справа № 760/5609/16-к
провадження № 1-кс/760/4354/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю власника майна ОСОБА_3 , її адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003079 від 16 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК,
в с т а н о в и в:
11.04.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003079 від 16.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК, який було накладено відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.03.2016.
Обгрунтовуючи свої вимоги, адвокат ОСОБА_4 зазначила, що 20.03.2016 у Львівській області було затримано автомобіль марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 .
Працівники Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області повідомили, що вищезазначений автомобіль знаходиться в розшуку у зв`язку з проведенням Солом`янським УП ГУ НП України у м. Києві досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003079 від 16.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК.
Відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.03.2016 було накладено арешт на майно, а саме на автомобіль «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на строк проведення досудового розслідування матеріалу кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003079 від 16.03.2016.
Адвокат ОСОБА_4 зауважила, що автомобіль марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 на праві власності та був нею придбаний 02.02.2016 року, тобто вона є добросовісним набувачем вищезазначеного транспортного засобу.
Однак слідчим суддею було накладено арешт на вищезазначений автомобіль безпідставно та всупереч статті 170 КПК, оскільки слідчим не було надано суду доказів того, що ОСОБА_3 є третьою особою та підпадає під ознаки визначені пунктом 2 частини четвертої статті 170 КПК.
На підставі вищезазначеного, стверджувала, що накладення арешту на вищезазначений автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_3 , суттєво позначається на її інтересах, оскільки їй не тільки не відомо про причини арешту її майна, але й невідомо про наявність будь-яких обґрунтованих підозр, доказів того, що її вже визнано або може бути визнано недобросовісним набувачем або володільцем вказаного автомобіля.
Крім цього, зауважила, що немає потреби для застосування арешту майна, а саме автомобіля марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 . Це підтверджується тим, що ОСОБА_3 до прийняття протилежного рішення є добросовісним набувачем (володільцем) вказаного автомобіля, може забезпечити належне збереження (зберігання) вказаного автомобіля без позбавлення її права користування належним їй автомобілем.
На підставі вищезазначеного стверджувала, що арешт було накладено необґрунтовано, а тому просила подане клопотання задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Слідчий Солом`янського управління Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 проти задоволення поданого клопотання заперечував аргументуючи тим, що ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем, з таких підстав.
12.04.2016 було здійснено тимчасовий доступ до документів що знаходяться у володінні ТСЦ №0744.
В ході огляду договору купівлі - проваджу від 02.02.2016 року було встановлено, що ОСОБА_6 , знаходячись в м. Луцьку, продала ОСОБА_3 автомобіль марки «BMW Х5», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_3 .
Однак, під час допиту ОСОБА_6 пояснила, що за останні півроку вона з населеного пункту, а саме з смт. Бориня, Турківського району, Львівської області, в якому проживає, нікуди не виїжджала, довіреностей на представлення її інтересів на вчинення будь-яких дій щодо вищезазначеного автомобіля, окрім довіреності від 22.08.2015 року, нікому не давала, жодних договорів на продаж даного автомобіля ніколи не підписувала.
Таким чином, є всі підстави вважати, що підпис від імені ОСОБА_6 , який міститься в договорі купівлі - продажу від 02.02.2016 року є недостовірним, виконаний іншою особою, а не ОСОБА_6 .
У зв`язку з цим, 12.04.2016 винесена постанова про призначення судово-почеркознавчої експертизи та відповідні матеріали кримінального провадження були направленні для проведення судово-почеркознавчої експертизи до Київського міського НДЕКЦ МВС України.
Таким чином, у досудового слідства є підстави вважати, що ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем автомобіля марки «BMW X5», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Після отримання висновку судово-почеркознавчої експертизи ОСОБА_3 буде викликана для допиту до слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві.
Крім цього, 25.03.2016 була винесена постанова про визнання автомобіля марки «BMW Х5», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) речовим доказом та залучення його до кримінального провадження № 0003079 від 16.03.2016 року в якості речового доказу.
08.04.2016 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0003079 від 16.03.2016, винесена постанова про призначення авто-товарознавчої експертизи та автомобіль марки «BMW Х5», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) був направлений до Київського міського НДЕКЦ МВС України.
08.04.2016 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0003079 від 16.03.2016, винесена постанова про призначення судово-трасологічної експертизи транспортного засобу з метою встановлення чи вносились зміни в ідентифікаційні позначення транспортного засобу - автомобіль марки «BMW Х5», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ).
На підставі вищезазначеного стверджував, що немає жодних підстав для скасування арешту на майно, а саме на автомобіль марки «BMW Х5», синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), оскільки на даний час проводяться ряд слідчих дій, які направлені на перевірку чи є ОСОБА_3 добросовісним набувачем транспортного засобу «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , а досудовому слідству не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що остання може забезпечити належне зберігання даного майна.
У зв`язку з цим, слідчий ОСОБА_5 стверджував що клопотання про скасування арешту є безпідставним, а тому у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 107 КПК рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4 заявили клопотання про застосування технічних засобів фіксування, а тому слідчий суддя прийняв рішення здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування.
Розглянувши обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.
16.03.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003079 було внесено відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статтею 289 КК.

24.03.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , про арешт майна, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003079 від 16.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статтею 289 КК.

Так, 10.03.2016 приблизно о 10:00, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, б-р. І. Лепсе, 4, шахрайським шляхом, заволоділа автомобілем марки «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , завдавши останньому матеріальної шкоди на суму 687 440 грн.
Під час проведення ОМП від 23.03.2016 слідчим було проведено поверхневий огляд автомобіля та зафіксовано номер шасі НОМЕР_2 автомобіля марки «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 пояснив, що в нього є знайома в м. Львів, ОСОБА_9 , у якої він перебував в гостях у грудні місяці 2015 року, де познайомився з ОСОБА_10 , який був представлений, як син хресного сина.
ОСОБА_9 , в подальшому ОСОБА_8 , обмінялися контактами з ОСОБА_10 , оскільки останній повідомив ОСОБА_8 , що займається купівлею та продажем автомобілів з Європи. Під час спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , повідомив, що продав би свій автомобіль та купив би новий, в чому ОСОБА_10 , пообіцяв допомогти.
04.01.2016 приблизно о 14:00 ОСОБА_8 , зустрівся з ОСОБА_10 , який приїхав до нього з м. Луцьк. Перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 4, ОСОБА_10 , був разом із жінкою, яку представив як свою матір ОСОБА_12 . Під час спілкування ОСОБА_10 , розповів ОСОБА_8 , про автомобіль який останній хотів придбати. В цей же час ОСОБА_8 , передав ОСОБА_10 , гроші в сумі 30 дол. США, згідно курсу НБУ станом на 04.01.2016, становить 900 гривень, в присутності водія ОСОБА_8 - ОСОБА_13 ..
05.01.2016 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 , який повідомив, що знайшов покупця на автомобіль марки «BMW X5», синього кольору, що належить ОСОБА_8 , та що покупець знаходиться в м. Луцьку та потрібно їхати до нього щоб показати вищевказаний автомобіль. У зв`язку із браком часу ОСОБА_8 відмовився їхати до м. Луцьк, у зв`язку з чим ОСОБА_10 запропонував, що він сам може з`їздити на автомобілі ОСОБА_8 в м. Луцьк та показати його покупцю, на що ОСОБА_8 погодився.
10.01.2016 приблизно о 10:00, водій ОСОБА_8 ОСОБА_13 , за усною вказівкою, передав автомобіль марки «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , 2009 року випуску, ОСОБА_10 . В цей же день ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_10 та запитав його як справи, на що останній повідомив, що покупець погодився купити автомобіль ОСОБА_8 . В цей же час ОСОБА_8 запитав ОСОБА_10 ,. коли той повернеться до м. Києва, на що останній відповів, що на днях. Та протягом місяця ОСОБА_10 , вводив в оману ОСОБА_8 та не повертався до м. Києва.
02.02.2016 ОСОБА_8 звернувся до Регіонального сервісного центру з документами на автомобіль, щоб дізнатися чи ніхто його не переоформив, де дізнався, що його автомобіль «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 переоформлено на ОСОБА_3 , та на нього встановлені нові номерні знаки, а саме: НОМЕР_1 .
Будучи допитана в якості свідка ОСОБА_6 , - мати ОСОБА_8 , вказала, що в місяці серпні 2014 році вона своєму синові ОСОБА_8 надала всі свої заощадження (грошові кошти) та уповноважила його нотаріальною довіреністю на придбання, продаж транспортного засобу, керування ним, а також на вчинення будь - яких правочинів відносно даного майна.
Так, в 2014 році син ОСОБА_6 , - ОСОБА_8 придбав автомобіль марки «BMW», який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, зважаючи на вік, остання зазначила, що автомобіль синього кольору, а салон в автомобілі був червоного кольору, оскільки ОСОБА_8 на даному автомобілі неодноразово приїжджав до ОСОБА_6 , протягом 2014-2015 років.
За останні півроку ОСОБА_6 , вказала, що з населеного пункту, в якому проживає, нікуди не виїжджала, інших довіреностей на представлення її інтересів на вчинення будь - яких дій щодо вище зазначеного автомобіля марки ВMW, нікого, ніколи не уповноважувала, жодних договорів на продаж даного автомобіля ніколи не підписувала, оскільки в сина була довіреність і він завжди всіма питаннями займався самостійно.
ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_10 не знає, та з ним ніколи знайома не була.
Власником автомобіля марки «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У досудового слідства є підстави вважати, що існує реальна загроза зміни, знищення відчуження або передачі в тимчасове володіння іншим особам, зникнення, втрати або пошкодження автомобіля «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.03.2016 клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , про арешт майна, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003079 від 16.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статтею 289 КК було задоволено. Накладено арешт на майно, а саме: автомобіль «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на строк проведення досудового розслідування матеріалу кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003079 від 16.03.2016.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За правилами частини третьої статті 170 КПК слідчий суддя накладає арешт на майно за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Слідчий суддя констатує, що відповідно норм чинного законодавства арешт майна за своєю правою природою є формою забезпечення доказів. Накладення арешту на майно, як застосування одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочинів, а також на наявність підстав вважати, що майно, яке було вилучене має ознаки, передбачені частиною другою статтею 167 КПК є достатніми для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, майно, яке відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 167 КПК може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Так, під час розгляду клопотання про накладення арешту, слідчий на виконання вимог пункту 3 частини другої статті 167 КПК довів, що автомобіль «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Крім цього, слідчий суддя не бере до уваги доводи ОСОБА_3 та її адвоката ОСОБА_4 з приводу того, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем та власником автомобіля «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки цей факт є спірним та підлягає з`ясуванню під час досудового розслідування.
Слідчий суддя встановив, що на даний час досудове слідство здійснює ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі з`ясування обставин щодо набуття ОСОБА_3 права власності на вищезазначений автомобіль.
Арешт майна - це необхідний захід, для забезпечення дієвості розслідування, а обмеження права власності на нього повинно бути співмірним завданням кримінального провадження та нормі, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя констатує, що арешт було накладено обґрунтовано, оскільки санкція частини третьої статті 289 КК передбачає такий вид покарання, як конфіскація майна, а слідчий у судовому засіданні довів сукупність фактичних даних, що вказують на підстави, мету та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна, яка зумовлена обґрунтованою підозрою вважати, що існує реальна загроза зміни, знищення відчуження або передачі в тимчасове володіння іншим особам, зникнення, втрати або пошкодження автомобіля «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Крім цього, застосування менш обтяжливих заходів було недоцільним, оскільки не змогло б забезпечити досягнення мети накладення арешту у цьому кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді немає, оскільки виправдані інтереси потерпілого вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як арешт майна.
Доводи власника майна ОСОБА_3 та її адвоката ОСОБА_4 щодо порушень слідчим суддею норм КПК не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання про скасування арешту майна та зазначені ними обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування арешту майна.
Зважаючи на вищезазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для скасування арешту, який було накладено на автомобіль «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки у судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4 не довели наявність підстав для скасування арешту майна, а саме, що відпала потреба у застосуванні арешту майна або що арешт було накладено необґрунтовано.
На підставі вищезазначеного, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна належить відмовити у повному обсязі.
Керуючись статтями 174, 309 КПК, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання адвоката власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003079 від 16 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК, а саме, автомобіля «BMW X5», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який було накладено відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1