Справа № 149/3145/14-к
Провадження №1-кп/149/217/14
Номер рядка звіту 54
УХВАЛА

"09" грудня 2014 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику угоду про визнання винуватості від 08 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000682 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не працюючого, з вищою освітою, судимого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 16 червня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання - 150 годин громадських робіт,

підозрюваного за ч. 2 ст. 389 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи засудженим 16 червня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, 05 серпня 2014 року був направлений Хмільницьким міськрайонним підрозділом кримінально-виконавчої інспекції до КП "Хмільниккомунсервіс" для відбуття призначеного судом покарання, де 05 серпня 2014 року, відповідно до наказу начальника КП "Хмільниккомунсервіс" № 22 його було прийнято на роботу, та він був він зобов`язаний у визначені графіками по відбуванню громадських робіт дні в період з 06 серпня 2014 року по 29 вересня 2014 року займатись прибиранням сміття в м. Хмільнику, однак, згідно табеля виходу на роботу № 35 від 01 вересня 2014 року ОСОБА_3 відпрацював в серпні та вересні 2014 року 30 годин громадських робіт, ухилившись без поважних причин від відбування 120 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор надали угоду про визнання винуватості від 08 грудня 2014 року, яку також підписав захисник.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони погодили ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 399 КК України 2 місяці 10 днів арешту. Також з тексту угоди слідує, що підозрюваний ОСОБА_6 розуміє необхідність виконання вимог закону та положень укладеної угоди.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши текст угоди, прийшов до висновку про відмову у її затвердженні на підставі пп. 1, 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, з огляду на таке.

Умови угоди від 08 грудня 2014 року суперечать вимогам КПК України, зокрема, сторонами узгоджене покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 399 КК України, тоді як підозра ОСОБА_3 оголошена за ч. 2 ст. 389 КК України; в тексті угоди стороною угоди зазначено ОСОБА_6 , який учасником даного кримінального провадження не являється.

З пояснень прокурора та захисника вбачається, що при визначенні кримінального покарання, сторони врахували ОСОБА_3 10 днів арешту в якості покарання за сукупністю вироків, що не входить до компетенції сторін угоди. Сам ОСОБА_3 не зміг пояснити, чому ним узгоджено саме такий вид і міру покарання, що дає суду підстави сумніватись щодо добровільності укладення ним угоди.

Загалом текст угоди містить виправлення, описки, неточності в частині анкетних даних обвнуваченого та складений неохайно, що не є підставою для відмови в затвердженні угоди, однак свідчить про неналежну якість важливого процесуального документа.

За таких обставин, суд позбавлений можливості затвердити угоду про примирення від 08 грудня 2014 року у даному кримінальному проваджені.

На підставі пп. 1, 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, керуючись ст. 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 08 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000682 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя