В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0003027 з апеляційною скаргою прокурора на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінзелька, Красногвардійського району, Оренбурзької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Згідно вироку, у серпні 2015 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись на смітнику розташованому по вул. Чапаева, с. Черкаське, Слов`янського району побачив біля десяти кущів дикорослої рослини коноплі. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний намір на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс для особистого вживання без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою особистого вживання, без мети збуту, ОСОБА_6 зірвав кінцівки з вказаних вище кущів дикорослої коноплі та поклав їх для висушування у будинку без номеру, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

23 листопада 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , усвідомлюючи та припускаючи, що зірвані ним частини рослин конопель висохли, прийшов до будинку, в якому залишив частини рослин конопель та помістив їх у 2 поліетиленових мішка білого кольору, і продовживши зберігати з метою особистого вживання поніс до свого дому розташованого по АДРЕСА_2 .

У цей же день 23 листопада 2015 року в період часу з 17 год. 45 хв. до 18 год. 20 хв. в ході проведення відпрацювання співробітниками Слов`янського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області на відстані приблизно 12,4 метрів навпроти двору будинку АДРЕСА_4 був зупинений ОСОБА_6 , у якого в ході огляду його особистих речей у двох поліетиленових мішках білого кольору було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб у великих розмірах канабіс масою 650 г. (в перерахунку на суху речовину становить 565,50 г.)

З таким вироком не погодився прокурор та оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційні скарзі, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_6 , вважає, що вирок є незаконним через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, незважаючи на молодий та працездатний вік ніде не працює, є неодруженим, дітей не має. При цьому зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що вчинений злочин відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості.

Просив скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні. Просив дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, висновок судово-хімічної експертизи та призначити покарання з додержанням вимог ст.65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та наполягав на залишенні вироку суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах клопотання прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з ухваленням нового вироку, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини вчинення злочину, винуватість ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ст.309 ч.2 КК України будь-ким із сторін кримінального провадження не оскаржено.

Що ж стосується покарання призначеного судом першої інстанції ОСОБА_6 , апеляційний суд приходить до висновку, що воно не відповідає вимогам Закону про кримінальну відповідальність.

Так згідно ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд першої інстанції повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини що пом`якшують покарання та призначив покарання в межах санкцій статті 309 ч.2 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував всі обставини вчинення злочину та безпідставно звільнив обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, а тому оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням в цій частині нового вироку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною пом`якшуючою покарання є щире каяття.

Враховуючи ці данні, а також санкцію ч.2 ст.309 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину апеляційний суд вважає, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім та необхідним покаранням за ст.309 ч.2 КК України буде мінімальне покарання передбачене за цей злочин - позбавлення волі строком на два роки. При цьому, апеляційний суд не вбачає можливості його виправлення без реального відбування покарання, а тому підстави для застосування ст.75 КК України відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.407, 414, 420 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2016 року відносно ОСОБА_6 , в частині призначення покарання - скасувати.

ОСОБА_6 призначити покарання за ст.309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Судді: