Справа №468/676/16-к 19.08.2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Баштанського райсуду Миколаївської області від 14.07.2016р., якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повернуто прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

обвинувачений: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.07.2016 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повернуто прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянт стверджує, що посилання суду на позбавлення сторони захисту права на неналежне ознайомлення із усіма наявними матеріалами кримінального провадження відповідно до поданого реєстру є безпідставним.

Провадження № 11-кп/784/705/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.121 ч. 2 КПК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Зазначив, що захисник ОСОБА_8 ознайомлений із матеріалами досудового розслідування на 207 арк., проте зазначив, що на його клопотання від 22.04.2016р., 16.05.2016р., 17.06.2016р. відсутні відповіді, які вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування, хоча на момент складання обвинувального акту вказані матеріали були наявні у справі. Крім того, з приводу допиту свідка ОСОБА_10 після надання доступу ОСОБА_6 та його захиснику до матеріалів провадження, апелянт вказав, що до вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування захисник ОСОБА_8 зі скаргами до місцевої прокуратури або суду з даного приводу не звертався.

Апелянт вважає несуттєвим посилання суду на порушення вимог КІІК України щодо відсутності в обвинувальному акті відомостей про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки такі відомості у обвинувальному акті не зазначаються.

Апелянт стверджує, що в обвинувальному акті не зазначено наявну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, оскільки інкримінований ОСОБА_11 злочин не відноситься до категорії злочинів проти власності, а отже фактично злочином не завдано матеріальних збитків.

Прокурор також звернув увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що обвинувальний акт складено з порушеннями Інструкції із діловодства, оскільки він не затверджений печаткою. Проте, КПК України не містить положень про затвердження обвинувального акту печаткою. Апелянт зазначив, що наведена в рішенні Інструкція є підзаконним нормативно-правовим актом, що має нижчу юридичну силу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що сторона захисту була позбавлена права на належне ознайомлення із усіма наявними матеріалами кримінального провадження, відповідно до поданого реєстру, слідчим продовжувалось виконання процесуальних дій, після виконання вимог ст.290 КПК України (відкриття матеріалів іншій стороні). Крім того, судом взято до уваги, що в порушенні п.7 ст.291 КПК України, слідчим не дотримані вимоги вказаної норми, не вказано, чи наявна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, та обвинувальний акт складено із порушеннями, а саме він не затверджений печаткою.
Також, в обвинувальному акті, в порушення вимог ст. 293 КПК України, відсутні відомості про отримання його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування адвокатом ОСОБА_8 , який здійснює захист інтересів підозрюваного.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну каргу з підстав, викладених в ній, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

На думку колегії суддів, суд 1-ї інстанції прийняв правильне рішення про повернення обвинувального акту прокурору, вказавши на недоліки, які були допущені органом досудового розслідування, а саме: відсутність даних в обвинувальному акті про розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відкриття підозрюваному та захиснику не всіх матеріалів досудового розслідування, та відсутність даних про надання захиснику ОСОБА_8 копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, чим порушено право на захист, особи щодо якої складено обвинувальний акт.

При вивчені матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 291КПК України обвинувальний акт повинен містити, окрім іншого, відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Аналіз обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування свідчить про те, що до справи у якості потерпілої було залучено ОСОБА_12 .. Проте, жодних даних про пред`явлення потерпілою цивільного позову, наявність майнової чи моральної шкоди в обвинувальному акті не відображено.

Згідно з вимогами ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ, в тому числу стороні захисту, до усіх матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні. Це є обов`язком прокурора чи слідчого за його дорученням та сприяє організації належного захисту.

Апелянтом не спростовано посилання сторони захисту на те, що ні обвинувачений ОСОБА_6 , ні його захисник не були ознайомлені з рішеннями прийнятими за результатами розгляду клопотань захисника від 22.04.2016р., 18.06.2016р., 03.07.2016р., і що дані процесуальні документи були відсутні в матеріалах на момент їх відкриття.

Крім того, згідно ст.293 КПК України прокурор зобов`язаний під розписку надати підозрюваному та його захиснику копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

Обов`язковість таких дій пов`язана не тільки з правами захисника, які передбачені ч. 4 ст. 46 КПК України, відповідно до якої захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, а й з правом особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, на захист.

Тому слушними є висновки суду першої інстанції, що не вручення захиснику копій обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, є порушенням права на захист.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору, є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не має.

Що стосується вказівки суду на не затвердження обвинувального акту печаткою відповідно до Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженою наказом Генерального прокурора № 103 від 24 лютого 2016 року, то таке посилання є безпідставним, оскільки це не передбачено КПК України.

Також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору й те, що після відкриття матеріалів кримінального провадження органи досудового розслідування продовжували виконувати процесуальні (слідчі) дії, оскільки відповідно до вимог КПК України такі слідчі дії є недійсними, а встановлені внаслідок них докази є недопустимими.

З врахуванням наведеного, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про повернення обвинувального акту прокурору.

Підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 532 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Баштанського райсуду Миколаївської області від 14.07.2016 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повернуто прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: