Номер провадження:1-кс/521/3774/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0004682 від 29 травня 2016 року, про накладення арешту на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів, вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, у невстановленому місці, та невстановлений час, виготовила завідомо підроблений документ, а саме договір купівлі - продажу нерухомого майна № 00/0112 від 21 січня 2000 року, згідно якого ОСОБА_4 , продає квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 , що насправді не відповідає дійсності, оскільки згідно листа КП «БІТ» ОМР № 5431-04/480 від 21 жовтня 2014 року, з 08 червня 1999 року по 31 грудня 2012 року право власності на квартира АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_4 . Інші документи, щодо переходу права власності на вказану квартиру відсутні.

Також встановлено, що згідно відповід КП ЖКС «Черьомушки» №1 GOO- 722 від 22 жовтня 2014 року в квартирі АДРЕСА_2 з 23 листопада 1965 року був зареєстрований ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці у ОСОБА_4 відсутні.

Так, ОСОБА_6 , отримавши від невстановленої слідством особи договір купівлі - продажу нерухомого майна № 00/0112 від 21 січня 2000 року, достовірно знаючи, що викладені в ньому обставини не відповідають дійсності, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, 25 листопада 2013 року о 10 годині 46 хвилин, перебуваючи у приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , у приватного нотаріуса ОСОБА_7 , під час реєстрації права власності на вищезазначену квартиру, надала нотаріусу завідомо підроблені документи, а саме договір купівлі - продажу нерухомого майна № 00/0112 від 21 січня 2000 року, паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Брезівським РВ ГУМВС України в Одеській області 25 липня 2012 року (до якого була вклеєна фотокартка ОСОБА_6 ), довідку (витяг з домової книги про склад сім`ї і реєстрації) №1037 від 21 листопада 2013 року, довідку з КП «БТІ» ОМР №5324-10/451-У від 22 листопада 2013 року, що потягло за собою прийняття нотаріусом рішення про реєстрацію права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_5 , якою насправді була ОСОБА_6 .

Далі, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , уклала договір купівлі - продажу вищезазначеної квартири, згідно якого ОСОБА_5 , продає квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , за її ринковою вартістю, яка відповідно до звіту про визначення оціночної (ринкової) вартості виданого ПП «Експертна оцінка Майна» від 29 жовтня 2013 року, складає 75000 гривень.

Таким чином, своїми умисним діями, ОСОБА_6 шляхом обману заволоділа чужим майном загальною вартістю 75000 гривень, яке на підставі ст.1277 ЦК України, мало було відійти як відумерла спадщина, у власність органу місцевого самоврядування, за місцем відкриття спадщини, а саме до Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, спричинивши майнову шкоду на вищезазначену суму.

Далі, ОСОБА_6 , діючи потворно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний намір направлений на заволодіння чужого майна шляхом обману, отримавши від невстановленої слідством особи, завідомо підроблений документ, а саме договір купівлі - продажу нерухомого майна №01/1232 від 03 грудня 2001 року, згідно якого ОСОБА_9 , продає квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , гр. ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що викладені в ньому обставини не відповідають дійсності. 25 листопада 2013 року об 11 годині 58 хвилин, перебуваючи у приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , у приватного нотаріуса ОСОБА_7 , під час реєстрації права власності на вищезазначену квартиру, надала нотаріусу завідомо підроблені документи, а саме договір купівлі - продажу нерухомого майна №01/1232 від 03 грудня 2001 року, паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Брезівським РВ ГУМВС України в Одеській області 25 липня 2012 року (до якого була вклеєна фотокартка ОСОБА_6 ), довідку (витяг з домової книги про склад сім`ї і реєстрації) №1038 від 21 листопада 2013 року, довідку з КП «БТІ» ОМР №5324-10/452-У від 22 листопада 2013 року, що потягло за собою прийняття нотаріусом рішення про реєстрацію права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з ОСОБА_5 , якою насправді була ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , уклала договір купівлі - продажу вищезазначеної квартири, згідно якого ОСОБА_5 , продає квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 , за її ринковою вартістю, яка відповідно до звіту про визначення оціночної (ринкової) вартості виданого ПП «Експертна оцінка Майна» від29 жовтня 2013 року, складає 74900 гривень, тим самим шляхом обману, позбавивши ОСОБА_9 права власності на вищезазначену квартиру.

Своїми умисними діями, які виразилися у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману, з використанням підроблених документів, ОСОБА_6 , спричинила майнову шкоду на загальну суму 74900 гривень.

Загальна сума спричинених майнових збитків, протиправними діями ОСОБА_6 , складає 149500 гривень, що станом на 25 листопада 2013 року, становить великий розмір.

Враховуючи те, що є достатні підстави, вважати що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні, та може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на вищевказану квартиру.

Прокурор підтримав клопотання, та вважав, що є всі законі підстави для арешту вище вказаного майна з забороною власнику ним розпоряджатись та відчужувати, і просив слідчого суддю його задовольнити.

Власник майна будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що неприбуття в судове засідання власника майна не перешкоджає розгляду клопотання слідчого.

Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, вислухавши думку прокурора слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Частиною 1 статті 170 КПК України, встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, серед іншого, є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частиною 6 статті 170 КПК України також встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та прокурором доведено, що дійсно мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч 2, 3 КК України.

Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів проти власності з метою недопущення відчуження слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна у вигляді заборони розпорядження та відчуження ним. Заборона розпоряджатись та відчужувати майно пов`язана з проведенням відповідних слідчих дій для встановлення обставин кримінального правопорушення. Підстав для заборони фактичному володільцю квартири АДРЕСА_2 користуватись нею, на думку слідчого судді не має. При цьому не забороняє власнику право користування своєю власністю.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту прав та законних інтересів осіб потерпілих від злочину.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0004682 від 29 травня 2016 року, про накладення арешту на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_8 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Копію ухвали надіслати прокурору та слідчому.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити прокурору та слідчому.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1