УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про відвід слідчого ГУ НП м.Києві ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва 30.05.2016 надійшла заява адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001183 від 02.09.2014.

Аналогічна за змістом заява від вказаних осіб надійшла до суду 03.06.2016, вказані заяви ухвалою суду були об`єднані в одне провадження.

Обгрунтовуючи доводи, заявники вказують, що підставою для відводу слідчого є: упереджене ставлення до захисників, яке проявилось в тому, що слідчий відмовив стороні захисту надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення, в не розгляді ряду клопотань сторони захисту; необґрунтованих відмовах у клопотаннях сторони захисту; тиску на підозрюваного; вчиненні процесуальних дій без участі захисників; незаконному намаганні обмежити волю підозрюваного шляхом поміщення його до медичного закладу для проведення експертизи; незаконному зупиненні кримінального провадження; у інших незаконних діях, вчинених з метою примусу підозрюваного для негайного ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у висловлюванні погроз на адресу підозрюваного та в інших діях, що у сукупності свідчать про те, що слідчий допускає такі дії, які свідчать про його упередженість, обвинувальний ухил та ставлять під сумнів його об`єктивність.

Посилаючись на зазначене, вважають, що існують підстави для відводу слідчого у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.77 КПК України.

У судовому засіданні заявники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та особа, в інтересах якої подана заява ОСОБА_6 підтримали вимоги та доводи, викладені у заяві.

Наголошували на тому, що під час досудового розслідування захисники неодноразово вимушені були звертатись зі скаргами на дії або бездіяльність слідчого наслідками розгляду яких було прийняття рішень на користь сторони захисту.

Так, слідчими суддями неодноразово задовольнялись скарги захисників, а на слідчого покладався обов`язок розглянути клопотання у відповідності до вимог ст.220 КПК України, провести або виконати ряд слідчих дій на яких наполягала сторона захисту.

Окрім того, вказували, що напроти слідчими суддями неодноразово приймались рішення про відмову у задоволенні клопотань слідчого, зокрема щодо поміщення ОСОБА_6 до медичної установи для проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. Необгрунтовані звернення слідчого захисники розцінюють як спроби тиску на підозрюваного. Надали й інші пояснення, які на думку сторони захисту вказують на наявність обвинувального ухилу в діях слідчого та його особисту зацікавленість у даному кримінальному провадженні.

Слідчий ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви про відвід, вказуючи, що він виконував свої обов`язки в межах, наданих йому повноважень, проявів упередженості не допускає.

В ході розгляду заяви був допитаний свідок цивільна дружина ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, свідка ОСОБА_7 , дослідивши матеріали заяви з додатками, прийшов до наступного висновку.

Статтею 77 КПК України визначені підстави для відводу слідчого, зокрема, якщо він особисто, заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Таким чином, для встановлення наявності ознак заінтересованості мають бути викладені таки доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в упередженості слідчого, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.
Перевіряючи доводи сторони захисту приходжу до висновку, що вони фактично зводяться до незгоди з обраною тактикою слідчого, в рамках кримінального провадження № 120 141 000 000 01183 від 02.09.2014 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.5 ст. 186, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ст.257 КК України, що підтверджується скаргами, з якими сторона захисту зверталась до суду та судовими рішеннями, постановленими за наслідками їх розгляду.
Втім, наявність таких судових рішень прямо не вказують на прояви упередженості з боку слідчого, а є реалізацією прав сторони захисту у порядку та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Звернення слідчого з клопотанням про поміщення до лікувального закладу з метою проведення стаціонарної експертизи також не можуть вважатися проявом упередженості з боку слідчого, оскільки такі звернення відбувались в межах компетенції, якою наділений слідчий та у спосіб, передбачений законом. Той факт, що слідчими суддями відхилялись такі клопотання не вказують на зацікавленість слідчого.
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оскільки слідчим була дотримана процедура, встановлена національним законодавством, а тому відсутні правові підстави вважати такі дії слідчого упередженими.
На переконання слідчого судді не є проявом упередженого ставлення вимога слідчого в наданні документів, на підтверджують повноваження захисників, така вимога ґрунтується на законі.
Щодо відмови у наданні матеріалів кримінального провадження, то в цій частині доводи не знайшли свого підтвердження та спростовуються листом від 18.02.2016, зі змісту якого вбачається, що слідчий повідомив захисників про можливість такої процесуальної дії, попередньо зазначивши про необхідність узгодження часу, зазначив для цього засоби зв`язку та адресу.
З наданих захистом судових документів вбачається, що слідчим допускались певні процесуальні порушення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 , що також не може вважатися проявом упередженості з боку слідчого, які б давали підстави для відводу слідчого. Втім, сторона захисту не позбавлена права вказувати на наявність допущених порушень під час розгляду кримінального провадження по суті, у випадку направлення обвинувального акту до суду.
Будь-яких даних, які б вказували на вчинення тиску на підозрюваного з метою його залякування та примусу для вчинення процесуальних дій суду не надано. При цьому негативне відношення ОСОБА_6 до слідчого, суд оцінює як його особисте суб`єктивне сприйняття особи, що здійснює розслідування кримінального провадження відносно нього.
Загалом, доводи сторони захисту, як було зазначено вище, зводяться до незгоди з процесуальними діями слідчого і не містять таких даних, які б вказували на упередженість слідчого, в розумінні, передбаченого ч.1 ст.77 КПК України.
Слід зазначити, що слідчий суддя обмежений предметом розгляду заяви, де встановлює наявність або відсутність підстав для відводу слідчого. При цьому слідчий суддя не може в рамках даного процесу оцінювати законність процесуальних рішень слідчого, зокрема в частині винесення постанов про зупинення досудового розслідування, таким правом наділений слідчий суддя при розгляді скарги у відповідності до п. 2 ч.1 ст.303 КПК України.
Статтею 22 КПК України закріплений принцип змагальності у кримінальному процесі, який полягає у тому, що на одну й ту ж саму особу, не може бути покладено функцію обвинувачення, функцію захисту, функцію вирішення справи. Кожен учасник має право виконувати лише одну функцію, зокрема: сторона обвинувачення надавати докази і доводити винуватість особи, сторона захисту надавати докази, які спростовують обвинувачення, і захищатися.
У відповідності до п.19 ч.1 ст.3 КПК України слідчий діє з боку обвинувачення та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та є самостійним у своїй процесуальній діяльності, що закріплено ч.5 ст.40 КПК України. Елементами процесуальної самостійності слідчого є право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням та інше.
Отже, з огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що стороною захисту не надано об`єктивних даних, які в вказували на особисту зацікавленість слідчого в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.77,80,81 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про відвід слідчого ГУ НП м.Києві ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 21.06.2016 о 15.00

Слідчий суддя ОСОБА_1