Справа № 642/1665/16-к
Провадження 1кп/642/281/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

1)14.02.2008 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2)10.08.2009 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, 25.05.2012 року був звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

3)15.03.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 21 лютого 2016 року приблизно о 18 год. 00 хв., знаходячись за адресою м. Харків, вул. Холодногірська (Єлізарова), 3 побачив раніше невідомого йому ОСОБА_5 та діючи з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов спереду до потерпілого ОСОБА_5 та зірвав з нього сумку по типу барсетки, в якій знаходилось майно потерпілого, а саме: мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy Grand Prime», вартість якого згідно висновку експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 1375 від 18.03.2016 року складає 3446 гривень 00 копійок. Після чого ОСОБА_4 скрився з місця скоєного кримінального правопорушення із викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки, на суму 3446 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, обставини зазначені вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15.03.2016р. ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке скоїв 29.10.2013р.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченого, який маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням обставин провадження, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Розподілити процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом частково складання з покаранням, призначеним вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15.03.2016р., остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки 6 ( шість ) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 ( два ) роки.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обраний у вигляді домашнього арешту до набрання чинності вироком залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1375 від 18.03.2016 року в розмірі 351( триста п`ятдесят одна ) грн.84 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung SM-G531»( «Samsung Galaxy Grand Prime») чорного кольору - залишити у володінні ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1