Справа № 274/3624/16-к
Провадження №1-кп/0274/331/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.03.2016р. за №0000503 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

22.03.2016р., близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи з метою таємного викрадення чужого майна, проник на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де з території заднього двору таємно викрав алюмінієвий бак вагою 21 кг, вартістю 65 грн. за 1 кг металобрухту, на загальну суму 1365 грн., належний ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю. Суду повідомив, що 22.03.2016р., близько 23 години, він з подвір`я сусіда, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , викрав алюмінієвий бак вагою 21 кг. Даний бак спочатку перетягнув до місця свого проживання, а потім на автомобілі належному батькові завіз на пункт прийому металобрухту, де отримав за нього по вазі 1365 грн. Отримані таким чином кошти витратив на власні побутові потреби.

Також обвинувачений суду повідомив, що домогосподарство сусіда є огородженим. Проник він туди через ворота, які на той момент зачиненими не були. Господарів в момент крадіжки вдома не було, оскільки вони у вказаному будинку постійно не проживають. Визнає те, що вчинив неправильно та розкаюється у скоєному. Стверджує, що відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.

Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого діяння доведеною повністю. Його дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у сховище, суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ст.185 ч.3 КК України належить до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав повністю, не одружений, утриманців не має, проживає з батьком та його сім`єю, по місцю реєстрації характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, наявність ряду обставин, що пом`якшують йому покарання, а також позицію потерпілого, який матеріальних претензій до обвинуваченого не має та на суворості покарання не наполягає, суд вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_4 положення ст.75 ч.1 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат у справі немає.

Процесуальних рішень, які б свідчили про надання статусу речових доказів речам або документам до суду не подано.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.369-371, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 ч.1 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1