АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/802/16 Справа № 205/727/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2015 року за ст. 391 КК України із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді 1 року 10 місяців 1 дня позбавлення волі. Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12 травня 2015 року по 12 червня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити нову ухвалу, якою зарахувати йому у строк відбування покарання весь строк попереднього ув`язнення з урахуванням ухвалених щодо ОСОБА_7 вироків, які перебувають на виконанні, а саме:

вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 23 вересня 2010 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 296 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відрахуванням строку покарання з дати затримання 06 січня 2009 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2012 року вирок скасовано в частині засудження ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296 КК України, матеріали справи виділені в окреме провадження та направлені прокурору для проведення додаткового розслідування. За ч.2 ст. 187 КК України ОСОБА_7 зменшено покарання до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

вироку Торезського міського суду Донецької області від 13 березня 2014 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ст. 391 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

вироку Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2015 року, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ст. 391 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді 1 року10 місяців 1 дня позбавлення волі.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції належним чином не врахував, що за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 23 вересня 2010 року до дня набрання ним законної сили згідно з ухвалою Апеляційного суду м.Києва строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 становив з 06 січня 2009 року по 09 лютого 2012 року. Вироком Торезського міського суду Донецької області від 13 березня 2014 року до призначеного покарання за ст. 391 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м.Києва, а вирок Торезського міського суду Донецької області в свою чергу включений за сукупністю до вироку Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2015 року. Тому засуджений ОСОБА_7 вважає, що до строку відбування покарання підлягає включенню не тільки визначений в ухвалі Ленінського районного суду м.Дніпропетровська строк попереднього ув`язнення, а й строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з дня затримання 06 січня 2009 року до дня ухвалення судового рішення Апеляційним судом м.Києва 09 лютого 2012 року.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію засудженого ОСОБА_7 , який повністю підтримав свою апеляційну скаргу та просив зарахувати у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , по якому йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки вважає, що судом першої інстанції було правильно зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні, за вироком у якому він зараз відбуває покарання, перевіривши надані матеріали провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи з учасниками судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року частину 5 статті 72 КК України було викладено в новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При надходженні до суду клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі суди повинні забезпечити точне та неухильне дотримання законодавства та керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 від 26 листопада 2015 року, законом України «Про попереднє ув`язнення», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ці вимоги закону судом першої інстанції було належним чином виконано.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 зараховано відповідно до вимог п. «ґ» ч.5 ст. 72 КК України, тобто строк перебування особи, яка відбуває покарання, в умовах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження до дня набрання вироком Харківського районного суду Харківської області законної сили з 12 травня 2015 року по 12 червня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За вимогами ч.5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі у межах того самого кримінального провадження. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Таким чином, у розумінні положень зазначеної норми закону попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироку законної сили.

Із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 був затриманий 06 січня 2009 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (а.п. 21). Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 23 вересня 2010 року він був засуджений за ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 296 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 06 січня 2009 року. Ухвалою апеляційного суду м.Києва від 09 лютого 2012 року вирок Солом`янського районного суду м.Києва щодо ОСОБА_8 у частині засудження за ч.4 ст. 296 КК України скасовано, матеріали справи у цій частині виділені в окреме провадження та повернуті прокурору для проведення додаткового розслідування, а в частині засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України вирок змінено, призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна (а.п.25-26).

13 березня 2014 року вироком Торезького міського суду Донецької області ОСОБА_7 засуджений за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 09 лютого 2012 року та визначено остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 13 березня 2014 року (а.п. 27-28). Вирок набрав законної сили 14 квітня 2014 року (а.п. 7).

12 травня 2015 року ОСОБА_7 засуджений Харківським районним судом Харківської області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Торезького міського суду Донецької області та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців 1 день. Строк відбування покарання обчислюється з 12 травня 2015 року (а.п.29). Даний вирок набрав законної сили 12 червня 2015 року (а.п. 7).

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про зарахування у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 строку перебування його під вартою під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ст. 391 КК України до набрання законної сили вироку Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги засудженого щодо зарахування до строку відбування покарання терміну перебування ОСОБА_7 під вартою з дня затримання 06 січня 2009 року до дня ухвалення судового рішення Апеляційним судом м.Києва 09 лютого 2012 року колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був обраний ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженні, а за вимогами ч.5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі у межах того самого кримінального провадження. Оскільки ОСОБА_9 був засуджений до позбавлення волі у кримінальному провадженні за ст. 391 КК України, у строк відбування покарання підлягає зарахуванню попереднє ув`язнення саме у цьому кримінальному провадженні, тобто з 12 травня 2015 року по 12 червня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4