Справа № 344/2036/16-к
Провадження № 11-кп/779/269/2016
Категорія ч. 1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів : ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 263 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Івано-Франківського міського суду суду від 24 березня 2016 року, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Захисник в апеляційній скарзі просить вирок змінити і призначити ОСОБА_6 менш суворе покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування цього покарання з іспитовим строком 1 рік.

Оскарженим вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 263КК України з призначенням йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Захисник в апеляційній скарзі з вважає, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 є занадто суворим, а покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі. Свою позицію мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував всі пом`якшуючі покарання обставини, зокрема, те що ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, що свідчить про його негативне ставлення до злочину, що він є особою молодого віку, раніше не судимий, на обліках в ОНД та ОКПНД не перебуває, має постійне місце проживання та працює, позитивно характеризується, а тому його виправлення цілком можливе без ізоляції без суспільства.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України просив дослідити письмові документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції встановив, що 26.01.2016 близько 11 год обвинувачений ОСОБА_6 здійснюючи ранкову пробіжку поряд з дамбою річки «Бистриця Надвірнянська» в м. Івано-Франківську знайшов автомат «Калашникова» з маркуванням АР№ НОМЕР_1 який згідно висновку судово-балістичної експертизи №239 від 27.01.2016 року є військовою нарізною зброєю- калібру 7, 62 мм автоматом АКТ-С, НОМЕР_2 і в подальшому незаконно зберігав його під дровами на території подвір`я свого будинку, що по АДРЕСА_1 . Цього ж дня до нього приїхав товариш, з яким він, забравши знайдений автомат, поїхав в центральну частину міста. Близько 05 год. 55 хв. вони разом приїхали до розважального закладу «Діджей кафе», що в місті Івано-Франківську, де обвинувачений вийшовши з машини з цим автоматом в руках направився до входу в нього. Побачивши це, відвідувач цього закладу ОСОБА_9 , який в той час перебував на вулиці, вихопив із рук ОСОБА_6 цей автомат.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 апеляційні вимоги підтримали, просили апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі, прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник в своїй апеляційній скарзі не оспорює ні кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 злочину, ні обставин, при яких його скоєно, а тому вирок суду в цій частині не перевіряється.

Оспорюється тільки покарання призначене обвинуваченому.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі і в частині призначеного покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. А згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Ст. 75 КК України передбачає, що якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, може прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Всебічна оцінка даних про особу винного та обставини вчинення злочину є одними з важливих передумов можливості застосування звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання ОСОБА_6 колегія суддів бере до уваги обставини, які суд першої інстанції визнав пом`якшуючими його, а саме визнання своєї вини у скоєному , щире каяття та сприяння у розкритті злочину, а також враховує як пом`якшуючі його покарання обставини: негативне ставлення до скоєного ним злочину, що на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах він не перебуває, має постійне місце проживання та працює, виключно позитивно характеризується по місцю своєї роботи та проживання, а також аналогічно характеризується як гравець команди регбі клубу «Роланд» м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської комплексної центральної дитячо-юнацької спортивної школи фізкультурно-спортивного товариства «Спартак», його незадовільний на даний час стан здоров`я, що підтверджується відповідними документами, поданими під час апеляційного провадження і за таких обставин приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного йому покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України в частині призначеного йому покарання змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання у виді трьох років позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4