22.06.2016 Справа № 367/6758/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001643 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спасівка Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_4 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У період липня-серпня 2013 року у денний період часу, ОСОБА_6 , перебуваючи на лівому березі р. Ірпінь між залізничним та пішохідним мостами через р. Ірпінь умисно, протиправно, без передбаченого законом дозволу, придбав шляхом знайдення на землі перероблений невстановленими слідством особами, газовий револьвер «ME Magnum» калібром 9 мм, № НОМЕР_1 виробництва Італії, який згідно з висновком експерта від 31.08.2015 №3-01/966 являється гладкоствольною, короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки з газового револьвера «ME Magnum» калібром 9 мм, № НОМЕР_1 , виробництва Італії, придатною до стрільби. У той же день, ОСОБА_6 незаконно переніс вказаний револьвер за місцем свого проживання до будинку по АДРЕСА_5 , де зберігав його приблизно до серпня 2013 року. Приблизно у серпні 2013 року ОСОБА_6 , у зв`язку зі зміною місця проживання, незаконно, разом з іншими особистими речами, переніс револьвер « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до квартири, за адресою: АДРЕСА_6 у якій зберігав його до жовтня 2014 року. У жовтні 2014 року ОСОБА_6 , у зв`язку з зміною місця проживання, незаконно, разом з іншими особистими речами, переніс револьвер «ME Magnum» до будинку по АДРЕСА_7 де зберігав його до моменту вилучення працівниками правоохоронних органів до 21.07.2015.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, згідно з наказом ГУМВС України в Київській області від 07.11.2014 № 1057о/с молодшого сержанта міліції ОСОБА_6 призначено міліціонером взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київщина». У зв`язку з цим ОСОБА_6 у період часу з 08.04.2015 до 08.06.2015 перебував у службовому відрядженні у зоні проведення антитерористичної операції під час якого, зокрема здійснював чергування на блокпостах в смт. Новоайдар, с. Новоохтирка Новоайдарівського району та с. Кряківка, Слов`яносербського району Луганської області. У період часу з 08.04.2015 до 08.06.2015 ОСОБА_6 шляхом збирання та отримання від невстановлених осіб, умисно, протиправно, без передбаченого законом дозволу, придбав придатні до використання бойові припаси та вибухову речовину, а саме: патрони до нарізної вогнепальної зброї у кількості 418 патронів калібру 7,62?39 мм; 141 патрон калібру 7,62?54 мм; 9 патронів калібру 5,45?39 мм; 3 патрона калібру 7,62?39 мм; 3 патрона калібру 9?18 мм; 450 патронів калібру 7,62?54R; 334 патрони калібру 7,62?39 мм, 4 патрони калібру 12,7?108 мм; гранати із запалами у кількості: 3 шт. Ф-1, 2 шт. РГД-5; 2 шт. Ф-1, 1 шт. Ф-1, бездимний порох загальною вагою 575 г., у тканевому мішку. Вказані боєприпаси та вибухову речовину ОСОБА_6 незаконно зберігав упродовж квітня-червня 2015 року за місцем розташування БПС МОП «Київщина» в смт. Новоайдар та с. Кряківка. У зв`язку із закінченням службового відрядження, 08.06.2015 ОСОБА_6 зібрав незаконно придбані бойові припаси та вибухову речовину, а саме: зазначені вище патрони до нарізної вогнепальної зброї, гранати та бездимний порох, які незаконно помістив до своїх особистих речей. У той же день, тобто 08.06.2015, ОСОБА_6 переніс вказані боєприпаси та вибухову речовину до автобусу, у якому разом із іншими співробітниками БПС МОП «Київщина» перевіз до с. Хотянівка, Вишгородського району Київської області. Після прибуття 09.06.2015 до с. Хотянівка, ОСОБА_6 незаконно переніс вказані бойові припаси та вибухову речовину до місця свого постійного проживання по АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав їх у приміщенні будинку та господарських спорудах до 21.07.2015, за винятком патронів калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук та гранат Ф-1 разом із запалами у кількості три штуки, які зберігав у вказаному місці до 20.07.2015.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових речових без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, 20.07.2015 після 18 години до ОСОБА_6 звернувся раніше знайомий йому ОСОБА_7 , який був обізнаний про наявність у ОСОБА_6 бойових припасів, із пропозицією збути наявні у ОСОБА_6 бойові припаси, а саме: патрони до вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук та гранати Ф-1 разом із запалами у кількості три штуки на що він погодився і таким чином вступив у попередню змову із ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовились, що отримані від збуту грошові кошти у сумі 12 000 грн. вони розділять між собою. У той же день, приблизно о 23 годині, на виконання злочинного плану, умисно, з корисливого мотиву, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , помістив у поліетиленовий пакет придатні до використання бойові припаси, а саме: патрони калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук та гранати Ф-1 разом із запалами у кількості три штуки, які до вказаного моменту він незаконно зберігав за вказаною адресою. Перебуваючи поблизу свого будинку, ОСОБА_6 , з метою подальшого збуту, передав наявний у нього пакет із зазначеними бойовими припасами ОСОБА_7 , який переніс їх до заздалегідь обумовленого місця збуту - до ділянки вулиці поблизу будинку АДРЕСА_8 . У той же день, 20.07.2015, приблизно о 23 годині 30 хвилин, у вказаному місці, ОСОБА_7 сів на заднє сидіння автомобіля «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_2 , де без передбаченого законом дозволу, збув ОСОБА_8 придатні до використання бойові припаси - патрони до вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук та гранати Ф-1 разом із запалами у кількості 3 штуки, за які отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 12 000 грн. При цьому, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , він не встиг передати ОСОБА_8 патрони до вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук, гранату Ф-1 та два запали до гранат, а гранати Ф-1 у кількості 2 шт та один запал до гранати залишились при ньому. Після вчинення вказаних дій ОСОБА_7 був затриманий працівниками міліції безпосередньо на місці незаконного збуту, а ОСОБА_6 за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.07.2015 ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_8 цікавиться придбанням набоїв до мисливської вогнепальної зброї. Будучи обізнаним, що у раніше знайомого йому ОСОБА_6 наявні бойові припаси, ОСОБА_7 20.07.2015 після 18 години звернувся до ОСОБА_6 із пропозицією збути наявні у останнього бойові припаси, а саме: патрони до вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук та гранати Ф-1 разом із запалами у кількості три штуки, на що ОСОБА_6 погодився і таким чином вступив у попередню змову із ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 домовились, що отримані від збуту грошові кошти у сумі 12 000 грн. вони розділять між собою. У той же день, приблизно о 23 годині, на виконання злочинного плану, умисно, з корисливого мотиву, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , помістив у поліетиленовий пакет придатні до використання бойові припаси, а саме: патрони калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук та гранати Ф-1 разом із запалами у кількості три штуки, які до вказаного моменту він незаконно зберігав за вказаною адресою. Перебуваючи поблизу будинку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з метою подальшого збуту, прийняв від ОСОБА_6 пакет із зазначеними бойовими припасами, який переніс до заздалегідь обумовленого місця збуту - до ділянки вулиці поблизу будинку АДРЕСА_8 . У той же день, 20.07.2015, приблизно о 23 годині 30 хвилин, у вказаному місці, ОСОБА_7 сів на заднє сидіння автомобіля «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_2 , де без передбаченого законом дозволу, збув ОСОБА_8 шляхом передачі придатні до використання бойові припаси - патрони до вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук та гранати Ф-1 разом із запалами у кількості 3 штуки, за які отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 12 000 грн. При цьому, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , він не встиг передати ОСОБА_8 патрони до вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм у кількості 418 штук, гранату Ф-1 та два запали до гранат, а гранати Ф-1 у кількості 2 шт та один запал до гранати залишились при ньому. Після вчинення вказаних дій ОСОБА_7 був затриманий працівниками міліції безпосередньо на місці незаконного збуту, а ОСОБА_6 за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України

10.06.2016 р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони надали в судовому засіданні на затвердження.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_6 повністю і беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, та сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, та встановленням ОСОБА_6 іспитового строку терміном 3 (три) роки. На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_6 позбавити спеціального звання молодший сержант міліції.

Також, згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_7 повністю і беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, та сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення його від відбування покарання з випробуванням, та встановленням ОСОБА_7 іспитового строку терміном 3 (три) роки. На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_7 позбавити спеціального звання молодший сержант міліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 10 червня 2016 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, яке він зможе виконати, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, викладеного в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_5 у засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 10.06.2016р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 10 червня 2016 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, яке він зможе виконати, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, викладеного в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_4 у засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 10.06.2016р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченими.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгоджене покарання та згоду обвинувачеих на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та встановленням ОСОБА_6 іспитового строку терміном 3 (три) роки та призначення на підставі ст. 54 КК України додаткового покарання у вигляді позбавлення його спеціального звання молодший сержант міліції, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, є учасником АТО, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання..

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів та вибухових речових без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у носінні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_6 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та встановленням ОСОБА_7 іспитового строку терміном 3 (три) роки та призначення додаткового покарання на підставі ст. 54 КК України у виді позбавлення його спеціального звання молодший сержант міліції, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання..

Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у носінні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_7 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 10.06.2016 р. та призначення обвинуваченим узгодженої міри покарання.

До набрання вироком чинності запобіжний захід судом не обирається.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частинах по 1/2 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз: № 3-01/929 від 21.07.2015р., № 3-01/930 від 21.07.2015 р., № 6-02/91 від 03.08.2015 р., № 6-02/92 від 17.08.2015 р., № 6-02/99 від 24.08.2015р., № 6-02/100 2-01/190 від 25.08.2015 р., № 6-02/99 від 28.08.2015 р., № 3-01/967 від 28.08.2015р., № 3-01/965 від 31.08.2015 р., № 3-01/966 від 31.08.2015р. всього у сумі 9 077 гривень 04 копійки.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 10 червня 2016 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001643 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз: № 3-01/929 від 21.07.2015р., № 3-01/930 від 21.07.2015 р., № 6-02/91 від 03.08.2015 р., № 6-02/92 від 17.08.2015 р., № 6-02/99 від 24.08.2015р., № 6-02/100 2-01/190 від 25.08.2015 р., № 6-02/99 від 28.08.2015 р., № 3-01/967 від 28.08.2015р., № 3-01/965 від 31.08.2015 р., № 3-01/966 від 31.08.2015р. у сумі 9 077 гривень 04 копійки по ? частині з кожного, а саме по 4 538 гривні 52 копійки з кожного.

Речові докази револьвер «ME Magnum» калібром 9 мм, № НОМЕР_1 виробництва Італії, який поміщений у спеціальний пакет експертної служби № 0144598; патрони у кількості 3 штуки калібру 12,7х108 мм, 4 гільзи та кулі 400 патронів калібру 7,62х54R, 296 патронів калібру 7,62х39 мм, які поміщені у спеціальний пакет експертної служби № 3280673; порожній пусковий пристрій РПГ-22, який поміщений у спеціальні пакети експертної служби № 3281409 та № 3281410; порожній корпус гранати Ф-1, використаний запал УЗРГМ та інші об`єкти експертизи, які поміщені у спеціальний пакет експертної служби № 3215874 знищити.

Речові докази банківську картку «ПриватБанку» та зв`язку ключів від квартири, передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити власнику.

Речові докази експертний пакет № 2188134 в середині якого знаходяться 418 патронів калібру 7,62х39, придатні для стрільби, який переданий до камери зберігання Ірпінського МВ; експертний пакет № 3156359 в середині якого знаходяться 141 патрон калібру 7,62х54, 9 патронів калібру 5,45х39, 3 патрони калібру 7,62х39, 3 патрони калібру 9х18, який переданий до камери зберігання Ірпінського МВ знищити.

Речові докази гвинтівку системи Мосіна зразку 1895/1930рр., яка поміщена у паперову коробку з биркою; 3 предмети схожі на ножі, які було поміщено до спеціального експертного пакету № 1686445 та опечатано, які передані на зберігання при матеріалах кримінального провадження повернути власнику.

Речові докази чотири предмети зовні схожі на димові шашки, які було поміщено до експертного пакету № 1696444; тканий мішок в середині якого знаходиться кам`яно-подібна речовина, який було поміщено до експертного пакету № 1686450; предмет схожий на гранату Ф-1, який було поміщено до експертного пакету № 3167279, предмет схожий на гранату Ф-1, який було поміщено до експертного пакету № 3167267, предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 0891497; предмет схожий на гранату Ф-1, який було поміщено до експертного пакету № 2582906, металевий предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 2582905; предмет схожий на рушницю, який було поміщено до паперової коробки та обмотано скетчем та наклеєно пояснювальну записку з підписами понятих; предмет схожий на РПГ, який було поміщено до поліетиленового пакету на який наклеєно пояснювальну записку з підписами понятих та опечатано; 450 предметів схожих на набої, які були поміщені до паперової коробки та в подальшому до експертного пакету № 1974092; 334 предметів схожих на набої, які були поміщені до паперової коробки та в подальшому до експертного пакету № 1974091; 4 предмети схожих на набої, які поміщені до експертного пакету № 0891317; 4 предмети схожих на набої, які в подальшому були поміщені до експертного пакету № 0891261; предмет схожий на револьвер марки «MAGNUM», який було поміщено до експертного пакету № 1686444; предмет схожий на гранату Ф-1, який було поміщено до експертного пакету № 0891316; предмет схожий на гранату Ф-1, який було поміщено до експертного пакету № 2582903; предмет схожий на гранату Ф-1, який було поміщено до експертного пакету № 2582901; предмет схожий на гранату Ф-1, який було поміщено до експертного пакету № 2582902; предмет схожий на гранату РГД-5, який було поміщено до експертного пакету № 2582900; предмет схожий на гранату РГД-5, який було поміщено до експертного пакету № 2582899; металевий предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 0891318; металевий предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 0891315; металевий предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 0891320; металевий предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 2582898; металевий предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 0891314; металевий предмет схожий на запал, який було поміщено до експертного пакету № 0891319; дев`ять металевих предметів схожих на чеку, які було поміщено до експертного пакету № 2582904, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження знищити.

Речові докази 45 купюр номіналом по 200 гривень з серійними номерами: ЄФ 6374064, ЄФ 5060537, ЄЗ 7980600, КН 8113667, МА 7366885, ЕБ 2924076, ЗЕ 9118056, ЕИ 0789632, ЄГ 8179900, ЕЮ 5872624, ЄФ 3064545, КК 6767479, МА 9199586, ЄЦ 0422727, ЗЕ 2737487, КК 7018018, ЗБ 4866599, ЄИ 4368880, ЕЯ 0214428, ЄЄ 6403580, ЕЩ 4351573, АЗ 6381068, ЕБ 8462206, ЕД 1847458, ЕЕ 5141759, ЄИ 9696438, АБ 7204863, ЕА 3111849, ВБ 2364861, ЗВ 0159241, ЗВ 9315746, ЄЦ 7029017, МА 8151820, ВЗ 7111222, МА 8605586, КИ 2577745, ЕЗ 9717073, МА 0955635, ПА 1691534, ЕГ 3109396, ЄЯ 9934901, МА 0688968, ЕА 8885644, МА 6211690, ЕЩ 0980928, що зберігаються у спеціальному пакеті «Експертна служба МВС України» № 1686505 та 15 купюр номіналом по 200 гривень з серійними номерами: ЕЯ 1495387, КБ 0589709, ЕЕ 9121416, ЄБ 0346088, АЕ 0082920, ЄЄ 7525863, ЄБ 2585677, ЄЩ 1346257, МА 0225005, КЛ 5768454, ПА 1150998, ВЧ 3283186, КЕ 8024291, КГ 4674833, КГ 1599788, що зберігаються у спеціальному пакеті «Експертна служба МВС України» № 3167268 передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1