провадження 1-кп/389/251/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000809 від 04 травня 2015 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.10.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі; 20.10.2015 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 02.12.2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за наступних обставин.
04 травня 2015 року, приблизно о 12.30 годині, ОСОБА_3 знаходився у парку відпочинку, розташованому поряд із магазином «Оптовичок» за адресою: вул.Фрунзе,91 м.Знам`янка Кіровоградської області.
Помітивши золотий ланцюжок на шиї ОСОБА_6 , яка в цей час також перебувала у вищевказаному парку, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , наздогнавши ОСОБА_6 за будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_2 , шляхом ривка, відкрито викрав, належний останній золотий ланцюжок вагою 11,16 гр., вартістю 459,96 грн. за 1 гр., загальною вартістю 5133,15 грн., після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5133,15 грн.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав. Показав, що до скоєння зазначеного кримінального правопорушення жодного відношення не має.
Потерпіла ОСОБА_6 допитана у судовому засіданні підтвердила обставини скоєного відносно неї ОСОБА_3 кримінального правопорушення, наведені в обвинувальному акті. В обвинуваченому впізнала особу, яка відкрито викрала належний їй ланцюжок шляхом ривка з шиї. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.
Допитана у якості свідка ОСОБА_7 надала в судовому засіданні наступні покази. Вказала, що працює касиром-контролером автостанції м. Знам`янка. У травні 2015 року, знаходячись на робочому місці на платформі відправлення автобусів, в денну пору доби була свідком того, що ОСОБА_3 , якого вона наразі впізнала в судовому засіданні, намагався безкоштовно без квитка доїхати до м. Олександрії, на що водій автобуса йому відмовив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що є завідуючим ломбардним відділенням в м. Світловодськ. 04 травня 2015 року перебував на робочому місці. Цього дня обвинувачений, якого він безсумнівно впізнає в тому числі і в судовому засіданні, звернувся до ломбардного відділення, здав золотий ланцюжок з пошкодженням замка вагою приблизно 11 грам, отримав кошти в сумі близько 5000 грн. та відповідну квитанцію. Вказана операція відбулась при пред`явленні обвинуваченим паспорта, дані якого також вносяться до квитанції, один примірник якої залишається в ломбарді. В подальшому ланцюжок не викупив і він був реалізований.
Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2015 року та довідкою до нього, за якими на фотознімку № 1 потерпіла ОСОБА_6 впізнала молодика, який 04.05.2015 року відкрито викрав її золотий ланцюжок. На фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 (а.с. 10-11). Зауваження захисника щодо недопустимості вказаного доказу суд вважає безпідставними;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2015 року та довідкою до нього, за якими на фотознімку № 1 свідок ОСОБА_8 впізнав чоловіка, який 04.05.2015 року здав до ломбарду, в якому він працює, у м. Світловодськ золотий ланцюжок вагою 11,16 грам 585 проби за гроші в сумі 5095 грн.. На фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 (а.с. 16-17). Зауваження захисника щодо недопустимості вказаного доказу суд також вважає безпідставними;
- копією специфікації до договору № 82-7349 від 04.05.2015 року, виданою завідувачем ломбардним відділенням ОСОБА_8 позичальнику ОСОБА_3 , особа якого встановлена за паспортом серії НОМЕР_1 виданим 11.11.2008 року Енергодарським МВ ГУМВС України, про видану позику строком на 14 діб під заставу розірваного ланцюга, матеріал золото 585 проби, загальною вагою 11,16 грам, в сумі кредиту 5095 грн. (а.с. 18);
- довідкою ПТ «Ломбард компанія Аверс» від 28.05.2015 року, якою засвідчено, що станом на 04.05.2015 року вартість одного грама золота склала 459,96 грн. (а.с. 25);
- протоколом та відеозаписом проведення слідчого експеримента від 29.05.2015 року, на якому ОСОБА_3 показав, за яких обставин скоїв дане кримінальне правопорушення. Факт тиску зі сторони працівників правоохоронних органів не підтверджено. ОСОБА_3 надає покази вільно, послідовно, не плутаючись (а.с. 32, 33). Зауваження захисника щодо недопустимості вказаного доказу суд вважає безпідставними. ОСОБА_3 перед проведенням зазначеної слідчої дії роз`яснено права і обов`язки, передбачені ч.ч. 3, 4, 5, 6, 7 ст. 42 КПК України. Обов`язкової участі захисника у даному кримінальному провадженні кримінальним процесуальним законом не передбачено;
- копією паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 виданим 11.11.2008 року Енергодарським МВ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с. 34).
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфікованими за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено, як і обставин, які обтяжують покарання. Обставина, що обтяжує покарання щодо скоєння злочину у стані сп`яніння, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, який закон класифікує як тяжкий. Також те, що ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, страждає на хронічні захворювання, шкоду завдану потерпілій не відшкодував, свою вину у скоєному не визнав, так і не усвідомивши протиправність свого діяння, не розкаявся, а також відсутність як обтяжуючих, так і пом`якшуючих покарання обставин, та зрештою вважає, що за спрямованістю поведінки обвинувачений як особа представляє небезпеку для суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, оскільки суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України суд не вбачає. На думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як зі сторони обвинуваченого, так і інших осіб.
Відповідно до роз`яснень п.25 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.
Судом з`ясовано, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 02.03.2016 року вирок суду першої інстанції змінено, постановлено, що строк відбування покарання слід рахувати з 13.10.2015 року, зараховано в строк відбування покарання строк тримання обвинуваченого під вартою з 13.10.2015 року по 02.03.2016 року з розрахунку один день за два.
Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.12.2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України і на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12.04.2016 року вказаний вирок змінено в частині призначення покарання та зарахування строку відбуття покарання. На підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Зараховано в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_3 під вартою з 16.05.2015 року по 12.04.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне на підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів за вказаним вироком та злочинів за вищевказаними вироками, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Крім того, при ухваленні вироку ОСОБА_3 необхідно зарахувати в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення з дня його затримання 16.05.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
По даному кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, в сумі 5200 грн., які суд, з урахуванням вартості викраденого, вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі, враховуючи, що розмір завданої матеріальної шкоди складає 5133,15 грн., оскільки згідно довідки ПТ «Ломбард компанія Аверс» від 28.05.2015 року станом на 04.05.2015 року вартість одного грама золота склала 459,96 грн., при цьому вага викраденого у ОСОБА_6 золотого ланцюжка складає 11,16 гр. Решту суми суд задовольняє в рахунок відшкодування моральної шкоди в межах заявлених позовних вимог.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів: передбачених ч. 2 ст. 186 КК України за даним вироком; передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2015 року; передбачених ч. 1 ст. 186 КК України за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2015 року; передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.12.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з врахуванням його затримання та знаходження під вартою - з 16 травня 2015 року, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 16 травня 2015 року по 15 серпня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5200 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_3 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1