АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ТОВ «Сіо-К» ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року ,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року затверджена угода від 26 червня 2015 року між старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та призначено покарання:
- за ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 11900 грн.;
- за ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 3100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 52700 грн.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 52700 грн.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. І ст. 27, ч. 2 ст. 2,8, ч. 1 ст. 205 КК України, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 550 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 9350 грн.;
- за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.;
- за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 3030 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51510 грн.;
- за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 3050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 850 грн.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51850 грн.
Вирішено питання відносно речових доказів .

Не погоджуючись із зазначеним вироком, представник «Сіо-К» по довіреності ОСОБА_7 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку та апеляційну скаргу, в якій просить визнати ТОВ «Сіо-К» потерпілою особою, змінити вирок суду, виключивши з нього епізод укладення між ТОВ «Українсько-Ізраїльська Фірма «Он Лайн Дніпро» та ТОВ «Сіо-К» договору купівлі-продажу від 1 жовтня 2012 року за № 23, виключити ТОВ «Сіо-К» з переліку осіб, яким сформовано штучни податковий кредит.

Перевіривши апеляційну скаргу, матеріали судового провадження, які надійшли до Апеляційного суду м. Києва, приходжу до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Чинним кримінальним процесуальним законом, зокрема главою 31 КПК України, чітко регламентований та визначений перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначеним вироком суду затверджено угоду між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Таким чином, у відповідності до вимог закону інші особи не мають права на оскарження в апеляційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором і обвинуваченими.

Якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, згідно із ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргупредставника по довіреності ТОВ «Сіо-К» ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернути особі, яка їх подала.

Копію ухвали та апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Апеляційного суду
м. Києва ОСОБА_1