Справа № 472/86/16-к
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" листопада 2016 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000669 від 24.11.2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Піщаний Брід, Веселинівського району, Миколаївської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні дві малолітні дитини, раніше судимого: 10.12.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Ставки, Веселинівського району, Миколаївської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Широколанівка, Веселинівського району, Миколаївської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вступили в злочину змову та здійснили крадіжку зерна в жовтні 2015 року, яке належало ФГ «Аякс».
Так, в жовтні місяці 2015 року, точний час та дату під час судового розгляду встановити не вдалося, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли на територію гарману, що належить ФГ «Аякс» та розташований в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Підійшли до складу, який розташований на території гарману, шляхом віджимання нижньої частини вхідних воріт складу, проникли всередину, звідки здійснили крадіжку двох мішків з насінням соняшнику, загальною вагою 52 кілограми, за ціною 9480 гривень за 1 тону, загальною вартістю 492 гривні 96 копійок, та чотирьох мішків з насінням ячменю, загальною вагою 144 кілограми, за ціною 3520 гривень за 1 тону, загальною вартістю 506 гривень 88 копійок. Після чого з викраденим насінням ячменю та соняшника місце події залишили, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_10 , який є керівником ФГ «Аякс», матеріальні збитки на загальну суму 999 гривень 84 копійки.

Крім того, через декілька днів в жовтні місяці 2015 року, точний час та дату під час судового розгляду встановити не вдалося, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли на територію гарману, що належить ФГ «Аякс» та розташований в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Підійшли до складу, який розташований на території гарману, шляхом віджимання нижньої частини вхідних воріт складу, проникли всередину, звідки здійснили крадіжку десяти мішків з насінням соняшнику, загальною вагою 250 кілограми, за ціною 9480 гривень за 1 тону, загальною вартістю 2370 гривень. Після чого з викраденим насінням соняшника місце події залишили, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_10 , який є керівником ФГ «Аякс», матеріальні збитки на загальну суму 2370 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, щодо викрадення зерна, яке належало ФГ «Аякс» не визнали.
ОСОБА_3 пояснив, що зерно яке він разом ОСОБА_4 продав громадянину ОСОБА_11 належало його матері та батькові, які вони отримують, як орендну плату по договору оренди землі.
ОСОБА_5 пояснив, що визнавав вину на досудовому слідстві, так як на нього здійснювали тиск потерпілий ОСОБА_10 під час слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту був присутній потерпілий ОСОБА_10 , який надав дозвіл на проведення слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_3 є її сином, також повідомила що їй нічого не відомо про вчинення її сином кримінальних правопорушень. Повідомила, що в неї та чоловіка є земельні ділянки, які знаходяться в оренді близько 10 років. У вересні жовтня 2015 року отримала орендну плату по договору оренди земельної ділянки в розмірі 1,5 тонн пшениці, 1,5 тонн ячменю та насіння соняшнику. Зерно зберігалося вдома. Чоловік теж отримав орендну плату частину зерном, а частину грошима. Частину отриманого зерна її син продавав.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що допомагав голові ФГ «Аякс» ОСОБА_10 , в його обов`язки входило в нічний час: охорона зерна, а вдень: приймання зерна, облік зерна, чистка зерна. У батька ОСОБА_3 є земельні ділянки, які знаходяться в оренді ФГ «Аякс», орендну плату отримував зерном восени, насіння соняшнику не видавалося. Збір врожаю почали 30 червня 2015 року. Виявив крадіжку зерна в листопаді 2015 року, так як було видно, що на купі зерна з`явилася впадина. Повідомив, що на гармані ФГ «Аякс» проводилися слідчі дії з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які повідомили та показали, як вони здійснювали крадіжку зерна з гарману.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.11.2015 року, ОСОБА_10 подано заяву про вчинення злочину, згідно якої в вересні місяці 2015 по листопад місяць 2015 року невідомі особи в АДРЕСА_4 здійснили крадіжку ячменю і насіння.
Згідно протоколу огляду місця події від 27.11.2015 року с. Широколанівка, об`єктом огляду являється територія гарману ФГ «Аякс» який розташований з північної сторони від с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Територія гарману огороджена частково. В`їзд на територію здійснюється з південної сторони через металеві ворота. Праворуч від в`їзду на території гарману розташований одноповерховий кам`яний склад перекритий листами шиферу. Вхід до складу здійснюється через дерев`яні ворота, які зачиняються за допомогою металевого засуву та навісного замка. Слідів пошкодження не виявлено. Відразу при вході розташовані мішки з зерном та склад заповнений насінням соняшника насипом. До протоколу надано фототаблиця.
Згідно слідчого експерименту від 14.01.2016 року с. Широколанівка, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , якому було роз`яснено вимоги ч.ч. 3, 4, 5, 6, 7 ст. 42 КПК України про що він поставив свій підпис, у присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , встановлено, що на пропозицію слідчого розповісти про обставини які мали місце в жовтні місяці 2015 року підозрюваний ОСОБА_5 , без будь-якого примусу зі сторони працівників поліції погодився. Перебуваючи біля гарману СФГ «Аякс», який розташований в с. Широколанівка Веселинівського району підозрюваний ОСОБА_5 розповів, що в жовтні місяці 2015 року він разом з мешканцем с. П.Брід ОСОБА_4 та мешканцем с. Широколанівка ОСОБА_3 на мотоциклі останнього приїхали до СФГ «Аякс» гарману з метою здійснення крадіжки зерна. Мотоцикл залишили в балці на відстані приблизно 1 км., а самі пішли до складу, який розташований на території гарману. Підійшовши до дерев`яних дверей складу, шляхом віджиму нижньої частини дверей, проникли в склад, з якого здійснили крадіжку насіння соняшника у кількості 2 мішків та насіння ячменю в кількості 4 мішків. Через декілька днів таким же чином він разом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викрали зі складу 10 мішків соняшника. Після цього ОСОБА_5 показав де саме розташований склад та як саме вони проникали в склад. До протоколу надано фототаблиця, на якій зображено ОСОБА_5 , який показує на склад з якого викрали насіння, показує як віджимали нижню частину воріт складу, показує де було насіння та кудою виносили викрадене насіння.
Відповідно до слідчого експерименту від 24.12.2015 року смт. Веселинове, у присутності понятих, слідчим експериментом встановлено: в ході слідчого експерименту було взято три поліетиленові мішки білого кольору, які було заповнено насінням ячменю врожаю 2015 року та зважено на терезах, вантажепідємністю до 500 кг. Загальна вага трьох мішків склала 108 кг. Вагу загальну було умовно розділено на 3, таким чином середня вага одного мішка склала 36 кг. Після цього три поліетиленові мішки білого кольору, було набрано насіння соняшника врожаю 2015 року та зважено на терезах вантажепідємністю 500 кг. Загальна вага трьох мішків склала 78 кг. Загальну вагу умовно було розділено на 3, таким чином середня вага одного мішка склала 26 кг.
Згідно довідки наданої ФГ «Горизонт» саном на жовтень 2015 року вартість 1 тони насіння соняшника 9480 гривень; 1 тони насіння ячменю 3520 гривень.
Щодо показів свідка ОСОБА_11 та протоколів для впізнання за фотознімками від 05.12.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Свідок ОСОБА_11 , суду показав, що в червні та жовтні 2015 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , 3-4 рази приносили йому на продаж зерно. В червні привезли 6 мішків ячменю, в жовтні 4 мішка ячменю та 2 мішка соняшник, згодом через два дні 10 мішків соняшнику. Коли купував зерно запитав у ОСОБА_3 звідки зерно, на що ОСОБА_3 повідомив, що зерно належить їм, яке вони отримали як орендну плату за земельні ділянки.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2015 року, свідок ОСОБА_11 повідомив, що знає ОСОБА_16 в обличчя. На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_11 заявив, що впізнає ОСОБА_3 на фото №1.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2015 року, свідок ОСОБА_11 повідомив, що може впізнати хлопця який продавав зерно разом з мешканцем с. Широколанівка Веселинівського району ОСОБА_3 . На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_11 заявив, що на фото №3 впізнав хлопця, який разом з мешканцем с. Широколанівка Веселинівського району продавали йому насіння сільськогосподарських культур (соняшника, ячмінь, пшениця).
Відповідно ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 184 ЦК України, річ визначається індивідуальними ознаками або родовими. Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.
Відповідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Так, як насіння ячменю та соняшнику є речами, які визначенні родовими ознаками, тому достовірно не можливо встановити, що за насіння ячменю та соняшнику продавалося ОСОБА_3 та ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_11 , чи це зерно, що було викрадене в гарману ФГ «Аякс», чи зерно, що належало матері та батькові ОСОБА_3 .
Виходячи з наведеного покази ОСОБА_11 та вищевказані протоколи для впізнання особи, лише підтверджують той факт, що відбувся продаж насіння ячменю та соняшнику, відповідно до якого покупцем був ОСОБА_11 , а продавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказані докази не можуть бути покладені в основу вироку, як доказ того, що зерно яке купував ОСОБА_11 було викрадене з гарману ФГ «Аякс».
Тим паче, сам обвинувачених ОСОБА_3 не заперечує, той факт що здійснював продаж зерна громадянину ОСОБА_11 вказуючи, що це зерно належало його матері та батькові, яке в них зберігалося з врожаю 2015 року та з колишніх врожаїв, та надав відповідні договори оренди землі на підтвердження цього та довідку ФГ «Оцевик» від 01.12.2015 року №3, згідно якої громадянці ОСОБА_12 (матір обвинуваченого ОСОБА_3 ) отримала орендну плату за 2015 рік пшеницею, ячменем та соняшником.
На спростування довідки ФГ «Оцевик» від 01.12.2015 року №3, прокурор надав іншу довідку за підписом голови ФГ «Оцевик» ОСОБА_17 в якій зазначено, що належне ОСОБА_12 зерно, як орендна плата за 2015 рік, на її прохання було продано, за що остання отримала 9000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні голова ФГ «Оцевик» ОСОБА_17 суду показав, що знає ОСОБА_12 , так як ФГ «Оцевик» оренду у вказаної громадянки земельну ділянку. Також повідомив, що до нього прийшли два громадянина, які представилися працівниками міліції, і він під їх тиском та під диктовку написав іншу довідку, згідно якої громадянка ОСОБА_12 не отримувала нарочно оренду плату зерном, а належне їй зерно було реалізовано на її прохання за що вона отримала кошти. На уточнююче запитання головуючого, повідомив, що ОСОБА_12 отримала орендну плату за 2015 рік у вигляді 1 тони ячменю, 500 кг. пшениці, інше отримала грошима.
Виходячи з показів голова ФГ «Оцевик» ОСОБА_17 , суд приходить до переконання, що довідка без дати та номеру за підписом голова ФГ «Оцевик» ОСОБА_17 , та яка надана прокурором є неналежним доказом по справі, так як відомості, які зазначені в ній спростовуються показами особи яка її видала.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_5 в частині того, що на нього було здійснювався тиск під час слідчого експерименту, так як будь-яких скарг на дії ОСОБА_10 та працівників міліції (поліції) під час досудового розслідування не було подано.
Захисник ОСОБА_8 вказала на недопустимість всіх доказів, які були надані стороною обвинувачення, надала письмове клопотання про визнання доказів недопустимими, зокрема зазначила:

1. Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 не містить штампу реєстрації заяви і повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що є порушенням п.15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України №1377 від 06.11.2015 року (далі - Інструкція №1377).

2. Заяви та повідомлення прийняті на бланках міліції, а також прийнятті працівниками міліції, а не працівниками поліції, так як 07.11.2015 року вступив в силу Закон України «Про національну поліцію», а Закон України «Про міліцію» втратив чинність» тому такого органу як Веселинівський РВ УМВС України в Миколаївській області не існувало.

3. Довідка про вартість тони насіння соняшника та тони насіння ячменю надана не потерпілою особою ФГ «Аякс», а сторонньою організацією.

4. Слідчий експеримент, що оформлений протоколом від 24.12.2015 року проводився без згоди особи, яка володіє приміщенням та не зазначено точне місце де він проводився.

5. Копії журналів ОСОБА_13 в яких здійснювали записи врожаю 2015/2016 року насіння соняшнику та ячменю, є недопустимими доказами, так як ОСОБА_13 офіційно не працює на ФГ «Аякс».

6. Протокол слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 14.01.2016 року проводився без дозволу голови ФГ «Аякс» ОСОБА_10 , так як заява на дозвіл про проведення слідчого експерименту датована 16.01.2016 року, а отже після проведення слідчого експерименту.

7. Не було відкрито матеріалів кримінального провадження в порядку ч. 12 ст. 290 КПК України, так як протокол надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування від 16.01.2016 року не містить найменування таких матеріалів, а лише зазначено кількість аркушів-224.
З даного клопотання про недопустимість доказів суд прийшов до переконання, що воно не обґрунтоване та не заслуговує на увагу, а докази є належними та допустимими, виходячи з наступного:

1. Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції №1377, При особистому зверненні заявника до органу поліції із заявою чи повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію уповноважений працівник чергової частини або інша службова особа в кімнаті для приймання громадян цілодобово оформляють протоколи усних заяв і відразу реєструють заяви в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО), форма якого наведена в додатку 2 до цієї Інструкції.

Пункт 6 Розділу ІІ Інструкція №1377, заяви або повідомлення фізичних або юридичних осіб про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію можуть бути усними або письмовими. Усні заяви про вчинення кримінального правопорушення заносяться до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, форма якого наведена в додатку 3 до цієї Інструкції, який підписують заявник та посадова особа, яка прийняла заяву.

Водночас згідно п. 15 Розділ ІІІ Інструкції №1377, мова йде саме про письмові заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли в письмовій формі, і саме в цьому випадку ставиться відповідний штамп.

В даному випадку заяву про вчинення злочину було подано в усній формі, в зв`язку з чим було складено відповідний протокол.

Також суд зазначає, що вразі не поставлення штампу в письмовій формі повідомлення, це не є тим порушенням згідно якого, докази які здобуті в рамках зареєстрованого кримінального провадження в подальшому є недопустимими.

2. Відповідно до п. 18 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про національну поліцію», до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.
Згідно пунктів 8 та 9 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про національну поліцію», З дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, працівники міліції продовжували виконувати свої обов`язки, так як не були звільненні та працівники міліції та поліції дозволяється використовувати в своїй роботі бланки, посвідчення, печатки, штампи, логотипи та емблеми міліції до 31.12.2016 року.
3. Довідка про вартість тони насіння соняшника та тони насіння ячменю була надана саме сторонньою організацією, яка вирощує та реалізує насіння соняшнику та ячменю, щоб в подальшому не виникало сумнівів в необ`єктивності (невідповідності) даних зазначених в довідці в разі надання її саме зі сторони потерпілої особи.

4. Відповідно до ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Згідно ч. 5 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 24.12.2015 року в смт. Веселинове, експеримент проводився не в житлі або іншому приміщенні, тому відсутня необхідність в ухвалі слідчого судді, тим паче в дозволі особи яка володіє приміщенням.

5. Щодо копії журналів в яких здійснювали записи врожаю 2015/2016 року насіння соняшнику та ячменю, суд зазначає, що прокурор не клопотав про залучення вказаних копій журналів в якості доказів до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду. Зазначені журнали були залучені до кримінального провадження під час судового розгляду за клопотанням захисника ОСОБА_8 , яка вказала що в матеріалах досудового розслідування є вказані копії журналів, і вони підтверджують факт невинуватості її підзахисного. А на даний час просить визнати їх недопустимими доказами, що суперечить її позиції, щодо залучення їх до кримінального провадження в якості доказів.

6. Щодо заяви на дозвіл про проведення слідчого експерименту суд виходив з наступного. Прокурор з даного приводу зазначив, що в заяві ОСОБА_10 допущена описка. Згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 на уточнююче питання, хто був присутній під час слідчого експерименту, відповів, що також був присутній директор ФГ «Аякс» ОСОБА_10 , який надав дозвіл на проведення слідчого експерименту. Виходячи з наведеного суд приходить до переконання, що в заяві ОСОБА_10 допущена описка в даті написання, а сам слідчий експеримент був проведений з дозволу директор ФГ «Аякс», якому належить гарман, а тому відсутнє порушення ч. 5 ст. 240 КПК України.

7. Щодо не відкриття матеріалів кримінального провадження, даного приводу суд зазначає, що згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 16.01.2016 року, дана дія проводилася у відповідності до вимог ст.ст. 103, 104, 290 КПК України та в рамках саме кримінального провадження №0000669, а не будь-якого іншого, про що ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_8 поставили свої підписи, зауважень до протоколу не було надано. Також ОСОБА_3 власноручно було написано, що він з матеріалами кримінального провадження ознайомлений, заяв та доповнень немає.
Враховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що вину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, за епізодами викрадення зерна з гарману ФГ «Аякс» в жовтні 2015 року, стороною обвинувачення доведено.
Також, суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вступили в злочину змову з метою вчинення крадіжки чужої худоби в с. Широколанівка, Веселинівського району Миколаївської області

24.11.2015 року о 02 годині 00 хвилин, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, переслідуючи корисний мотив та ціль незаконного збагачення, з метою незаконного викрадення майна з території домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , приїхали до місця події на мотоциклі МТ, державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_3 . При цьому мотоцикл залишили в балці неподалік, а самі пішки пройшли до домоволодіння ОСОБА_7 , з собою у них була мотузка, яку заздалегідь взяли у ОСОБА_18 (дядька ОСОБА_3 ) для виведення худоби. Підійшовши до домоволодіння ОСОБА_7 проникли на подвір`я домоволодіння, після чого проникли до сараю через двері, звідки таємно викрали корову червоної масті віком 6 років, вагою 400 кг, вартістю 8000 гривень, відв`язавши її від стійла та вивівши за межі території вказаного домоволодіння. В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвели викрадену корову до домоволодіння ОСОБА_18 (дядька ОСОБА_3 ) де здійснили її забій з метою отримання м`яса для продажу.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 8000 (вісім тисяч) гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині по викраденню корови визнав повністю, в своїх поясненнях повністю підтвердив фактичні обставини скоєння злочину. Пояснивши, що 23.11.2015 року разом з ОСОБА_3 ремонтували мотоцикл, згодом вирішили з ОСОБА_3 заробити легкі гроші шляхом крадіжки корови. Вночі 23.11.2015 року приблизно о 23:30 год. приїхали на мотоциклі до дядька ОСОБА_3 ОСОБА_18 по мотузку. В ніч з 23.11.2015 року на 24.11.2015 року приблизно о 24:00 з ОСОБА_3 поїхали до с. Широколанівка, в балці залишили мотоцикл, взяли мотузку та пішли по селу, видивляючись у кого можна викрасти корову, ходили до 02:00 год. ночі, потім пішли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , так як ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_7 похилого віку і не вийде з домоволодіння та не зможе завадити їм викрасти корову. Відчинили ворота, після чого проникли до сараю та вивили корову та пішли до балки, корову вів ОСОБА_3 . Потім прив`язали корову до мотоциклу, корова відірвалася, вони її наздогнали. ОСОБА_3 поїхав на мотоциклі в перед, а він вів корову до с. Піщаний Брід пішки. Привів корову до домоволодіння ОСОБА_18 (дядько ОСОБА_3 ) та здійснили її забій. Забій корови здійснював ОСОБА_18 , а ОСОБА_3 допомагав йому, він же в цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою попередження ОСОБА_18 та ОСОБА_3 про можливу появу сторонніх осіб.
Вранці ОСОБА_18 поїхав на роботу, він з ОСОБА_3 залишився чекали машину, щоб завести корову в місто для продажу. Через деякий час покинув домоволодіння ОСОБА_18 , згодом йому подзвонив ОСОБА_3 , та повідомив щоб він приходив, він прийшов, а на місці вже були працівники міліції, ОСОБА_3 показував де знаходяться частини корови. Потім його разом з ОСОБА_3 відвезли до Веселинівського районного відділу міліції, де вони надали свої пояснення.
Збитки від крадіжки корови відшкодувала його мати ОСОБА_19 , шляхом передання у власність потерпілому ОСОБА_7 своєї корови. У вчиненні злочину по викраденню корови кається.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині не визнав, суду пояснив, що 23.11.2015 року разом з ОСОБА_4 ремонтували мотоцикл, вечері поїхали в нічний клуб в с. Ставки. По дорозі до клубу в с. Піщаний Брід, ОСОБА_4 попрохав зупинити мотоцикл, так як він не бажав їхати далі, далі в с. Ставки поїхав сам. Вертаючись додому із с. Ставки, де пробув деякий час, вирішив заїхати до дядьки, який проживав в с. Піщаний Брід, приїхавши до дядька попросився на нічліг, щоб вранці поїхати додому. В ранці його розбудили працівники міліції, та повідомили що на подвір`ї корова, яку він викрав, надали підписати деякі документи та відвезли до Веселинівського районного відділу міліції, надвечір відпустили додому. Кошти на відшкодування збитків в розмірі 2000 гривень громадянці ОСОБА_19 не передавав.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 23.11.2015 року на 24.11.2015 року в ночі після 24:00 год. почув що лає собака у дворі, вийшов на подвір`я нікого не було, пішов ліг спати. Через деякий час знову лає собака, вийшла дочка на подвір`я подивитися що сталося, повернулася та й каже, що сараї репетує бичок, одягнувся та вийшов на подвір`я. Підійшовши до сараю, помітив що двері сараю відкриті, зайшовши в сарай та ввімкнувши світло, помітив зникнення корови. Зайшов до хати повідомив жінці, що викрали корову та подзвонили в міліцію. Міліція приїхали через 40 хв., склали деякі документи та поїхали. Вранці приїхали працівники міліції та повідомили, що найшли корову. Разом з працівниками міліції поїхав у с. Піщаний Брід до домоволодіння громадянина на ім`я ОСОБА_20 , який є дядьком ОСОБА_3 , де лежала розділена на частини туша корови, впізнав що це була його корова за окремими прикметами, а саме: у корови було 6 дійок, а також те що корова була тільна, і де були викинуті рештки корови лежало теля. У відшкодування завданої йому шкоди, мати ОСОБА_4 віддала йому свою корову. Відмовився отримувати на зберігання тушу корови.
Свідок ОСОБА_19 суду показала, що 23.11.2015 року вечері о 19:00 год. додому на мотоциклі приїхав її син ОСОБА_4 з ОСОБА_3 , та повідомив що вони поїдуть до клубу. Вранці подзвонили працівники міліції та повідомили, що син викрав корову. Потерпілому ОСОБА_7 віддала свою корову взамін викраденої, а рештки викраденої корови були передані їй. Додатково повідомила, що ОСОБА_3 частково відшкодував їй кошти, в розмірі 2000 гривень, так як злочин вчинили її син ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом, а тому збитки повинні відшкодовувати порівну.
Свідок ОСОБА_21 суду показала, що прокинулася вночі він лаю собаки, чоловік ОСОБА_7 вийшов на подвір`я з`ясувати що трапилося, так було 2 рази. На третій раз вийшла донька, та повідомила що репетує бичок. Чоловік пішов до сараю, повернувшись повідомив, що викрали корову. Після чого пішла до сусіда та по телефону повідомила міліцію про викрадення корови. Приїхали працівники міліції на початку 4 години ночі. В ранці поїхала до смт. Веселинове, згодом їй зателефонував сусід та повідомив, що знайшли корову, але вже забиту. Приїхавши на автобусі в с. Піщаний Брід, де помітила працівників міліції, тушу корови, свого чоловіка, громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_4 повідомила їй, що поверне корову, в той же день віддала свою корову взамін викраденої. У викраденої корови були характерні ознаки - це 6 дійок. Також повідомила, що колір шкури забитої корони відповідав кольору викраденої корови.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.11.2015 року ОСОБА_7 подано заяву про вчинення злочину, згідно якої 24.11.2015 року приблизно 2:00 год. в АДРЕСА_5 невідомі особи здійснили крадіжку корови на ім`я «Апрелька» червоної масті з сараю.
Відповідно до протоколу огляду домоволодіння від 24.11.2015 року с. Широколанівка, місцем огляду є домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_5 . Відповідно до протоколу виявлено відсутність корови.
Згідно довідки наданої ФОП ОСОБА_22 вартість корови віком 6 років, вагою 400 кг. складає 8000 гривень.
Захисник ОСОБА_8 вказала на недопустимість всіх доказів, які були надані стороною обвинувачення, надала письмове клопотання про визнання доказів недопустимими, зокрема зазначила:

1. Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 не містить штампу реєстрації заяви і повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що є порушенням п.15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України №1377 від 06.11.2015 року (далі - Інструкція №1377).

2. Заяви та повідомлення прийняті на бланках міліції, а також прийнятті працівниками міліції, а не працівниками поліції, так як 07.11.2015 року вступив в силу Закон України «Про національну поліцію», а Закон України «Про міліцію» втратив чинність» тому такого органу як Веселинівський РВ УМВС України в Миколаївській області не існувало.

3. Протокол огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід, є недопустимим доказом, так як огляд проводився не на підставі ухвали слідчого судді, чи заяви власника домоволодіння, а на підставі заяви ОСОБА_3 який не являється власником чи користувачем домоволодіння свого дядька ОСОБА_18 . Також заява ОСОБА_3 надана працівнику заступнику начальника СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області неіснуючому органу.

4. Постанова про призначення та приєднання до провадження речових доказів від 24.11.2015 року, так як протокол огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід, є недопустимим доказом. Також потерпілий ОСОБА_7 не приймав участь в огляді місця події, при якому міг би впізнати та підтвердити, що саме рештки туші належали саме його корові.

5. Постановою про призначення та приєднання до провадження речових доказів від 24.11.2015 року, тушу корови передано під зберігальну розписку ОСОБА_19 в розумінні п.1 ч.6 ст. 100 КПК України, а не потерпілому ОСОБА_7 , що вказує на те, що знайдені рештки туші корови не належать викраденій корові та не є речовими доказами, а являються власністю ОСОБА_19 .
6. Не було відкрито матеріалів кримінального провадження в порядку ч. 12 ст. 290 КПК України, так як протокол надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування від 16.01.2016 року не містить найменування таких матеріалів, а лише зазначено кількість аркушів-224.
З даного клопотання про недопустимість доказів суд прийшов до переконання, що воно часткового підлягає задоволенню, а Протокол огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід та Постанова про призначення та приєднання до провадження речових доказів від 24.11.2015 року є недопустимими доказами, в іншій частині необґрунтоване і не заслуговує на увагу, виходячи з наступного:

1. Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції №1377, При особистому зверненні заявника до органу поліції із заявою чи повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію уповноважений працівник чергової частини або інша службова особа в кімнаті для приймання громадян цілодобово оформляють протоколи усних заяв і відразу реєструють заяви в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО), форма якого наведена в додатку 2 до цієї Інструкції.

Пункт 6 Розділу ІІ Інструкція №1377, заяви або повідомлення фізичних або юридичних осіб про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію можуть бути усними або письмовими. Усні заяви про вчинення кримінального правопорушення заносяться до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, форма якого наведена в додатку 3 до цієї Інструкції, який підписують заявник та посадова особа, яка прийняла заяву.

Водночас згідно п. 15 Розділ ІІІ Інструкції №1377, мова йде саме про письмові заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли в письмовій формі, і саме в цьому випадку ставиться відповідний штамп.

В даному випадку заяву про вчинення злочину було подано в усній формі, в зв`язку з чим було складено відповідний протокол.

Також суд зазначає, що вразі не поставлення штампу в письмовій формі повідомлення, це не є тим порушенням згідно якого, докази які здобуті в рамках зареєстрованого кримінального провадження в подальшому є недопустимими.

2. Відповідно до п. 18 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про національну поліцію», до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.
Згідно пунктів 8 та 9 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про національну поліцію», З дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, працівники міліції продовжували виконувати свої обов`язки, так як не були звільненні та працівники міліції та поліції дозволяється використовувати в своїй роботі бланки, посвідчення, печатки, штампи, логотипи та емблеми міліції до 31.12.2016 року.
3. та 4. Суд у відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України, розглянувши питання допустимості чи недопустимості протоколу огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід та фототаблицю до нього в якості доказу, прийшов до переконання, що вказаний протокол є недопустимим доказом виходячи з наступного.
В протоколі огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід зазначено, що прокурор прокуратури Веселинівського району на підставі заяви ОСОБА_3 та за участю власника (користувача) приміщення ОСОБА_3 провів огляд.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 24.11.2015 року, що адресована начальнику Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області, ОСОБА_23 від проведення огляду домоволодіння свого дядька ОСОБА_18 , яке розташоване по АДРЕСА_2 працівниками міліції не заперечує.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Як було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення злочину не проживав АДРЕСА_6 , домоволодіння де проводився огляд не належить ОСОБА_3 , а знаходилось у фактичному володінні ОСОБА_18 , про що працівникам міліції та прокурору було достеменно відомо.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. За такого, слідчий, прокурор повинні були провести обшук і звернутися за наявності підстав до слідчого судді для отримання ухвали для проведення обшуку.

В даному випадку, ні слідчий, ні прокурор до суду з вищезазначеним клопотанням не зверталися, своїм правом не скористалися, та провели огляд не в порядку передбаченого КПК України, та без відповідного дозволу власника домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 ст. 87 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

Так, як добровільної згоди особи, яка володіє домоволодінням по АДРЕСА_6 не було, як і не було ухвали слідчого судді на проникнення до вказаного домоволодіння - то протокол огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід та фототаблицю до нього - є недопустимим доказом.
Постановою про призначення та приєднання до провадження речових доказів від 24.11.2015 року, було визнано в якості речових доказів: тушу корови, дві сокири, три ножі, мотоцикл МТ сріблястого кольору д.н. НОМЕР_2 , мотузку, на підставі того, що 24.11.2015 року під час огляду домоволодіння ОСОБА_24 , яке розташоване по АДРЕСА_2 працівниками міліції було виявлено вищезазначені предмети.
Так, як судом визнано недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід та фототаблицю до нього, то постанова про призначення та приєднання до провадження речових доказів від 24.11.2015 року, теж є недопустимим доказом.
Між тим, під час затримання обвинувачених в домоволодінні громадянина ОСОБА_18 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, згідно показів потерпілого ОСОБА_7 він впізнав в рештках туші корови, корову яка належала йому за окремими характерними ознаками. Свідок ОСОБА_21 теж підтвердила, що у належній їм з чоловіком корові були окремі характерні ознаки 6 дійок.

Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням свідчень самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав вину і підтвердив, що викрадену корову привели в домоволодіння громадянина ОСОБА_18 де був здійснений її забій, свідчень ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , суд прийшов до переконання, що туша корови яка була виявлена в домоволодінні громадянина ОСОБА_18 в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, до цього була коровою яка належала потерпілому ОСОБА_7 .

5. Порушення слідчим вимог п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, щодо передачі речового доказу не власнику (законному володільцю), а іншій особі, не свідчить про те, що предмет який був викрадений і в подальшому визнаний речовим доказом не є власністю потерпілого.

Також слід зазначити, що потерпілий ОСОБА_7 відмовився від отримання туші корови, взамін викраденої корови громадянка ОСОБА_19 (мати обвинуваченого ОСОБА_4 ) віддала свою корову, про що в судовому засіданні вказаний факт підтвердили потерпілий, його жінка ОСОБА_21 та громадянка ОСОБА_19 .

6. Щодо не відкриття матеріалів кримінального провадження, даного приводу суд зазначає, що згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 16.01.2016 року, дана дія проводилася у відповідності до вимог ст.ст. 103, 104, 290 КПК України та в рамках саме кримінального провадження №0000669, а не будь-якого іншого, про що ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_8 поставили свої підписи, зауважень до протоколу не було надано. Також ОСОБА_3 власноручно було написано, що він з матеріалами кримінального провадження ознайомлений, заяв та доповнень немає.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

ТОМУ некомпетентність в деяких процесуальних слідчих діях працівників міліції (поліції) та прокуратури, що призводить до недопустимості та неналежності доказів, не є тою безумовною підставою яка слугує для виправдання обвинувачених, якщо іншими доказами по справі, які суд визнав належними та допустимими, вина обвинувачених доведена.
Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що вину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинені кримінального правопорушень, за епізодами викрадення корови у громадина ОСОБА_7 24 листопада 2015 року, стороною обвинувачення доведено.
Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд дійшов до переконання, про те, що вина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчинені злочинів знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, і їх дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище та інше приміщення.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів та дані про особу обвинувачених.
Згідно характеристики командування ВЧ НОМЕР_3 від 27.03.2013 року, обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно. Згідно довідки ВЧ НОМЕР_4 старший солдат ОСОБА_3 перебував в зоні проведення антитерористичної операції. Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Широколанівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 25.11.2015 року характеризується посередньо.

Згідно довідок з Веселинівської ЦРЛ на наркологічному чи психіатричному обліку не перебуває.

Раніше судимий, вироком 10.12.2014 року Миколаївського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вчинив злочин під час іспитового строку.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Згідно характеристики Виконавчого комітету Широколанівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 25.11.2015 року ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Відповідно до довідок Веселинівської ЦРЛ на наркологічному обліку не перебуває, перебуває на обліку в психіатра з діагнозом легка розумова відсталість.

Згідно довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_4 на обліку в лікарні не перебуває, обстежувався стаціонарно по направленню Веселинівського РВК в 2013 році. Діагноз: «Легка розумова відсталість».

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №589 від 22.12.2015 року, мовою оригіналу: « ОСОБА_25 страдает в настоящее время и страдал в период времени, к которому относится инкриминируемое ему деяние, психическим расстройством легкой умственной отсталостью. В период времени, к которому относится инкриминируемое ему деяние, он мог отдавать себе отчет в своих действиях и руководить ими. В применении к нему принудительных мер медицинского характера не нуждается».

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Водночас судом взято до уваги, що родичами обвинуваченого ОСОБА_4 відшкодована шкода потерпілому ОСОБА_7 за епізодом викрадення корови.
Згідно характеристики Виконавчого комітету Широколанівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 25.11.2015 року ОСОБА_5 характеризується посередньо.

Згідно довідок з Веселинівської ЦРЛ на наркологічному чи психіатричному обліку не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
В силу наведеного, враховуючи особу обвинувачених, ОСОБА_26 та ОСОБА_5 , які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються посередньо, відсутність обтяжуючих обставин покарання, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 статтю 75 КК України.
У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин під час іспитового строку, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ст. 71 КК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про неможливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та необхідність призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі, що є справедливим і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Крім того, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 та ОСОБА_26 обвинувачуються в тому, що в червні місяці 2015 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у нічний час ОСОБА_3 , вступивши в злочинну змову з мешканцем с. Піщаний Брід Веселинівського району ОСОБА_4 , з метою здійснення крадіжки зерна, прийшли до гарману ФГ «Аякс», який розташований в с. Широколанівка Веселинівського району, керівником якого є ОСОБА_10 . Діючи умисно та протиправно, ОСОБА_3 до того ж повторно, переслідуючи корисний мотив та ціль незаконного збагачення, удвох проникли через огорожу на територію даного гарману, який охоронявся, про що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було достовірно відомо, скориставшись тим, що охоронець їх не помітив, де здійснили крадіжку насіння ячменю, загальною вагою 210 (двісті десять) кг., за ціною 3252 гривні за 1 тону, загальною вартістю 682 грн., який набрали у шість мішків, після чого з викраденим насінням ячменю місце події залишили, розпорядившись ним на власний розсуд та в подальшому реалізували викрадене майно мешканцю с. Широколанівка ОСОБА_11 , а отримані кошти витратили на власні потреби.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_10 , матеріальні збитки на загальну суму 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, щодо викрадення зерна, яке належало ФГ «Аякс» не визнали.
ОСОБА_3 пояснив, що зерно яке він разом ОСОБА_4 продав громадянину ОСОБА_11 належало його матері та батькові, які вони отримують, як орендну плату по договору оренди землі.
На підтвердження вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, щодо викрадення зерна в червні місяці 2015 року, стороною обвинувачення представлені покази свідків, яких суд безпосередню допитав у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_3 є її сином, також повідомила що їй нічого не відомо про вчинення її сином кримінальних правопорушень. Повідомила, що в неї та чоловіка є земельні ділянки, які знаходяться в оренді близько 10 років. У вересні жовтня 2015 року отримала орендну плату по договору оренди земельної ділянки в розмірі 1,5 тонн пшениці, 1,5 тонн ячменю та насіння соняшнику. Зерно зберігалося вдома. Чоловік теж отримав орендну плату частину зерном, а частину грошима. Частину отриманого зерна її син продавав.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що допомагав голові ФГ «Аякс» ОСОБА_10 , в його обов`язки входило в нічний час: охорона зерна, а вдень: приймання зерна, облік зерна, чистка зерна. У батька ОСОБА_3 є земельні ділянки, які знаходяться в оренді ФГ «Аякс», орендну плату отримував зерном восени, насіння соняшнику не видавалося. Збір врожаю почали 30 червня 2015 року. Виявив крадіжку зерна в листопаді 2015 року, так як було видно, що на купі зерна з`явилася впадина.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, в червні та жовтні 2015 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , 3-4 рази приносили йому на продаж зерно. В червні привезли 6 мішків ячменю, в жовтні 4 мішка ячменю та 2 мішка соняшник, згодом через два дні 10 мішків соняшнику. Коли купував зерно запитав у ОСОБА_3 звідки зерно, на що ОСОБА_3 повідомив, що зерно належить їм, яке вони отримали як орендну плату за земельні ділянки.
Також стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, щодо викрадення зерна в червні місяці 2015 року, надано такі докази:

- Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.11.2015 року, згідно якого ОСОБА_10 подано заяву про вчинення злочину, згідно якої в вересні місяці 2015 по листопад місяць 2015 року невідомі особи в АДРЕСА_4 здійснили крадіжку ячменю і насіння.
- Протокол огляду місця події від 27.11.2015 року с. Широколанівка, згідно якого об`єктом огляду являється територія гарману ФГ «Аякс» який розташований з північної сторони від с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Територія гарману огороджена частково. В`їзд на територію здійснюється з південної сторони через металеві ворота. Праворуч від в`їзду на території гарману розташований одноповерховий кам`яний склад перекритий листами шиферу. Вхід до складу здійснюється через дерев`яні ворота, які зачиняються за допомогою металевого засуву та навісного замка. Слідів пошкодження не виявлено. Відразу при вході розташовані мішки з зерном та склад заповнений насінням соняшника насипом. До протоколу надано фототаблиця.
- Довідка надана ФГ «Горизонт», згідно якої станом на червень місяць 2015 року, вартість 1 тони насіння ячменю становила 3252 гривні.
- Протокол слідчого експерименту від 24.12.2015 року смт. Веселинове, згідно якого у присутності понятих, слідчим експериментом встановлено: в ході слідчого експерименту було взято три поліетиленові мішки білого кольору, які було заповнено насінням ячменю врожаю 2015 року та зважено на терезах, вантажепідємністю до 500 кг. Загальна вага трьох мішків склала 108 кг. Вагу загальну було умовно розділено на 3, таким чином середня вага одного мішка склала 36 кг.

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 повідомив, що знає ОСОБА_16 в обличчя. На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_11 заявив, що впізнає ОСОБА_3 на фото №1.
- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 повідомив, що може впізнати хлопця який продавав зерно разом з мешканцем с. Широколанівка Веселинівського району ОСОБА_3 . На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_11 заявив, що на фото №3 впізнав хлопця, який разом з мешканцем с. Широколанівка Веселинівського району продавали йому насіння сільськогосподарських культур (соняшника, ячмінь, пшениця).
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому у відповідності до ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
Згідно приписів 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В даному випадку прокурором за епізодом викрадення ячменю в червні 2015 року не доказано подію кримінального правопорушення, під час судового розгляду встановлено відсутність події кримінального правопорушення.
Так, згідно свідчень ОСОБА_13 , який здійснює охорону гарману, збір врожаю почали 30 червні 2015 року (останній день місяця), тому крадіжки не могло бути.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.11.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_10 (голова ФГ «Аякс») повідомив, що було здійснено крадіжку зерна в вересні місяці 2015 по листопад місяць 2015 року. Отже, сам потерпілий вказує, що крадіжка відбулася в період вересень-листопад 2015 року, про крадіжку в червні 2015 року не зазначає.
Обвинувачення будується на припущеннях, обґрунтовуючи лише тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в червні місяці 2015 року продали громадянину ОСОБА_11 6 (шість) мішків ячменю, а тому цей ячмінь вони викрали з гарману ФГ «Аякс». Будь-яких інших належних доказів на підтвердження подія кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення стороною обвинувачення не надано.
Щодо показів свідка ОСОБА_11 та протоколів для впізнання за фотознімками від 05.12.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд надав їм оцінку, про що зазначено вище.
У кримінальному проваджені судових витрат не має, цивільний позов не заявлений.
Так, як суд визнав недопустимими докази Протокол огляду місця події від 24.11.2015 року с. П. Брід та фототаблицю до нього та Постанову про призначення та приєднання до провадження речових доказів від 24.11.2015 року, то речі які були вилучені під час огляду: дві сокири, три ножі, мотузка, мотоцикл МТ сріблястого кольору д.н. НОМЕР_2 підлягають поверненню власникам (законним володільцям).
Так, як потерпілий ОСОБА_7 відмовився від отримання туші корови, взамін викраденої корови громадянка ОСОБА_19 віддала свою корову, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження, що закладені в ст. 7 КПК України, зокрема верховенства права та законності, також принципами розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що тушу корови, яку отримала на зберігання громадянка ОСОБА_19 , слід залишити останній.
Керуючись ст.ст.100, 368-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки і 3 /три/ місяці.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2014 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки і 6 /шість/ місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 , у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 /три/ роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 /три/ роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_3 визнати невинуватим за епізодом викрадення зерна в червні місяці 2015 року з гарману, що належить ФГ «Аякс», та виправдати за обставин недоведеності, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.
ОСОБА_4 визнати невинуватим за епізодом викрадення зерна в червні місяці 2015 року з гарману, що належить ФГ «Аякс», та виправдати за обставин недоведеності, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

Речі, що вилучені під час огляду:
- мотоцикл МТ д.н. НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в ОСОБА_3 - залишити останньому.

- дві сокири, три ножі, мотузка, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області - поверненню власникам (законним володільцям).
- тушу корови, що отримала ОСОБА_19 - залишити останній.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1