвинуваченого під час досудового розслідування, оскільки останнє проведено без обов`язкової участі захисника.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.314 КПК України упідготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженніщодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

З вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.02.2015 року по справі №533/196/15-к, на який є посилання в обвинувальному акті, та який знаходиться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень [Електронний ресурс]. Режим доступу : http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/43622936, вбачається, що за висновком судово-психіатричних експертиз №84 та №85 від 12.02.2015 року, що проведена в межах кримінального провадження №0000006, у ОСОБА_4 виявлено ознаки легкої розумової відсталості.
Зазначена обставина є свідченням наявності у ОСОБА_4 психічних вад, а слідчий мав цю інформацію, оскільки послався на вказаний вирок у обвинувальному акті та згідно реєстру матеріалів досудового розслідування долучив цей вирок до матеріалів кримінального провадження.
Однак, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, в порушення п.3 ч.2 ст.52, ч.3 ст.54 КПК України, слідчим прийнято відмову підозрюваного від захисника та проведено все досудове розслідування без участі захисника.
Ст.314 КПК прямо не передбачено такої підстави для повернення обвинувального акту як порушення права на захист.
В той же час, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному проваджені застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Леонід Лазаренко проти України» (Заява № 22313/04) у рішенні від 28 жовтня 2010 року ЄСПЛ констатував порушення права обвинуваченого на захист у зв`язку із відсутністю захисника на первісній стадії досудового розслідування та неможливість виправлення цього «ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження» (п.57 вказаного рішення). В даній справі судом також зазначено, що «Суд постійно розглядав доступ до адвоката на початкових стадіях провадження як процесуальну гарантію права не свідчити проти себе та основоположну гарантію проти поганого поводження, зазначаючи про особливу вразливість обвинуваченого на ранніх стадіях провадження, коли він стикається зі стресом самої ситуації і надзвичайно складним відповідним кримінальним законодавством. Будь-які винятки щодо реалізації цього права повинні бути чітко обумовлені, а їх застосування суворо обмежене в часі. Ці принципи є особливо важливими, коли йдеться про серйозні обвинувачення» (п.50 вказаного рішення).

В даному випадку ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який вчинено у період іспитового строку. Досудове розслідування повністю проведено без участі захисника, всі процесуальні дії проведено з особою, яка має легку розумову відсталість, що безумовно свідчить про неможливість відновлення її права на захист.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що призначення справи до судового розгляду за таких обставин буде мати наперед передбаченим наслідком порушення п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (у разі винесення обвинувального вироку), або порушення гарантованих Конвенцією прав потерпілого, пов`язаних із захистом права власності (у разі винесення виправдувального вироку з підстав недопустимості доказів).

Таким чином, не оцінюючи допустимість доказів, суд вважає за необхідне застосувати п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод як норму прямої дії для повернення обвинувального акту.

Крім вищенаведеного, суд зазначає про наявність також інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору, прямо передбачених ст.314 КПК України.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого.

Із змісту формулювання обвинувачення, яке містить обвинувальний акт, вбачається, що 27.01.2016 року близько 17 годин 00 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шляхом проникнення до сараю, таємно викрали майно потерпілого.

Однак, обвинувальний акт містить анкетні дані лише щодо одного обвинуваченого ОСОБА_4 . Анкетних даних щодо іншої особи, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а саме відносно ОСОБА_6 , обвинувальний акт не містить. В свою чергу, в обвинувальному акті не зазначено про виділення щодо ОСОБА_6 окремого кримінального провадження.

Крім цього, оскільки відповідно до ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів кримінального провадження, то на думку суду, невідповідність цих документів вимогам КПК також є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Так, з реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається, що він складений з порушенням вимог ст.ст.109, 278 КПК України, оскільки не містить відомості щодо часу проведення однієї з найважливіших процесуальних дій вручення письмового повідомлення про підозру.

Крім цього, в порушення вимог ст.293 КПК України з розписки підозрюваного ОСОБА_4 вбачається, що копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів кримінального провадження надана йому слідчим, а не прокурором.

Таким чином, суд вважає сукупність вищевказаних обставин достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі вищенаведеного, не оцінюючи належність та допустимість доказів, керуючись ст.ст.314, 369-372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, складений у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 29.02.2016 року, повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1