Справа № 702/744/15-к
Провадження № 1-кп/702/6/16
В И Р О К
І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження № 1-кп/702/6/16 у справі № 702/744/15-к про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Бучацького району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, працює майстром в Смілянському УЕГГ, одруженого, інваліда 3 групи, жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора : ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

представника потерпілої: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 14 грудня 2014 року близько 11 год. 45 хв., на 38 км. + 725 м. автодороги Орадівка - Жашків - Мошни, поблизу м. Монастирище, керуючи автомобілем «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України, експлуатація якого заборонена у зв`язку з непрацездатністю гальмівних механізмів задніх коліс, рухаючись в напрямку м. Монастирище Черкаської області в порушення вимог п.п. 2.3 а), б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан керованого транспортного засобу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням вказаного транспортного засобу, з`їхав з проїзної частини на праве узбіччя та допустив з`їзд в кювет, де керований ним автомобіль здійснив перекидання. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «PEGEOT BOXER», р.н. НОМЕР_1 : ОСОБА_8 , 1950 р.н. згідно висновку судово-медичної експертизи № 583 від 15.12.2014 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови, шиї, грудної клітки, хребта, що супроводжувалися забійною раною, синцями та саднами голови, синцями шиї, множинними двобічними переломами ребер з розривами пристінкової плеври, переломом грудного відділу хребта з розривом спинного мозку, яка спричинила внутрішньогрудну кровотечу та крововтрату, від яких настала смерть. Вказані тілесні ушкодження як єдиний патомеханогенетично нерозривний травматичний комплекс мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. В крові трупа виявлено 1,04 проміле етилового сприту, що на момент смерті могло відповідати легкому алкогольному сп`янінню. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а саме вимог п.п. 2.3 а), б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та спричинення смерті потерпілого ОСОБА_9 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 ого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, якщо вони спричинили смерть ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового провадження, будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину фактично визнав частково, а саме як показав сам обвинувачений в частині того, що він був водієм автомобіля, який потрапив в ДТП та як водій повинен нести відповідальність за пасажирів та показав, що з обвинуваченням він не згоден, а саме з тим, що він був не уважний і не дивився на дорогу. Він був уважний і дивився на дорогу, не відволікався, тільки не міг передбачити того, що за поворотом може бути такий стан дороги. Він має водійський стаж 30 років, неодноразово їздив в Тернопільську область, в Донецьку область, а також за маршрутом на якому сталося ДТП. 12 грудня 2014 року вони вирішили їхати до сестри його дружини в село. Покійний ОСОБА_12 запропонував їхати разом. Вони в інтернеті з`ясували погоду, яка в ті дні була ясною. В дорозі ніяких пригод не було. Даним транспортним засобом він керує з 2008 року по дорученню, а автомобіль належить його куму ОСОБА_13 . Автомобіль вантажний, але перероблений під пасажирський про що є відповідні документи. Ремені безпеки на задньому сидінні автомобіля не передбачені. Технічне обслуговування даного автомобіля він проводить на станції техобслуговування, що останній раз перед ДТП робив в жовтні місяці 2014 року. Техогляд проводили працівники державної автоінспекції, оскільки він був учасником виборчої компанії і його транспортний засіб перевіряли на придатність для перевезення дільничної комісії на вибори. За результатами огляду йому було надано акт техогляду відповідно до якого автомобіль був в справному стані. Після жовтня місяця він ремонт свого транспортного засобу не проводив, колеса не розбирав та не може стверджувати про наявність чи відсутність тормозних колодок. В 2014 році він змінив резину на даному автомобілі на нову. 14 грудня 2014 року, зранку вирішили їхати додому. Перед виїздом він як завжди перевірив стан автомобіля, завів його, зняв іній зі скла, включив фари, підфарники, стопи, повороти, перевірив звукову, світлову сигналізацію, наявність масла, гальмівної рідини, гальма, які були в нормальному стані. Керуючи автомобілем він усвідомлював, що на вулиці зима. Він виїхав на дорогу та затормозив і таким чином перевіривши стан гальм. Приблизно об 11 годині вони виїхали. Коли вони виїхали на дорогу, світило сонце, дорога хоча була і мокра, але була хороша, вночі був приморозок. Після того, як вони виїхали за поворот на дорозі був лід, що він передбачити не міг хоча і повинен був передбачити. В цій ділянці де сталась ДТП, якщо сніг, то в тому місці дуже багато снігу. Даним маршрутом він рухався не вперше, але ожеледицю там застав перший раз. Дійсно він повинен був передбачити, що за поворотом може бути лід, але в тому місці поворот дуже крутий, дороги не видно, але попереджувальний знак про поворот також є. Він рухався із швидкістю 60 км/год. На відрізку рівної дороги з такою швидкістю за таких умов можливо проїхати. В автомобілі передні сидіння дуже високо, а задні сидіння, пасажирські, в два ряди, зроблені як у кінотеатрі, передній ряд дуже низько, а задній трохи вище, а тому з переднього ряду потерпіла, сидячи навіть посередині не могла бачити спідометр, оскільки крім іншого в даному автомобілі спідометр під кермом. Він швидкість руху не перевищував. Задню частину автомобіля почало заносити вліву сторону. Він викрутив кермо вліво та дав трішки газу, оскільки автомобіль передньоприводний, гальмувати неможна. Саме через те, що він не гальмував і відсутній гальмівний слід. Газу дав стільки щоб вирівняти автомобіль. Швидкість руху він не зменшив, оскільки він не знав, що за поворотом ожеледиця. Після того, як він дав трішки газу автомобіль почав вирівнюватися, але оскільки вже був такий вугол повороту керма, колеса вирівнялися і автомобіль вже рухався прямо. Але в цей час він відчув удар і в нього з рук вибило кермо, а далі він нічого не пам`ятає. Удар прийшовся в праве переднє колесо, яке в результаті удару було деформовано, в нього вибило з рук кермо і автомобіль згори пішов вниз. Пізніше він помітив на обочині 3 бетонні стовпчики, які він вдарив правим колесом автомобіля. Все, що потрібно було він зробив, щоб вирівняти автомобіль, а далі був безсилий. Під час руху ним була вибрана правильна швидкість руху і поворот цей йому добре відомий. Він ніколи не їхав на цьому повороті коли був лід, але їздив там коли був сніг. Свідомість він не втрачав. Коли автомобіль зупинився і став на колеса він почав усвідомлювати, що сталося. Він так і сидів за кермом, був пристебнутий ременем безпеки. Коли він прийшов до тями то почув як його дружина запитувала де ОСОБА_14 , запитала його та ОСОБА_15 , як вони себе почувають. Після цього дружина запитувала де ОСОБА_16 . Потім вона почала відсувати дверку автомобіля, яка була пошкоджена, для того щоб вийти з автомобіля. Він ногами вибив лобове скло та виліз з автомобіля. Тобто, перша з автомобіля вийшла ОСОБА_17 , він через лобове скло виліз, а потім ОСОБА_17 допомогла вилізти з машини ОСОБА_18 . За автомобілем він знайшов лежачого ОСОБА_16 . Вважає, що його смерть настала через те, що він вилетів з автомобіля. Він покликав свою дружину та ОСОБА_19 . Потім він поспішив на гору, оскільки знизу не було зв`язку, щоб викликати швидку допомогу та міліцію, а після цього повернувся на місце події. Коли він повернувся на місце ДТП приїхали працівники міліції. Працівники міліції їхали зі сторони м. Монастирище. Він стояв на обочині, вони гальмували довго і не могли зупинитися через ожеледицю на дорозі. Зупинилися під горою, біля повороту, а потім з`їхали назад, вийшли з автомобіля, подивилися на місце ДТП і потім один з працівників міліції, який був в цивільному одязі почав телефонувати в дорожню службу та вимагати щоб посипали дорогу. Після цього, приблизно через 20-25 хвилин приїхала швидка допомога. Він себе погано почував та попросив онука щоб він поїхав разом з ним в лікарню. Він разом з онуком автомобілем швидкої допомоги поїхали в лікарню. Після цього він на місце ДТП не повертався і при роботі слідчої групи присутнім не був. В той час коли він перебував на місці ДТП, працівники міліції при ньому нічого не складали, ніяких процесуальних документів. Наступного дня в лікарні він прийшов до тями. Він зателефонував на номер гарячої лінії страхової компанії «Глобус», в якій застраховано його транспортний засіб та повідомив про ДТП. Працівники страхової компанії порадили йому звернутися з заявою в Смілянську філію страхової компанії. Він повідомив, що протягом трьох днів цього зробити не зможе, оскільки знаходиться в лікарні зі струсом головного мозку. Через деякий час він надав в страхову компанію лікарняні листи та всі необхідні документи, частину з яких йому надала також потерпіла. Після виписки з лікарні він разом з дружиною та онуком звернулися до слідчого з метою дати покази по справі, але слідчий по особистих мотивах покази в них не відібрав. Їх у даній справі було допитано приблизно через місяць. Оскільки він відчував свою вину за вчинене, він телефонував потерпілій. В ході його допиту слідчий фіксував покази за допомогою комп`ютера, а потім він їх читав на комп`ютері. Повідомив слідчому, що ОСОБА_14 говорив про ожеледицю на дорозі, а слідчий сказав. що коли він приїхав на місце ДТП дорога була мокра. Після цього слідчий розпечатав покази з комп`ютера. Чи змінював слідчий будь що в його показах він не знає. Дійсно його помилка в тому, що він в протоколі допиту не зазначив свої зауваження до протоколу. Слідчий повідомив, що потерпіла написала заяву про те, що будь яких претензій до нього немає, тому він одразу адвоката не наймав. Він вину свою відчуває частково. Пізніше потерпіла заявила, що вона бажає отримати відшкодування матеріальних та моральних збитків, але домовитися вони не змогли. Потерпілій сплатили 3000 гривень. Вони пропонували потерпілій кошти, а також пропонували оплатити обід на 40 днів, але вона відмовилася. В зв`язку з цими обставинами він був змушений звернутися по допомогу до адвоката. Разом з адвокатом вони виявили багато неточностей допущених в ході досудового розслідування. Його захисник звертався в прокуратуру з клопотанням в зв`язку з тим, що неналежним чином були проведені слідчі дії, але в задоволенні клопотання було відмовлено. В ході досудового розслідування слідчий в телефонному режимі повідомив його про проведення автотехнічної експертизи. Запитав чи може хтось з його знайомих в ході експертизи допомогти крутити гайки та болти. Він слідчому повідомив, що допомогти зможе племінник його дружини та дав слідчому його номер мобільного телефону. Слідчий самостійно з ним зв`язувався та домовлявся. Коли саме проводили експертизу його не повідомляли і він при ознайомленні з матеріалами справи дізнався, що експертиза проведена лише через три з половиною місяці після ДТП. Будь-яких правових документів стосовно автомобіля, який потрапив в ДТП йому не надавали. Акт постановки автомобіля на штраф майданчик йому ніхто не надавав і він з цього приводу в прокуратуру не звертався. Слідчий лише повідомив, що автомобіль перебуває на штраф майданчику. Він заїзджав на штраф майданчик в м. Монастирище де знаходиться автомобіль. В автомобілі багато чого не вистачає, опечатана задня дверка, немає вікон. Коли йому вручили документи про підозру і саме тоді показали документи, про те, що в квітні місяці проводилась автотехнічна експертиза за результатами якої виявлені пошкодження гальм задніх коліс. Він являється інвалідом 3 групи, перебуває на обліку в лікаря невропатолога, має сім`ю та постійне місце роботи в управлінні газового господарства, де працює вже 30 років. Раніше він двічі притягувався до адміністративної відповідальності, але за рішенням суд у з приводу оскарження даних протоколів винесено в його користь і він будь-яких штрафів не сплачував. Він розуміє, що якщо сів за руль то значить відповідаєш за пасажирів і він готовий відшкодувати потерпілій матеріальні збитки і допомогти, але в межах розумних розмірів. Ті суми, які пропонувала відшкодувати потерпіла занадто великі і будь-яких рахунків на підтвердження понесених нею витрат вона йому не надавала. Він готовий відшкодувати потерпілій збитки в сумі 20000 гривень. Просить не позбавляти його волі та права на керування транспортним засобом.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в частині порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть ОСОБА_8 , суд вважає, що його вина у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючою ознакою смерть потерпілого, повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що її чоловік повідомив її, перед 13 грудня 2014 року про поїздку в с. Антоніна, до їх старшої сестри в Монастирищенський район. Він домовився з ОСОБА_20 , що вони будуть їхати власним автомобілем та візмуть і їх. Дорогу вони оплатили навпіл. Виїхали вони із м. Сміла об 11 год. 30 хв., а в с. Антоніна приїхали приблизно о 13 год. 50 хв., в п`ятницю. В неділю, 14 грудня 2014 року, приблизно об 11 год. 30 хв. вони виїхали з с. Антоніна додому. Перед виїздом ОСОБА_3 не перевіряв технічний стан автомобіля, він вийшов вигнав машину до воріт, вони вийшли сіли в автомобіль і поїхали. В автомобілі за кермом сидів ОСОБА_21 , біля нього на передньому пасажирському сидінні сидів їх онук ОСОБА_22 , за водієм, з правої сторони сидів її чоловік біля правої дверки, вона сиділа по середині, за водієм сиділа жінка обвинуваченого ОСОБА_23 . Виїхавши з села на трасу ОСОБА_24 -Монастирище. Дорога була мокра, не замерзла, а саме мокра. Вони не встигли виїхати на дорогу, як машина набрала швидкість. Вона на це звернула увагу, оскільки попереду був крутий поворот про який водій автомобіля добре знав, оскільки їздив цією дорогою близько 30 років. Вона подивилася на спідометр та побачила, що швидкість автомобіля була 90 км/год., але водій її не зменшив. Вона всю дорогу дивилась вперед на дорогу, але на якусь мить відволіклась і сам поворот не помітила, а тільки відчула, що вони захватили узбіччя з правої сторони. Коли вона подивилася поперед себе то побачила, що вони рухалися прямо, водій не гальмував, нічого не робив, ніякої реакції не було, ніяких дій для зменшення швидкості чи зупинки автомобіля з боку водія не було. На великій швидкості вони проїхали декілька секунд до кінця узбіччя. Навіть коли вони з`їхали на узбіччя, водій ніяких дій не робив з метою вирівняти автомобіль. Так вони до кінця узбіччя і доїхали і коли водій вже побачив, що далі обрив він різко викрутив кермо вправо і автомобіль різко розвернуло до дороги. Потім автомобіль заднім колесом вдарився об бетонні стовпчики. Вона навіть не встигла подумати чи кричати чи ні, щоб не злякався водій на реакцію. Вона побачила, що вони доїхали до краю узбіччя, а далі зрубаний ліс. Водій різко вивернув кермо вправо, машину розвернуло і передня частина автомобіля опинилася майже на асфальті. Ззаду машина у щось вдарилася і її миттєво підкинуло і вони падають в кювет, в ліс. Перший раз автомобіль перекинуло, а за другим разом, коли автомобіль перекинуло, жінка водія вдарила її. Вона падала по машині, і як падала вдарила її і штовхнула її між переднім та заднім сидіннями, де сидів її чоловік. Чоловіка вже там не було, як виявилося він випав у вікно. Коли машина падала, саме тією стороною де сидів її чоловік і він вдарився об обрив і одразу отримав травму. Чоловік вдарився відразу головою, саме удар прийшовся на чоловіка і він напевно втратив свідомість і випав до половини з машини. В цей момент, коли вони другий раз перекидалися, чоловіка напевно придавило і машина на повній швидкості викинула його і він впав позаду машини, а машина пішла вперед. Там у лісі був сніг, одежа чоловіка була в снігу і він пролетівши приблизно метрів 15 зачепився за дерево правою ногою і так зупинився. Коли машина перекидалася, вона рахувала, що це було п`ять разів. На певний час вона втратила свідомість. Потім, коли вона прийшла до тями, зрозуміла, що автомобіль сунувся по пеньках, оскільки було чути скрежет, а потім вдарившись об щось автомобіль зупинився. Коли зупинилась машина вона почула крик дружини обвинуваченого, яка гукала ОСОБА_16 . Потім вона запитувала її чи вона жива. Дружина обвинуваченого допомогла їй вибратися з автомобіля, а саме відхилила двері автомобіля. Коли вона піднялася, була в шоковому стані та на деякий час втрачала свідомість. Вона побачила, що попереду автомобіля стояв онук, який присідав та дивився під машину, шукав її чоловіка. Як саме інші пасажири залишили автомобіль вона не бачила. Їй повідомили, що позаду автомобіля знайшли її чоловіка. Вона підійшла до нього і одразу попробувала в нього пульс, якого не було, на правій стороні в нього були пошкодження, обличчя синього кольору і лопнута шкіра на голові. Вона попросила в обвинуваченого аптечку з надією допомогти чоловіку, але обвинувачений повідомив, що в нього аптечки немає. Обвинувачений до її чоловіка не підходив, а одразу побіг на дорогу. Вона на місці ДТП на дорогу не виходила, а постійно була біля чоловіка. Через деякий час на місце ДТП приїхав її племінник із жінкою та своїм кумом. Потім приїхала швидка допомога. Працівник швидкої допомоги, перевіривши її чоловіка констатував смерть та пішов. Вона була біля чоловіка сама, нікого не було, всі були біля дороги. Вона знову попробувала пульс у чоловіка і їй здалося, що він є. Вона покликала працівника швидкої допомоги, який сказав, що буде робити штучне дихання. Вони зняли чоловіка з дерева, він натиснув на грудну клітку і сказав їй дихати в рот. Вона дихнула, але там всередині лише забулькотіло. Він сказав, що грудна клітина побита. Потім він їй повідомив, що йому потрібно рятувати дитину, яка була в крові. Більше вона представників швидкої допомоги не бачила. Її ніхто нічого не запитував, нічого їй не говорив. Через деякий час підійшла жінка обвинуваченого і вона їй повідомила, що в неї немає коштів і вона сказала, що дасть їй кошти, а сама поїде до чоловіка в лікарню в м. Монастирище бо його разом з онуком забрали до лікарні. Через деякий час на місце ДТП приїхали працівники міліції з м. Умань та почалось слідство. Після цього, повідомили, що можна відправляти чоловіка в м. Умань в морг. Вона телефоном викликала свою рідну сестру з чоловіком. Крім цього на місце ДТП також приїхали ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , племінники її чоловіка та дружини обвинуваченого, які приїхали з їх кумом ОСОБА_27 . Після цього її чоловіка вона завезла в морг в м. Умань. В неї були дуже сильні болі і вона вже не могла терпіти. На другий день вони забрали чоловіка з моргу. Додому вони приїхали 15 грудня 2014 року ввечері, а 16 грудня 2014 року був похорон. На похорон приїхала дружина обвинуваченого, яка була на милицях, вся синя та повідомила, що в неї тріщина в коліні і що вона також лежала з ними в лікарні. На похороні дружина обвинуваченого дала обіцянку її підтримати. Вона на похороні не могла вже ні стояти, нічого робити, їй кололи знеболюючі. На другий день після похорону, вона поїхала в лікарню де їй зробили знімки легень, де був забій. Також зробили знімки ребер, а всього за 2 тижні їй зробили 7 знімків. В неї все боліло і вона була в шоковому стані. Вона не збирала чеків за лікування тому, що гадала, що всі свої і вони між собою розберуться. Вона одразу в лікувальну установу не звернулася, оскільки в неї в зв`язку зі смертю чоловіка було дуже багато інших справ. Звернулася вона до травматолога тільки 17 грудня 2014 року та були оформлені відповідні медичні документи, зроблені знімки. Пройшов час, але їй ніхто не телефонував, не цікавився її здоров`ям. В неї дуже боліла рука та спина. Вона звернулась на швидку допомогу і 20 грудня 2014 року в травмпункт з приводу ушкодження руки. Там їй робили знімки плечового суставу з лівої сторони. Їй видали довідки про перелом та роз`яснили яку потрібно робити пов`язку, дали їй рекомендацію наблюдатися у травматолога. Вона постійно лікувалася, але до лікарні не лягала, оскільки в неї не було коштів. Знімки знаходяться в неї, а розшифровка до знімків знаходиться в медичній карточці. Спочатку медична карточка була в амбулаторії, але вона її забрала, оскільки дуже часто відвідувала лікарів, для зручності. Карточку вона брала, потім повертала та знову брала. Вона надавала експерту документи в м. Умань для судмедекспертизи з власної ініціативи. Обвинувачений та його родичі не цікавилися її здоров`ям, не телефонували. В неї є медичні документи про те, що вона лікувалася і продовжує лікування й до сьогодні. Від обвинуваченого вона не почула навіть хорошого слова тільки погрози. Її чоловік був хорошою людиною, мав двох дітей та чотирьох онуків, яким допомагав. Сторонні люди їй допомагали, а обвинувачений та його родичі нічого не робили. Ні матеріального, ні морального відшкодування від обвинуваченого вона не отримала. Одразу після ДТП дружина обвинуваченого дала їй 1000 грн. і на поховання вони також давали їй кошти, але вона не знає яку суму. Їй не було відомо про те, що автомобіль обвинуваченого застрахований. Про це їй повідомив сам обвинувачений. Вона будь-яких документів по витратам на поховання ні в страхову компанію ні обвинуваченому не надавала. Лише повідомила обвинуваченого, що вона витратила на поховання близько 20000 гривень Вона не зверталася за відшкодуванням витрат, оскільки дружина обвинуваченого сказала їй, що вони все оплатять, але ніякої допомоги від обвинуваченого вона не отримала. В страховій компанії їй повідомили, що вона отримає відшкодування лише після того коли суд визнає обвинуваченого винним. Підтверджуючих документів по понесених витрат вона не зберігала. На сьогоднішній день претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона заявляти не буде. Повністю підтримала думку прокурора в судових дебатах;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , який показав, що точної дати він не пам`ятає, напевно 13 грудня 2014 року, можливо 14 грудня 2014 року, приблизно об 11 годині, вони поверталися з с. Антоніна Монастирищенського району Черкаської області. Перед виїздом обвинувачений виходив на вулицю, але що він там робив сказати не може. Раніше він разом з обвинуваченим, який є його дідусем неодноразово приїздили в с. Антоніна. Цим автомобілем, яким вони рухалися він також їздив з обвинуваченим і ніяких проблем не виникало. Дорогу, по якій вони рухалися обвинувачений знав. В автомобілі він перебував на передньому пасажирському сидінні, позаду нього сидів, загиблий дядько ОСОБА_16 , посередині сиділа дружина загиблого, потім ОСОБА_29 , його бабушка, яка сиділа позаду водія. Дорожне покриття було мокре, але на певних ділянках дороги був лід. Під час руху, а саме на заокругленні дороги був лід і їх автомобіль почало нести в ліву сторону. Зустрічних транспортних засобів не було, перешкод на дорозі не було. Водій, його дідусь, обвинувачений у справі, намагався вирівняти кермо, але їх вже почало нести та винесло на обочину дороги. ОСОБА_30 переверталася, скільки разів сказати не може і він опинився на вулиці, як саме не пам`ятає. Свідомість він не втрачав. В момент ДТП, пасок безпеки в нього був відстебнутий, оскільки він перемикав авто магнітолу, зігнувся і тому не бачив сам момент перекидання автомобіля. Він опинився від автомобіля приблизно за 2-3 метри на землі. Після цього він підвівся на ноги, вийшов на дорогу і побачив, що на дорозі лід і дуже слизько. На дорозі протиожеледних засобів не було. На тому місці, де почався занос автомобіля він не був та не може стверджувати, що там був лід. Їх автомобіль знаходився на відстані приблизно 5 метрів від дороги. Обвинувачений знаходився в автомобілі за кермом, крім нього в автомобілі була його бабушка ОСОБА_29 та тітка ОСОБА_15 , тобто після того як автомобіль перевернувся в ньому з 5 чоловік, які там перебували залишилося троє. Після цього вони почали кричати де дядько ОСОБА_16 та вийшли на вулицю його шукати. ОСОБА_31 знайшов обвинувачений. Потім обвинувачений піднявся на гору, щоб викликати швидку допомогу та міліцію. Спочатку приїхали працівники міліції. Автомобіль, яким вони приїхали, не міг загальмувати та зупинитися, через лід на дорозі і зупинився вже на горі. Потім приїхала швидка допомога, яка зупинилася трохи далі від місця ДТП. Автомобілі проїзджали повз місця ДТП, але ніхто не зупинявся, гальмували, дивились, але ніхто не зупинявся. На місці ДТП працівники міліції пояснення в нього не відбирали, записали лише паспортні дані. Після цього він разом з обвинуваченим поїхав в лікарню, оскільки погано себе почував. В результаті ДТП він поранив руки, припускає, що об скло автомобіля. На місці ДТП, залишались його бабушка ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , дружина загиблого тітка ОСОБА_15 , більше нікого з його родичів не було, був лише загиблий дід ОСОБА_16 , працівники міліції та швидкої допомоги. Подружжя ОСОБА_34 разом з ними не їхали, їм зателефонувала його бабушка ОСОБА_29 , повідомила про ДТП і вони приїхали на місце ДТП. Пізніше він надавав пояснення працівникам міліції в яких зокрема і повідомляв про те, що на дорозі в момент ДТП був лід, але слідчий ці дані не зазначив, тому, що коли він приїхав на місце ДТП дорожне покриття вже було мокре. В той момент, коли відбувалось оформлення протоколу дорожньо-транспортної пригоди його на місці ДТП вже не було;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка показала, що вони приїхали до сестри, так як в цей день, а саме 13 грудня 2014 року в їх тата День народження і вони кожен рік збираються разом у сестри. Вранці 14 грудня 2014 року приблизно об 11 годині, можливо на початку 12 години вони виїхали з села автомобілем, який їм належав з 2007 року. Її чоловік за станом автомобіля дивився, зокрема користувався послугами станції технічного обслуговування. ОСОБА_35 доводився їй братом, а потерпіла його дружина. Відносини з сім`єю померлого були погані. Потерпіла неодноразово їздила з ними. Її чоловік, обвинувачений у справі гарний водій, керував автомобілем на великі відстані і ніколи не було проблем. В автомобілі вона сиділа позаду водія, а її чоловік за кермом, онук спереду на пасажирському сидінні, ОСОБА_6 на задньому сидінні, поруч з нею ОСОБА_36 . В автомобілі, її брат ОСОБА_8 відразу заснув, а вона розмовляла з ОСОБА_37 . Коли вони вже виїхали з села, по дорозі, яка вела через ліс все було нормально, морозу в той день не було. Вона постійно за дорогою не спостерігала. На заокруглені дороги, приблизно через 3 км від будинку з якого вони виїхали, на повороті, на спуску і аж до гори був лід і вона відчула, що автомобіль пішов в правий бік, оскільки дорога була слизька. Вона привстала зі свого сидіння, автомобіль почав перекидатися, скільки разів сказати не може і вона далі нічого не пам`ятає. Коли автомобіль зупинився, вона побачила, що на вулиці був її онук ОСОБА_38 , обвинувачений сидів в автомобілі спереду, біля неї була ОСОБА_39 , а поруч ОСОБА_40 не було. Після ДТП транспортний засіб був за межами дороги, передньою частиною до дороги. Відчинити двері автомобіля було не можливо і лише після того, як вона відігнула двері автомобіля вона вийшла на вулицю. Спочатку вона побігла до онука, який стояв біля дороги, його лихоманило. Після того як вона обняла онука вона повернулася до автомобіля і обвинувачений повідомив, що ОСОБА_16 позаду автомобіля, він його перший знайшов. Вона допомогла залишити автомобіль ОСОБА_18 і вони разом побігли до того місця де був ОСОБА_36 , тобто за автомобіль. Він лежав ногами в ліс, головою до дороги, і ногою зачепився за дерево. Вона перевірила пульс в ОСОБА_16 , який ледь відчувався. Після цього вона зателефонувала сестрі та повідомила, що сталася ДТП. Вона бачила, що її чоловік, обвинувачений у справі телефонував, але не зміг додзвонитися та пішов на гору, до кінця лісу. Потім приїхали два працівники міліції, один з яких був у форменному одязі, з написом ДАІ, які автомобілем піднялися на гору, а потім вже з гори спустилися до місця ДТП, оскільки через слизьке дорожне покриття не змогли зупинити свій автомобіль безпосередньо біля місця ДТП. Вона ще раз підійшла до внука, а потім до чоловіка, який вже спустився з гори та повідомив, що викликав міліцію та швидку допомогу. Після цього вона пішла через дорогу, щоб подзвонити дочці, дорога була дуже слизька і на ній були відсутні протиожеледні засоби. Слідів гальмування на місці ДТП вона не бачила. На тому місці де почався занос автомобіля вона не була і не може стверджувати, який стан дороги був на тому місці. Коли вона повернулася назад, біля автомобіля стояв працівник міліції та телефоном викликав дорожню службу, сварився на них. Вона пішла до ОСОБА_40 , біля якого знаходилася ОСОБА_39 . У ОСОБА_41 ніяких пошкоджень не було, вона нормально рухалася. Після ДТП вона просила ОСОБА_19 не звертатися в лікарню. Потім приїхала швидка допомога і працівник швидкої медичної допомоги попробував ОСОБА_40 в районі грудей та констатував факт смерті. ОСОБА_39 просила його, щоб він щось зробив і лікар зробив йому укол. ОСОБА_39 повідомила, що в неї не має коштів щоб завести в морг ОСОБА_40 . Вона дала їй 1000 гривень. Потім приїхав їх брат ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_42 . Її покликав працівник міліції та запитував дані тих осіб, які були в автомобілі. В цей час до місця ДТП приїхали працівники дорожніх служб. Працівник міліції почав з ними сваритися, запитував чому не посипана дорога на що один з них сказав, що зараз приїде автомобіль та посипе дорогу. Після цього водій швидкої допомоги повідомив лікарю, що дитина погано себе почуває і він пішов до внука. Після цього стало погано обвинуваченому і його забрали до лікарні разом з внуком. Вони лишилися на місці ДТП. При ній автомобіль дорожньої служби не приїздив і дорогу не посипали. Через деякий час зателефонував її чоловік та повідомив, що в нього немає коштів для того щоб зробити знімки і після того як їй ОСОБА_25 дав кошти вони разом з ОСОБА_42 та ОСОБА_43 завезли її до лікарні. Вона та її чоловік більше на місце ДТП не поверталися. Вона була в лікарні біля чоловіка, але в неї також була травма ноги, яку вона отримала в той момент коли вийшла з автомобіля, після того як підійшла до внука обняла його, а потім поверталася назад та впала на розбите скло колінами, але одразу не відчула біль, а ввечері не могла стати на ногу. Одразу після ДТП працівники міліції у неї пояснення не відбирали, а перші пояснення вона давала через два місяці. Покази дані нею вона підписувала, але слідчий її права та обов`язки не повідомляв та не роз`яснював її право вносити зауваження та доповнення в протокол допиту. Її покази слідчий записував з її слів, а потім їх зачитував. При допиті вона повідомляла слідчому, що дорога була слизька, але він ці дані в протокол її допиту не вніс та повідомляв, що коли він був на місці ДТП стан дороги був нормальний. В даному протоколі від руки вона писала, що ознайомлена з ним. Відносно обвинуваченого двічі складалися протоколи за порушення ПДР, але він оскаржував їх та виграв суд;

- показаннями свідка ОСОБА_44 , який показав, що точної дати коли сталася ДТП він не пам`ятає, але пам`ятає, що за день до ДТП на тій дорозі де сталася ДТП, в 2014 році, приблизно о 20 годині, проводилися роботи з приводу посипання дороги протиожиледним матеріалом, тобто відсівом, це мілкий щебінь, пісочна суміш, йому не відомо яка фракція і з концентратом солі. Суміш розкидається на дорогу не в ручну. Ефект від цієї суміші той, що на дорозі розтає сніг, а дорожне покриття стає мокрим. Слизьким воно не повинно бути, тому що ще кидається і інший компонент. Суміш, яку він розкидав помітно коли її розкидають, а також на наступний ранок, покриття повинно розставати, дорога стає мокра. На роботі пояснювали ситуацію, сказали, що директор організації виїзджав на місце ДТП, яке було в районі сміттєзвалища. Він запам`ятав цю подію, оскільки ДТП зі смертельним кінцем трапляються не часто, а про дане ДТП говорили всі мешканці м. Монастирище. Взагалі вони посипають дорогу щоденно. Йому керівництво дало завдання, шляховий лист, автотранспортні накладні на виїзд на маршрут і він 13.12.2014 року виконував свою роботу на маршруті від аеропорту, знак м. Монастирище і 8 км. Взагалі вони районна організація і їх маршрути складають відстань від знаків району на обласні дороги. Саме на відстань 8 км розрахований посилковий матеріал в автомобілі на 6 тон, що підтверджується і шляховим листом. Після закінчення роботи шляховий лист здається, підписується майстром, механіком і останній свій підпис ставить водій. Автомобіль на якому він працював марки ЗІЛ 130. Посипання дороги він проводив сам і в автомобілі перебував лише він. На даній посаді він працює 11 років і він не пам`ятає, щоб їх взагалі викликали на місце ДТП. На тому відрізку дороги, де сталось ДТП, ні в момент ДТП ні після нього він не був, і ні в яких слідчих діях участі не приймав;

- показаннями свідка ОСОБА_45 , який показав, що він безпосереднім свідком ДТП не був. 14 грудня 2014 року близько 9 год. чи 9 год. 30 хв. він їхав із населеного пункту ОСОБА_46 в населений пункт Монастирище. Вирішив свої питання і повертався назад приблизно об 11 год, можливо на початку 12 год. Він не пам`ятає кілометр, але в лісовій зоні, в місці яке має закриту видимість, побачив скупчення людей і по ходу руху з лівої сторони перекинутий мікроавтобус червоного кольору. Він вирішив, що це автомобіль його товариша, який проживає в с. Антоніна і в нього також є мікроавтобус червоного кольору. Він зупинився та в працівників міліції, серед яких був і слідчий ОСОБА_47 , запитав чи потрібна допомога. Саме слідчий йому повідомив, що власник автомобіля, який потрапив в ДТП не місцевий. Зі слідів, які він бачив на місці ДТП він зробив висновок, що водій автомобіля після повороту поїхав прямо. Спочатку у водія на дорозі був правий поворот, а потім лівий і він коли в перший поворот повернув то з нього і не вийшов. В той час швидкої допомоги на місці ДТП не було. Крім інших на місці ДТП був головний інженер райавтодору. Стояла службова машина райавтодору, легковий автомобіль марки ВАЗ 21099. На місці ДТП грузового автомобіля не було. Коли він їхав з м. Монастирище до с. Антоніни, він по дорозі автомобіль дорожніх служб не зустрічав. Покриття дороги на цій ділянці було мокре, посипане. Ділянка дороги була мокра, але вона була придатна для їзди. Дана ділянка дороги посипається в залежності від погодніх умов дрібним гранд відсівом з сіллю і посипають її два рази на день, приблизно на відстані півтора кілометра по всій довжині лісової зони. Йому даний факт відомий, оскільки цією дорогою він їздить декілька разів на добу. Коли він зупинився біля місця ДТП, переходив дорогу і асфальтне покриття було мокре, ожеледиці не було;

- показаннями свідка ОСОБА_48 , який показав, що 14.12.2014 року, близько 8 год. ранку вони заступили на чергування. Близько 11 год. 40 хв. надійшов виклик. Вони щойно приїхали з виклику і були біля автомобіля, а тому відразу він та фельдшер ОСОБА_49 , сіли в автомобіль і поїхали на виклик про ДТП, в лісовій смузі, на автодорозі Цибулів Монастирище, поблизу с. Антоніни. Приїхавши на місце ДТП вони побачили автомобіль, який стояв задом до дороги, дві жінки, які плакали. Біля автомобіля з травмами рук сидів хлопець, поруч стояв чоловік. Їм повідомили, що в автомобілі був ще один чоловік, але він мертвий. Його обстежив фельдшер і констатував смерть. Двом пасажирам автомобіля, який потрапив в ДТП надали допомогу та завезли їх в Монастирищенську ЦРЛ. Спочатку вони їхали і дорога була нормальна, а на тому відрізку дороги, за поворотом був лід, і візуально вона відрізнялась від іншої частини дороги. На цьому відрізку дороги дуже часто трапляються ДТП і вони неодноразово приїздили туди на виклики. Стан дороги був слизький в місці ДТП, на дорозі був невеликий лід, дорога блищала, оскільки вони гальмували, а їх автомобіль сунувся вниз з шинами на автомобілі «всесизонками». Коли він під`їзджав до місця ДТП пригальмував, автомобіль трохи понесло і він з`їхавши на обочину зупинився. Він не бачив, щоб дорога була посипана тому, що він на дорогу виходив і вона була слизька. В той час коли вони находились на місці ДТП дорогу не посипали. Коли вони поверталися з Монастирищенської ЦРЛ куди завезли двох потерпілих, це було приблизно о 13 годині, можливо 10 хв. на другу годину, тоді вже машина дорогу в місці ДТП посипала і стан дороги в місці ДТП вже був інший. На місці ДТП вони були приблизно 15-20 хв.;

- показаннями свідка ОСОБА_50 , який показав, що 14 грудня 2014 рік був вихідний день і організація не працювала. Напередодні була ожеледиця, і вони всі дороги обробили протиожеледною сумішу. Приблизно об 11 год. йому зателефонував працівник ОСОБА_51 та повідомив, що на автодорозі Аврамівка-Мошни, при виїзді з лісу ДТП з потерпілими. На місце ДТП його не викликали, а лише повідомили про ДТП. Працівники ДАІ повідомили, що на дорозі слизько. Згідно його обов`язків він на кожне ДТП не виїжджає, а тільки на ті ДТП на які його викликають працівники ДАІ. З метою контролю він зателефонував до ОСОБА_52 та наказав йому разом з інженером та ним виїхати на місце ДТП. Крім цього він також викликав і ОСОБА_53 , який посипав дорогу 13.12.2014 року. На даній ділянці дороги були виставлені попереджувальні знаки про можливість слизьких ділянок дороги, від комбікормового заводу та до смт. Цибулів, а потім до границі з Жашківським районом. Коли вони приїхали на місце ДТП там знаходився інспектор ДАІ, прізвище його він не знає та слідчий ОСОБА_54 . Дорожнє покриття було мокре, оскільки напередодні ввечері дорога була посипана і суміш, якою посипали напередодні була на дорозі. Машина знаходилася під лісом, перекинута. Крім цього він бачив, що автомобіль під чса руху збив сигнальний стовпчик. Він був на місці де почався занос автомобіля, але самих слідів заносу автомобіля на тому місці він не бачив. На місці ДТП він спілкувався з працівниками міліції виключно по обставинах ДТП і йому ніхто не вказував на те, що дорога слизька. Згідно пункту 709 єдиних правил зимового утримання автомобільних доріг усунення зимової слизькості здійснюється з моменту повідомлення дорожніх сигналізацій про конкретну ділянку дороги, де вона була виявлена. Шляховий лист за 13 грудня 2014 року підтверджує, що дорога посипана і дані роботи виконував водій ОСОБА_55 автомобілем марки ЗІЛ. 14 грудня 2014 року дощу не було, туману не було, снігу не було, було сонячно, а тому посипати дорогу потреби не було. Однак, не дивлячись на це він викликав машину, щоб посипала дорогу, в профілактичних цілях. Роботу по посипці дороги 14.12.2014 року виконував ОСОБА_56 і в нього на виконання даної роботи на 14.12.2014 року була путівка, яку виписав майстер. Дана робота проводилася в профілактичних цілях приблизно о 12 годині чи о 12 год. 30 хв. Він з ОСОБА_56 виїхав, поїхав загрузився протиожиледним матеріалом, поїхав і посипав. Він давав розпорядження ОСОБА_57 , куди їхати і що робити і був весь час поки ОСОБА_56 виконував цю роботу. Дорогу обробляли протиожеледною сумішшю - отсєв і сіль технічна. На дорозі цю суміш помітно, отсів - це частинки каменю, невеликий від 0 до 5 мл. ОСОБА_56 виконав роботу та поїхав в сторону ОСОБА_24 та Долинки. На місці ДТП він був не до кінця, але був свідком експерименту, який проводився на місці ДТП вже після ДТП приблизно о 12 годині безпосередньо на місці ДТП. Експеримент полягав в тому, що за допомогою його службового автомобіля марки ВАЗ 21099 заміряли гальмівний шлях, визначили коефіцієнт слизькості, оскільки їх обвинили в тому, що дорога на участку де сталося ДТП була слизькою. Водієм автомобіля, за допомогою якого проводився експеримент був його працівником. Після чого був складений відповідний акт в якому учасники поставили підписи. Вказаний експеримент вони проводили з власної ініціативи і він проводився, ще до приїзду працівників з м. Умань, на місці були лише слідчий та два працівники ДАІ з м. Монастирище. В експерименті приймав участь інженер, слідчий ОСОБА_54 . Даний документ вони залишили собі та надали його копію працівникам міліції. За результатами експерименту вони визначили, що дорога придатна для руху автомобілів. ОСОБА_56 приїхав після того як вони зробили цей експеримент і вже посипав дорогу на тій ділянці де сталося ДТП, просто в профілактичних цілях, але ще до приїзду працівників міліції з м. Умань саме за його вказівкою. Дозволу посипати дорогу до приїзду працівників міліції з м. Умань він не запитував ні в кого, оскільки не знав що це потрібно було робити. Приблизно о 13 годині приїхали працівники міліції з м. Умань, зокрема і слідчий Моспан, які також проводили заміри на місці ДТП, фотографували і він в цей час ще знаходився на місці ДТП. Поспілкувавшись з працівником міліції з м. Умань він поїхав з місця ДТП;

- показаннями свідка ОСОБА_58 , який показав, що 14 грудня 2014 року об 11 год. 40 хв. надійшов виклик на ДТП в районі Цибулівського лісу. Він з водієм ОСОБА_59 одразу виїхали на виклик, куди приїхали приблизно через 5 хв. В автомобілі він сидів на передньому пасажирському сидінні і слідкував за дорожньою обстановкою. Спочатку коли вони виїхали на виклик дорога була суха до повороту, тому що було сонце. Далі за поворотом вони зменшили швидкість, так як дорога була слизька і автомобіль швидкої допомоги скользив по дорозі. Дорога не була посипана. На дорогу він виходив, відразу вискочив і побіг потерпілих. На місці ДТП вони побачили, що автомобіль, мікроавтобус, стоїть задньою частиною до лісу. Біля автомобіля плакали жінки та говорили, що потерпілий ще хрипів. Він підійшов до потерпілого, який лежав на спині, на гілці дерева. Він його зняв з дерева з метою подивитися на його стан. Зіниці не реагували, на голові була велика рана, на обличчі також, але вони не кровили. На землі крові також не було. Серце не билося, дихання не було. Натиснувши потерпілому на грудну клітку він почув, що грудна клітка проваляна, ребра поломані. Реанімацію робити не було потреби, хоча жінки, які там були вимагали реанімацію. Одна з жінок дуже кричала, вимагала щось зробити потерпілому і він набрав в шприц препарат «магне Б3 адреналіна» і вів йому у систему. Дана процедура проводиться в тому випадку, коли серце ще хоч трохи працює. В тому випадку він наперед знав, що вказана процедура нічого не дасть. Після цього його покликав водій та повідомив, що є інший потерпілий. Він вийшов на дорогу де знаходився водій автомобіля, який потрапив в ДТП і в нього був сильний головний біль, а потім його почало нудити. Він йому надав першу допомогу, а потім зробив перев`язку рук хлопцеві, який також постраждав в ДТП. Потім вони посадили цих двох потерпілих в автомобіль та завезли в районну лікарню, де передали лікарю. Потерпіла була в стані афекту. В той час коли вони були на місці ДТП ніхто дорогу не посипав. Працівники ДАІ, які були на місці ДТП телефонували в дорожній відділ та сварилися на них за те, що дорога не була посипана, оскільки також одразу не змогли зупинити свій автомобіль, викликали їх на місце ДТП. Коли вони поверталися з лікарні, після того як завезли потерпілих, приблизно через годину, їхали на інший виклик в смт. Цибулів, вони бачили автомобіль дорожньої служби і дорога вже була посипана;

- показаннями свідка ОСОБА_60 , який показав, що з покійним та потерпілою в нього були дружні стосунки. З обвинуваченим стосунки нормальні. 13 грудня 2014 року він та обвинувачений вранці вживали спиртні напої. Протягом 13 грудня 2014 року обвинувачений не вживав спиртні напої. 14 грудня 2014 року обвинувачений та інші, які приїздили до них разом з ним поїхали додому. 14 грудня 2014 року йому в телефонному режимі близько 11 год. 40 хв. тітка Стася повідомила, що вони потрапили в ДТП. За кермом автомобіля, який потрапив в ДТП був його дядько, обвинувачений у справі. Вказаний автомобіль в нього вже тривалий час і він неодноразово даним автомобілем з ним їздив. Як водій дядько був дуже хороший і як водієві він йому довіряв. Він попросив товарища ОСОБА_61 і вони його автомобілем поїхали з ним та його дружиною ОСОБА_62 на місце пригоди куди прибули приблизно через 20 хв. Коли вони приїхали дорога була слизька, вона блищала через те, що на ній був лід. На відрізку дороги, від дому і до місця аварії на дорозі не було льоду, тому що було сонце, там лід розтав, а там де сталась аварія, на тій ділянці були дерева, туди, ще сонце не повернулося і там була тінь. Товариш, через слизьку дорогу зміг зупинити свій автомобіль тільки дещо далі від місця ДТП, приблизно через 15 метрів, оскільки автомобіль почало заносити. Вони рухалися приблизно 15-20 км/год. Там була вже міліція, швидка допомога. Працівники міліції телефонували в дорожну службу та просили посипати дорогу щоб уникнути ще одного ДТП. Приблизно через 30-40 хвилин приїхала вантажна машина дорожньої служби та посипала дорогу, приблизно о 12 год. 30 хв. Крім цього, на місці ДТП також приїхала і легкова машина дорожньої служби, яка стояла на узбіччі коли грузова машина марки КРАЗ посипала дорогу. До ДТП дорога не була посипана і її посипали вже після ДТП в його присутності. Працівники дорожньої служби після того як посипали дорогу, коли дорожнє покриття вже розстало, розганяли легкову машину на тому місці де сталося ДТП і гальмували. В цей час працівників з м. Умані ще не було, вони приїхали пізніше. В той день цей же автомобіль дорожньої служби крім ділянки дороги на місці ДТП також посипав дорогу і в с. Антоніна. На місце ДТП також приїхали родичі потерпілої. Його дядько був мертвий вже, на той час коли вони приїхали. Потерпіла не скаржилася на те, що в неї щось болить. По даній дорозі рухалися інші легкові автомобілі, але іншого ДТП не трапилося. Після цього, через деякий час приїхали експерти з м. Умань, вони були в цивільному одязі, але повідомляли,що вони експерти і все оглянули. Його нічого не запитували і його дані не записували. Він підходив до працівників міліції з м. Умань та повідомляв їм, що на дорозі до їх приїзду був лід, але його пояснення до уваги взяті не були. Він повідомив, що у разі необхідності він має можливість дати свідчення. Потім він повіз дядька в м. Умань в морг, а потерпіла на той час вже залишила місце ДТП. В м. Умань в морг потерпіла приїхала приблизно через пів години після нього. Через деякий час після ДТП, приблизно через місяць, до нього зателефонував обвинувачений ОСОБА_3 та поросив приїхати до Монастирищенського відділення міліції допомогти експертам з м. Умань знімати та розбирати колеса з автомобіля, який потрапив в ДТП. Про те, що він буде допомагати розбирати колеса в автомобілі, який потрапив в ДТП, слідчому повідомив обвинувачений та відповідно дав йому його номер мобільного телефону. Він приїхав у відділок міліції і там був експерт, який також був присутній і безпосередньо на місці ДТП. Під час вказаної дії він лише допомагав крутити гайки. Офіційно будь-яких документів з обвинуваченим на представлення його інтересів під час екперементу з колесами автомобіля, який потрапив в ДТП, обвинувачений йому не надавав;

- показаннями свідка ОСОБА_63 , яка показала, що 13 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_3 , який приїхав в с. Антоніна з іншими їх родичами вживав спиртні напої. Їх родичі 14 грудня 2014 року поверталися додому. Через 20 хвилин, після того як вони виїхали, їм зателефонували та повідомили, що їх рідні потрапили в ДТП. В них власного автомобіля немає, а тому вони з чоловіком попросили ОСОБА_64 і він погодився завезти її та чоловіка на місце ДТП власним автомобілем. Дорога була чиста, але коли вони спускалися з гори на дорозі був лід. Приблизно об 11 год. 30 хв. вони приїхали на місце ДТП. Коли вони спускалися з дороги, зупинитись одразу біля місця ДТП вони не змогли, оскільки дорога була дуже слизька, ОСОБА_65 гальмував і автомобіль, яким він керував не зміг зупинитися і вони від`їхали далі. Потім коли вони зупинилися, пішли безпосередньо на місце ДТП. Коли вони приїхали на місці ДТП була швидка допомога і лікар, більше сторонніх людей не було. Працівники міліції приїхали після них і також не могли через стан дороги зупинитися безпосередньо біля місця ДТП. Потім приїхали працівники дорожніх служб і якісь люди в цивільному говорили їм щоб вони посипали дорогу бо вона була слизька. Приїхав грузовий автомобіль дорожньої служби та приблизно о 12 год. чи початок першої години, посипав дорогу, а далі продовжив свій рух на інші села де також посипав дорогу, а саме в с. Антоніна. На місці ДТП вона була до того часу поки не поїхала в лікарню. На дорогу вона не виходила, була в лісі біля потерпілого. Про те, що дорога слизька вона зробила висновок перебуваючи в транспортному засобі. Коли вони приїхали на місце ДТП їм лікар з швидкої допомоги повідомив, що ОСОБА_66 не живий. Швидка допомога з місця ДТП обвинуваченого та його онука ОСОБА_67 забрала в лікарню. Після цього вони поїхали в лікарню до потерпілого ОСОБА_3 , разом з його дружиною, з метою завезти йому кошти, які вона в сумі 1200 грн. дала дружині обвинуваченого. Дружина обвинуваченого залишилась в лікарні, а вони з ОСОБА_65 повернулися назад до місця ДТП і знаходилися там до кінця. Коли вони приїхали з лікарні, то дорога вже була посипана. Ніхто з працівників міліції її не викликав, не записував її дані і нічого її не розпитували. Після того як вони повернулися з лікарні на місце ДТП її чоловік домовлявся, щоб покійного завести в м. Умань в морг. Потім приїхали їх друзі з с. Антоніна та пропонували допомогу. Покійного в м. Умань возив її чоловік, мікроавтобусом після того як працівники міліції закінчили складати відповідні документи. Потерпіла, разом зі своїми родичами з місця ДТП поїхала раніше;

- показаннями свідка ОСОБА_64 , який показав, що до нього зателефонував його товариш ОСОБА_25 та повідомив, що його родичі потрапили в ДТП. Він приїхав, забрав ОСОБА_68 , його дружину і вони поїхали на місце ДТП. Вранці в той день був мороз. Коли вони виїхали на дорогу, то дорожнє покриття було мокре, на тих ділянках дороги де світило сонце та не було лісу, але на відрізку дороги, в яру, при виїзді з лісу був лід. Він керував автомобілем на невеликій швидкості, а коли загальмував автомобіль пішов «юзом». Дорога була посипана, але раніше, не в той день коли вони їхали та зовсім мало. Було видно на дорозі, що її посипали, але на тій ділянці дороги, де трапилося ДТП, з дерев капає вода, замерзає, а тому на ранок потреба в посипанні дороги була. Проїхавши безпосереднє місце ДТП, при виїзді з Антонінського лісу, він зупинив автомобіль на схилі дороги, на горі. Коли зупинив свій автомобіль він виходив на дорогу і на ній була суцільна ожеледиця. В ДТП потрапив мікроавтобус червоного кольору, в якому знаходилися два чоловіки, дві жінки та хлопчик. На місці ДТП був автомобіль працівників ДАІ. Коли вони підійшли ближче, лікар повідомив, що дядько вже мертвий, а потім хлопчині зробив перев`язку рук. Працівник ДАІ в цей час допитував водія автомобіля, який потрапив в ДТП. Після цього водія швидка допомога забрала в лікарню. Автомобілі, які проїзджали повз місце ДТП, також трохи «заносило». Водії автомобілі, які рухались повз ДТП, просили щоб хтось зателефонував в дорожню службу щоб вони посипали дорогу бо буде ще одне ДТП. При ньому, в той день дорогу посипали сумішшю солі з мучкою, автомобіль дорожньої служби марки КРАЗ, жовтого кольору і після того як дорогу посипали стан дорожнього покриття змінився. Потім він відвіз дружину водія автомобіля, який потрапив в ДТП Пустового в лікарню, а потім повернувся на місце ДТП. Коли він повернувся прийшла машина дорожньої служби і посипала цей відрізок дороги, де сталося ДТП. Спочатку приїхав автомобіль дорожньої служби і вже напевно саме вони викликали вантажний автомобіль, який посипав дорогу приблизно о 13 год. ОСОБА_69 був на місці ДТП та разом з працівниками дорожньої служби робив заміри. Крім цього, працівники дорожньої служби розганяли свій автомобіль до того як посипали дорогу. Працівники дорожньої служби бачили, що на дорозі ожеледиця. На місці ДТП чекали експертів з м. Умань, які приїхали приблизно 15 години. Експерт з м. Умань був один. Працівники ДАІ звернулися до нього з проханням, знаючи про те, що він працює на тракторі, доставити автобус, який потрапив в ДТП на штрафмайданчик. Коли експерти вже зробили свою роботу, він приїхав ввечері та забрав цей автобус на штафмайданчик райвідділу міліції в супроводі працівників ДАІ. Будь-яких документів, після транспортування автомобіля обвинуваченого на штраф майданчик у відділ міліції, з ним не складалося. Приблизно через два тижні, після ДТП, він разом з ОСОБА_70 , який його про це попросив, їздили в Монастирищенський відділок міліції, де експерти в їх присутності вскривали автомобіль, який потрапив в ДТП, розблоковували колеса. Скло в автомобілі було відсутнє. Він безпосередньої участі в експертизі не приймав, лише на прохання експертів допоміг розібрати замок. Після експертизи, експерти переднє праве колесо з автомобіля забрали на експертизу в м. Умань, а на його місце поставили запасне. В ході експертизи проводилося фотографування. Вони в будь-яких документах підписи не ставили, після завершення експертизи;

- показаннями свідка ОСОБА_71 , який показав, що він працює на посаді водія в дорожній службі. Йому, приблизно о 10 год., можливо на початку 11 год., зателефонував начальник ОСОБА_72 , в час ближче до обіду, та наказав виходити на чергове патрулювання по посипанню дороги. Начальник повідомив йому куди саме потрібно їхати і що робити, а саме їхати в сторону с. Шуляки. Чергове патрулювання має на увазі посипання дороги на тих ділянках, які потребують такого посипання, але в обов`язковому порядку незалежно від дорожнього покриття, під час чергового патрулювання здійснюється посипання підйомів, спусків, поворотів. Він вийшов на роботу, машина була вже завантажена і заправлена, він також мав шляховий лист. Диспетчер виписує розводку на декілька листів, буває таке що без номера, оскільки сьогодні він наприклад не виїхав, то виїде завтра. Він поставив дату і число на путівці і поїхав в напрямку де сталося ДТП. Коли він доїхав до лісу то побачив ДТП. Він їхав по дорозі, при цьому дорога була мокра, ожеледиці не було і посипав її, але коли побачив на дорозі людей, працівників міліції, біля місця ДТП, сповільнив рух автомобіля та повільно мимо них проїхав, при цьому посипати дорогу не перестав. На місці ДТП він бачив свого начальника ОСОБА_73 , головного інженера та службовий автомобіль дорожньої служби. Під час виконання своєї роботи його ніхто не зупиняв, зауважень не робив. Він поїхав в бік м. Жашків, оскільки саме такий в нього був напрямок, ще 25 км до кінця Монастирищенського району. Після цього він повертався назад знову попри місце ДТП. Потім він дізнався, що в даному ДТП загинула людина;

- показаннями свідка ОСОБА_74 , який показав, що він працював слідчим слідчого відділу Монастирищенського райвідділу міліції. Коли він був старшим оперативним слідчої групи надійшов виклик на чергову частину Монастирищенського райвідділу про скоєння ДТП на автосполученні Монастирище-Цибулів. На місце ДТП виїзджали два працівники Державтоінспекції і він, як старший слідчий оперативної групи. Та ділянка дороги, де сталося ДТП, завжди була проблемна, тому що там г-подібний поворот, який проходить між деревами і з дерев, які нагнуті до проїжджої частини, постійно капає вода. До місця ДТП вони їхали службовим автомобілем, за кермом був ОСОБА_75 . Автомобіль рухався нормально, так наче дорога була посипана. Свій службовий автомобіль, яким вони приїхали, зупинили на узбіччі, перед автомобілем, який знаходився з лівої сторони проїжджої частини, тобто перед автомобілем, який потрапив в ДТП на відстані приблизно 20 м. Вони не скользили та не зупиняли автомобіль далі від ДТП. Біля лісу, за м. Монастирище, з лівої сторони проїжджої частини, був розташований мікроавтобус червоного кольору. Передня частина автомобіля розташована в бік дороги, задня частина до лісу і задні колеса автомобіля були припідняті. Позаду даного автомобіля лежав чоловік, який не подавав ознак життя. Він не може сказати, що було слизько, оскільки він ходив спокійно, не ковзав. Він підійшов до водія автомобіля і запитав, що трапилось. Водій був у шоковому стані, показав на людину, яка лежить біля дерева і не подає ознак життя. На місці події була потерпіла, яка знаходилася біля свого чоловіка. Як пояснювали ці люди, вони їхали із с. Антоніни, де були на святкуванні. Обвинувачений був за кермом автомобіля, який потрапив в ДТП. Крім цих людей на місці ДТП були інші люди. Він повідомив в чергову частину про особу, яка не подає ознак життя та слідчого слідчого відділення з м. Умань ОСОБА_76 , що є його прямим обов`язком, в тих випадках коли в результаті ДТП загинула людина. На місце ДТП, приблизно через годину після їх приїзду, службовим автомобілем, також приїзджали працівники дорожньої служби, керівник та ще один його підлеглий. Коли приїхали працівники дорожньо-транспортної служби, автомобілем марки ВАЗ 21099, сірого кольору, який закріплений за Монастрищенським автодором, вийшов начальник автодору із своїм підлеглим. Вони перевіряли дорогу, а саме неодноразово розгін автомобіля і гальмування автомобіля і перевіряли яке покриття дороги. Він бачив як вони проводили цей експеримент, але чи він щось підписував не пам`ятає. Оскільки ДТП було скоєно на г-образному повороті, вони почали проводити експеримент з початку поворота, тобто з того місця де почало заносити автомобіль. Ці дії вони з ним не погоджували. Вказані дії проводилися вже в присутності ОСОБА_76 . Слідчо-оперативна група з м. Умань приїхала десь на протязі 2-2,5 год., слідчий з експертом і вони працювали на місці ДТП. Він особисто ніяких слідчих дій на місці ДТП не проводив, так як це не входило в його компетенцію. Працівник ДАІ також нічого не оформляв. Приїхав слідчий і давав вказівки, що робити. Через деякий час, після того як вони приїхали на місце ДТП, їхав автомобіль КРАЗ, який закріплений за дорожньою транспортною службою м. Монастирище та обслуговує район, і посипав дорогу. На місце ДТП також приїздила машина швидкої допомоги, оскільки крім загиблого в даному ДТП були інші потерпілі. Працівники швидкої допомоги їх оглядали, а потім забрали водія. З місця ДТП він нікуди не відлучався. Дорожньо-транспортна служба Монастирищенського району, постійно посипає дорогу, вони за цим стежать. Оскільки він перебував на чергуванні, він вночі їздив на виїзди по цій дорозі і вночі також працювала машина та посипала дорогу;

- показаннями свідка ОСОБА_77 , який показав, що 14.12.2014 року, приблизно о 12 год. надійшло повідомлення від оперативного чергового Монастирищенського райвідділу, про те що сталося ДТП по автодорозі Монастирище Антоніна. Разом з черговим слідчим Монастирищенського райвідділу ОСОБА_78 вони виїхали на виклик. До місця події вони добирались на службовому автомобілі, за кермом якого був він. Проблем з рухом автомобіля не було, він керує дуже обережно. Приїхавши на місце ДТП вони побачили, що по ходу руху з м. Монастирище, зліва на обочині мікроавтобус, марку він не пам`ятає. Покриття на тому відрізку дороги асфальтобетонне і проблем на дорозі тоді не було. Він виходив із автомобіля і дорожнє покриття було посипане. Коли саме воно посипалось, вночі чи зранку він сказати не може, але те що на дорозі не було слизько, запевняє. Він виходив на дорогу і на ній не було слизько. Коли вони їхали на виклик, була вже плюсова температура, тому що місцями навіть асфальт був сухий, а місцями були калюжі. Вже після ДТП додатково ще посипалась дорога, на місці був автомобіль з посипочним матеріалом. На місці ДТП була потерпіла та обвинувачений ОСОБА_3 . На місці ДТП також була швидка медична допомога, слідчі групи, дорожня служба. Працівниками швидкої допомоги було встановлено, що ДТП із загиблими. Після цього слідчий ОСОБА_78 повідомив чергового, а черговий вже викликав слідчого, в обов`язки якого входить оформлення ДТП із загиблими. Він особисто в ході оформлення ДТП забезпечував лише безпеку дорожнього руху, з його участю ніяких слідчих дій не проводилось, він не приймав участі. Що кожен робив на місці ДТП він сказати не може, так як не пам`ятає. Акт на місці ДТП був складений ним разом з працівниками дорожньої служби. За даними акту було визначено коефіцієнт гальмування, який вимірювався за допомогою автомобіля. На місці ДТП був слідчий з м. Умань, який організовував роботу на місці ДТП. Ніяких відносин з обвинуваченим ОСОБА_3 до вказаного ДТП і після ДТП він не мав. Він був на місці події з моменту повідомлення про ДТП і до закінчення оформлення всіх документів і з місця ДТП не відлучався;

- показаннями свідка ОСОБА_79 , який показав, що 14 грудня 2014 року йому в телефонному режимі повідомили про ДТП неподалік м. Монастирище Черкаської області. Він виїхав на місце, де було встановлено, що автомобіль марки « Пежо» здійснив з`їзд на праве узбіччя по ходу свого руху, де в подальшому відбулося його перекидання в кювет. Внаслідок вказаної ДТП загинув ОСОБА_8 , який знаходився по заду транспортного засобу. Крім загиблого, в автомобілі перебувало ще 4 особи. З ним на місці пригоди був ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , на той час працівники Монастирищенського райвідділу, а саме ОСОБА_42 працівник ДАІ, Салій - слідчий слідчого відділу. Коли він приїхав на огляд місця події, дорожнє покриття було мокре і оброблене протиожеледним матеріалом, яка була видна неозброєним оком про що ним було вказано під час складання протоколу огляду місця події. Також це зафіксовано на фотографіях, де видно наявність протиожеледних матеріалів, мучка та пісок. В той час коли він перебував на місці ДТП обробіток, посипання проїзної частини не проводилося. На місці ДТП мобільний зв`язок був, оскільки він телефонував і йому телефонували. На місці ДТП були транспортні засоби, а саме автомобіль, яким він приїхав, автомобіль працівників ДАІ, який стояв навпроти автомобіля марки «Пежо». Він не стверджує і не заперечує про те, що були працівники дорожньої служби на місці події коли він приїхав, оскільки він їх особисто не знає. Він не звертав уваги на те, які транспортні засоби були на місці ДТП, в тому числі чи був там автомобіль марки ВАЗ 2107. Ним в присутності понятих було проведено огляд місця події, фотографування, складено план схему і за вказаним фактом було відкрите досудове розслідування по кримінальному провадженню. Безпосередньо на місці події складався ним лише протокол огляду місця події, це єдиний документ який може бути складено до внесення відомостей до ЄДРС. В ході проведення розслідування виконані всі необхідні слідчі дії, а саме допит свідків, експертиза транспортного засобу. За результатами автотехнічної експертизи було встановлено, які саме пункти правил дорожнього руху було порушено водієм ОСОБА_3 . В нього були наступні документи: протокол огляду місця події, який він складав особисто, огляд транспортного засобу, який складено експертом, акт експерименту швидкості з участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», який йому було передано від працівника ДАІ, а він його отримав від працівників дорожньої служби. Ним була надана вказівка працівникам ДАІ, забезпечити доставку транспортного засобу за участі якого сталося ДТП на територію Монастирищенського райвідділу. Будь-яких документів про виконання цього доручення він не отримав, а сам особисто пересвідчився про його виконання. Огляд даного транспортного засобу ним не проводився, так як він був проведений під час огляду місця події, а лише було проведено експертизу технічного стану даного транспортного засобу. Він транспортний засіб на території райвідділу не оглядав. Експертом було перевірено три системи : гальмівну, ходову і рульову. В постанові про призначення експертизи, на ім`я начальника НДЕКЦ в Черкаській області, було вказано, що автомобіль знаходиться на території Монастирищенського райвідділу. Експерт приїхав і провів огляд транспортного засобу. Він особисто був присутній при проведенні експертизи, але особисто не складав ніяких процесуальних документів, експерт досліджував автомобіль в його присутності на території райвідділу. Він в райвідділі представився і їм дозволили оглянути автомобіль. Автомобіль записаний в книзі доставлених транспортних засобів на територію Монастирищенського райвідділу. Після того, як експерт в його присутності провів огляд транспортного засобу, автомобіль залишився на території Монастирищенського райвідділу в такому вигляді як і був доставлений. В розпорядження експерта було направлено всі матеріали кримінального провадження в прошитому вигляді. Акт, яким зафіксовано гальмівний шлях не є слідчою дією. Він слідчому ОСОБА_82 не давав доручення на виконання будь яких слідчих дій і на даному огляді місця події він не був уповноважений робити будь які слідчі дії. В ході слідства призначена судовомедична експертиза потерпілої ОСОБА_6 на виконання експертам Уманського бюро експертиз. Разом з постановою про призначення судовомедичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 ним було направлено судовомедичному експерту документи, а саме медичну карточку, знімки, які йому надала потерпіла, якщо про це вказано в постанові про призначення експертизи. Експерту були поставлені запитання чи могли бути отримані тілесні ушкодження потерпілої у вказаний час. У разі невідповідності отримання ушкоджень на рентген знімках часу ДТП, експертом про це було б вказано у висновку. На рентгензнімках вказано прізвище та ініціали особи і час її проведення, що співпадає із отриманими тілесними ушкодженнями потерпілою під час ДТП, тобто 14.12.2014 року, що зазначено і в медичній картці. Після закінчення досудового розслідування кримінальне провадження було направлено в прокуратуру з обвинувальним актом. Про допит в якості свідків ОСОБА_34 до нього ніхто не звертався і дане прізвище він чує вперше;

- показаннями експерта ОСОБА_83 , який показав, що він працює завідувачем Уманського міжрайонного відділення комунальної установи Черкаське обласне бюро судово-медичних експертиз, лікар судово-медичний експерт, має вищу медичну освіту, пройшов спеціалізацію по спеціальності судово- медична експертиза, стаж роботи за фахом на даний час 15 років, експерт 1 кваліфікаційної категорії. Ним було проведено судово-медичну експертизу громадянки ОСОБА_6 , згідно постанови слідчого ВР в ДТП СУ УМВС України в Черкаській області капітана міліції Моспан. Ця експертиза була проведена 03.02.2015 року, висновок № 112. Згідно постанови слідчого були вказані обставини справи, поставлені питання і 4 пункт постанови в розпорядження експертів надати медичну карту 31519 на ім`я ОСОБА_84 та сім рентген знімків. Він особисто перевіряє наявність додатків до постанови і у разі не відповідності додаткам, які зазначені в постанові слідчого наявним додаткам постанова повертається слідчому для доопрацювання. В даному випадку було все надано. Про надання амбулаторної картки потерпілої було зазначено в постанові про призначення судово медичної експертизи, а саме слідчий вказував, що надає амбулаторну картку потерпілої. Освідувана при огляді надала оригінал амбулаторної картки і напевно рентген знімки про, що вказано у висновку. При проведенні експертизи, експерт вивчає рентгензнімки, але в зв`язку з тим, що він не являється лікарем рентгенологом та відсутній опис рентгену знімків, то знімки надсилаються на опис рентгенолога. В даному випадку опис рентгену містився в амбулаторній картці, яку надала потерпіла. Швидше за все потерпіла була в м. Умань, і ним їй було запропоновано надати медичні документи. В супровідному листі про направлення висновку експерта посилання на повернення медичної документації відсутнє. Крім того, при проведенні експертизи була обслідувана громадянка ОСОБА_6 , яка надала оригінал амбулаторної картки № 315/19 Смілянської міської поліклініки, при вивченні якої було проведено експертизу і в громадянки ОСОБА_6 було встановлено наявність закритого травматичного неповного розриву лівого ключично акроміального зчленування зі зміщенням (вивихом) ключиці доверху. Відповідно правил проведення встановлення ступеня тяжкості, згідно наказу № 6, дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та медичній карті і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. В момент проведення експертизи були зазначені лише одні обставини справи, які підтвердила освідувана і які були вказані в постанові про призначення експертизи слідчим Моспаном. Будь-які інші варіанти події не досліджувалися. На запитання постанови щодо оцінки показів потерпілих, була дана відповідь, що оцінка показів потерпілих не входить в компетенцію судово- медичного експерта, а утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень можливе при перебуванні на задньому сидінні автомобіля Пежо боксер. Він не пам`ятає чи надійшла постанова про призначення судово-медичної експертизи з медичними документами чи без них, але оскільки у висновку зазначено, що медичні документи надала потерпіла, значить це відповідає дійсності. Висновок судово-медичної експертизи підтверджує;

- показаннями експерта ОСОБА_85 , який в судовому засіданні повністю підтримав свій висновок та показав, що він працює старшим експертом НДЕКЦ. При проведенні експертизи він враховував лише вихідні дані, які були надані слідчим в постанові про призначення експертизи, зокрема і те, що було зазначено, що дорожнє покриття мокре і оброблене протиожиледною сумішшю. Акт гальмівного шляху він під час проведення експертизи не використовував, лише ті вихідні дані, які були надані слідчим. Заміри, зазначені в акті вплинути на експертний висновок не могли. У випадку вказівки в вихідних даних про інший стан дорожнього покриття, ці дані могли б вплинути на висновок експертизи. Під час огляду місця події він присутнім не був. Даних, які надав йому слідчий було достатньо для проведення експертизи та складання висновку;

- показаннями експерта ОСОБА_86 , який показав, що на момент складання висновку експерта в даному кримінальному провадженні він працював на посаді експерта та відповідно мав право проводити експертизу. На даний час він звільнився, пенсіонер. В даному кримінальному провадженні він проводив експертизу технічного стану транспортного засобу. Підставою для проведення експертизи стала постанова слідчого, яка надійшла до експертної установи на виконання від слідчого про проведення експертизи, яка начальником установи була скерована йому для виконання. Разом з постановою слідчий передав йому транспортний засіб, який знаходився на території Монастирищенського РВ. Ним в присутності слідчого, на території Монастирищенського РВ було оглянуто автомобіль. В ході огляду автомобіль частково розбирався, оскільки того потребували відповіді на поставлені слідчим в постанові про проведення експертизи питання. Згідно поставлених запитань чи знаходились деталі в транспортному засобі в працездатному стані, забезпечувався доступ до деталей, тобто автомобіль частково розбирався і проводився огляд деталей. Без демонтажу деяких деталей автомобіля дати відповідь на поставлені слідчим питання було неможливо, оскільки автомобіль не був на ходу. Згідно методичних рекомендації по проведенню експертиз, про вилучення будь яких деталей для дослідження їх в іншому місці, якщо того потребує дослідження заборони не має. Під час огляду транспортного засобу, в ході його дослідження були присутні крім нього та слідчого ще дві особи, які допомагали розбирати автомобіль, але він не фіксував цих осіб. Потреби транспортувати транспортний засіб з Монастирищенського РВ на станцію техобслуговування потреби не було. В ході огляду він проводив фотографування. За результатами огляду ним було встановлено, що заднього гальмівного механізму не було взагалі. Для визначення цього потрібно було тільки знімати і розбирати автомобіль, а без його розбирання встановити цього не можливо. В зв`язку з тим, що на місці огляду через відсутність необхідного лабораторного обладнання не можливо було встановити причину розгерметизації переднього правого колеса, воно було демонтовано. Він в лабораторних умовах в Уманському міському відділі міліції провів дослідження колеса та після дослідження повернув його слідчому. Автомобіль в нього не перебував, а знаходився в РВ. В ході дослідження колеса було встановлено, що розгерметизація колеса сталася під час ДТП, до ДТП колесо знаходилося в справному стані. У висновку зазначено відсутність гальмівних колодок, які водій автомобіля повинен і міг перевірити перед виїздом. Водій перед виїздом повинен оглянути автомобіль та мав виявити тормозні накладки, під час технічного огляду автомобіля. Автомобіль має проходити технічний огляд на станції СТО чи водієм під час техогляду. Крім висновку експертизи він ніяких більше документів не складав. При проведенні експертизи про кримінальну відповідальність його попереджали і на сьогоднішній день даний ним висновок він підтримує повністю;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2014 року, план-схемою, таблицями зображень до нього, відповідно до якого оглянуто місце ДТП, а саме 38 км+725 м а/д Орадівка-Жашків-Мошни. Згідно протоколу зазначено стан покриття дороги: мокре, оброблене протиожиледними матеріалами, зазначено крім іншого положення транспортних засобів на місці пригоди, наявність відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів, відомості про труп та опис його одягу. У процесі огляду складені та прилучені до протоколу план-схема. В ході огляду проводилося фотографування;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2014 року відносно ОСОБА_3 , за результатами якого ОСОБА_3 тверезий;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 583 від 15.12.2014 року відповідно до якого смерть ОСОБА_8 , 1950 року народження наступила внаслідок поєднаної тупої травми голови, шиї, грудної клітки, хребта що супроводжувалась забійною раною, синцями та саднами голови, синцями шиї, множинними двобічними переломами ребер з розривами пристінкової плеври, переломом грудного відділу хребта з розривом спинного мозку, яка спричинила внутрішньо грудну кровотечу та крововтрату. Вказані тілесні ушкодження як єдиний патомеханогенетично нерозривний травматичний комплекс виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо в час та за обставин вказаних в постанові, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя. В крові трупа виявлено 1.04 проміле етилового спирта, що на момент смерті могло відповідати легкому алкогольному сп`янінню;

- даними довідки метеорологічної станції м. Умань № 40.13-17/14 від 26.01.2015 року відповідно до якої за спостереженнями метеостанції Умань 14 грудня 2014 року в період близько 11 години спостерігалась малохмарна погода без опадів. Метеорологічна видимість становила 10 км, температура повітря 2,5* тепла, вітер південно-східного напрямку 1м/сек. Атмосферні явища не спостерігались;

- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/3 від 30.01.2015 року відповідно до якого до пригоди деталі ходової частини та рульового керування автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. На момент огляду і до пригоди наявні деталі робочої гальмівної системи автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , які описані в дослідницькій частині, знаходились в працездатному стані. Встановити працездатність відсутніх деталей ( гальмівних колодок гальмівних механізмів заднього лівого та заднього правого коліс) не є можливим по причині їх відсутності. Гальмівні механізми заднього лівого та заднього правого коліс знаходяться в несправному та непрацездатному стані через відсутність гальмівних колодок. Найбільш вірогідно, що несправність та непрацездатність гальмівних механізмів задніх коліс, робочої гальмівної системи автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , могло б привести до втрати керованості автомобіля в процесі його руху. Експлуатація автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 згідно пункту 31.4.1 а) Правил Дорожнього руху України була заборонена. Згідно пункту 2.3 Правил Дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 був зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, а отже, перед початком руху був зобов`язаний і мав можливість виявити відсутність гальмівних колодок гальмівних механізмів заднього лівого та заднього правого коліс автомобіля та в послідуючому відмовитись від виїзду в рейс до приведення автомобіля в справний стан;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 120 від 05.03.2015 року відповідно до якого у громадянина ОСОБА_3 , 1984 року народження виявлено ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітки з больовим синдромом, закритий перелом переднього віділу 1 ребра зліва без зміщення відломку. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та медичній карті і відносяться: - забій грудної клітки з больовим синдромом до категорії легких тілесних ушкоджень; - ЗЧМТ, струс головного мозку до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; - закритий перелом переднього відділу 1 ребра зліва без зміщення відломку до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Утворення виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди за умови перебування його за кермом автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 не включається;

- даними довідки № 39 від 27.02.2015 року, виданої філією «Монастирищенський райавтодор» відповідно до якої 13.12.2014 року згідно Технічного Регламенту ( затвердженого начальником філії та погодженого з ВДАІ РВ УМВС) та з метою попередньої обробки проїзної частини від можливої ожеледиці, були виконані роботи з обробки ПОМ небезпечних ділянок ( спуски, підйоми, повороти в плані) автодороги Орадівка-Христинівка_Жашків-К.Шевченківський_Мошни км. 37-км.47. Зазначені роботи виконав водій ОСОБА_87 автомобілем ЗІЛ КДМ 02231 МЕ ( шлях. Лист № 300108 від 13.12.2014 року). 14.12.2014 року о 13 год. виконуючи патрулювання вказаної автодороги, водій ОСОБА_88 автомобілем КрАЗ 1730 ЧКР провів повторну обробку ПОМ небезпечних ділянок дороги ( шляховий лист № 300111 від 14.12.2014 року), що відповідає показам свідків ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , які дані ними в судовому засіданні та відповідно спростовують посилання обвинуваченого на те, що на дорозі були відсутні протиожиледні засоби;

- даними висновку судово-автотехнічної експертизи № 4/134 від 01.04.2015 року відповідно до якого у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України;

- даними Наказу № 55 від 22.09.2014 року філії «Монастирищенський райавтодор» відповідно до якого за водієм ОСОБА_88 з метою впорядкування використання автомобільної, тракторної та дорожньо-будівельної техніки закріплено наступні автомобілі трактори та інша техніка: ГАЗель НОМЕР_3 , ЗІЛ-130 АГ-3.5 СА 0926 АК; за водієм ОСОБА_87 ЗІЛ КДМ 4314 02231 МЕ, ЗІЛ 554 0041 ЧКР, ГАЗ 3307 02229 МЕ;

- даними подорожнього листа вантажного автомобіля № 300108 від 13 грудня 2014 року відповідно до якого здійснювалося посипання та патрулювання доріг ( автомобіль ЗІЛ-кам 022-31) в час з 8 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., зокрема і на відрізку дороги де сталося ДТП;

- даними подорожнього листа вантажного автомобіля № 300111 від 14 грудня 2014 року відповідно до якого здійснювалося посипання та патрулювання доріг ( автомобіль КРАЗ 17-30) в час з 8 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., зокрема і на відрізку дороги де сталося ДТП;

- даними розрахунку регламенту ліквідації стихійних явищ на територіальній дорозі державного значення Орадівка-Мошни км. 20+900-км. 56+900;

- даними регламенту на 2014-2015 роки проведення робіт механізованим способом з ліквідації зимової слизькості і снігових заметів на дорогах загального користування в Монастирищенському районі наявними технічними засобами по філії «Монастирищенський райавтодор»;

- журналом обліку затриманого автотранспорту, що знаходиться на штраф майданчику Монастирищенського РВ УМВС ( розпочато 29.11.2014 року) відповідно до якого станом на 14.12.2014 року на штраф майданчику Монастирищенського РВ УМВС рахується автомобіль марки «Пежо», номерний знак НОМЕР_4 ;

- даними протоколу огляду та затримання транспорту від 14.12.2014 року відповідно до якого здійснено технічний огляд та затримання автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 з зазначенням переліку деталей та агрегатів, яких не вистачає, а саме : лобового та бокових стекол, деформація по всьому периметру кузова, ліва передня фара. Деформовано: передні ліві та праві двері, бампер передній, дах, двері центральні, задня ліва бокова частина, пороги, стійки;

- даними акту обстеження ділянки автодороги Орадівка-Мошни 38 км+725 м від 14.12.2014 року, відповідно до якого зазначено, що в місці ДТП асфальбетонне покриття, оброблене протиожиледною сумішшю. Тип кріплення та стан узбіччя: безбардюрний профіль;

- даними постанови про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження, відповідно до якої автомобіль «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 визнано і приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000510 як речовий доказ та залишено на зберігання в Монастирищенському РВ УМВС України в Черкаській області.

Суд вважає, що посилання захисника обвинуваченого на порушення порядку проведення експертизи технічного стану автомобіля на території Монастирищенського РВ УМВС, проведення його огляду слідчим ОСОБА_90 за участю експерта ОСОБА_91 , що в свою чергу вказує на неналежність та недопустимість доказів, зокрема викладених доводів технічним експертом в обгрунтування складеного ним висновку спростовується наступним.

Слідчим згідно вимог ст. 237 КПК України 14.12.2014 року проведено огляд дорожньо-транспортної пригоди. В ході огляду слідчий вилучив автомобіль «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , який доставлений до майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області, що також підтверджується: даними журналу обліку затриманого автотранспорту, що знаходиться на штраф майданчику Монастирищенського РВ УМВС ( розпочато 29.11.2014 року), даними протоколу огляду та затримання транспорту від 14.12.2014 року.

14.12.2014 року винесено постанову про визнання вказаного автомобіля речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження, де зазначено, що автомобіль «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , залишений на зберігання в Монастирищенському РВ УМВС України в Черкаській області.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди.

Враховуючи, що на вказаному автомобілі залишилися сліди кримінального правопорушення (механічні пошкодження), а тому його вилучення при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди та направлення на зберігання до Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області проведено згідно вимог КПК України.

Проведення експертом огляду автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 під час проведення експертизи технічного стану даного транспортного засобу відповідає вимогам ст. 69 КПК України та «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», а саме п. 2.2.

Висновок експертизи на предмет технічного стану транспортного засобу № 4/3 від 30.01.2015 року відповідає вимогам «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», складений повноважною особою, а тому підстав визнавати його неналежним чи недопустими доказом у суду немає.

Посилання захисника обвинуваченого на неповне з`ясування органом досудового слідства суттєвих обставин події ДТП, а це стану дорожнього покриття в місці пригоди і чи не могло це стати причиною чи однією з причин, яка спричинила занос автомобіля в результаті чого відбулось його знесення в кювет та перекидання спростовується наступним.

В протоколі огляду даної дорожньо-транспортної пригоди, встановлено стан дорожнього покриття, про що зазначено в протоколі огляду місця ДТП, який було проведено з участю двох понятих, а саме на момент огляду покриття «мокре, оброблене протиожеледним матеріалом», «температура повітря + 2 градуса за Цельсієм». Крім цього, згідно відповіді метеорологічної станції Умань, 14 грудня 2014 року, тобто в день дорожньо-транспортної пригоди в період близько 11 години спостерігалася малохмарна погода без опадів. Метеорологічна видимість становила 10 км, температура повітря 2,5 градуси тепла, вітер південно - східного напрямку 1 м/c. Атмосферні явища не спостерігалися.

Наявність на дорожньому покритті в момент ДТП протиожиледних засобів в судовому засіданні підтвердили і свідки ОСОБА_88 , ОСОБА_92 . ОСОБА_89 , працівники «Монастирищенського райавтодору», працівник ВДАІ Монастирищенського району ОСОБА_93 , працівник Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_94 , які першими прибули на місце пригоди. Свідок ОСОБА_95 , показав, що безпосередньо після даної пригоди дорожнє покриття було мокре і ожеледиці не було. Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_96 показав суду, що про наявність на дорозі протиожиледних засобів в місці ДТП ним навіть зазначено в протоколі огляду місця ДТП та видно на зроблених фото до даного протоколу. Суд визнає покази даних свідків правдивими, такими, що узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження та вважає їх саме такими через відсутність зацікавленості свідків в результатах розгляду кримінальної справи, відсутність родинних, дружніх чи навпаки неприязнених стосунків з обвинуваченим, потерпілою та іншими учасниками кримінального провадження. Крім цього, покази свідків узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать їм ( протоколу огляду місця події від 14.12.2014 року, даними шляхових листів, довідки № 39 від 27.02.2015 року та іншим).

Показання свідків ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_99 , які є родичами обвинуваченого ОСОБА_3 , в частині вказівки свідками на відсутність в місці ДТП на дорожньому покритті протиожиледних засобів, суд не може покласти в основу спростування показів інших свідків, які вказують на наявність на дорожньому покритті в місці ДТП протиожиледних засобів та матеріалів справи з даного питання, в яких зафіксовано наявність на дорожньому покритті в місці ДТП протиожиледних засобів, оскільки вказані особи є родичами, друзями родичів обвинуваченого ОСОБА_3 .

Покази свідків ОСОБА_100 , ОСОБА_101 в частині того, що на дорозі були відсутні протиожиледні засоби не спростовують матеріали кримінального провадження, в яких зафіксовано наявність на дорожньому покритті, в час та місці ДТП, протиожиледних засобів.

Стороною захисту не надано суду доказів визнання шляхових листів та інших матеріалів кримінального провадження, в яких зафіксовано наявність на дорожньому покритті в місці ДТП протиожиледних засобів недопустимими доказами чи отриманими в результаті порушення вимог КПК України.

При проведенні експертизи технічного стану автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 встановлено, що в даного автомобіля гальмівні механізми заднього лівого та заднього правого коліс знаходяться в несправному та непрацездатному стані через відсутність гальмівних колодок.

Вказані несправності забороняють експлуатацію транспортного засобу і водій ОСОБА_3 перед початком руху був зобов`язаний і мав можливість виявити відсутність гальмівних колодок гальмівних механізмів заднього лівого та заднього правого коліс автомобіля та в послідуючому відмовитися від виїзду в поїздку вказаним автомобілем до відновлення справного стану автомобіля.

Суд визнає даний доказ належним та допустимим, оскільки він отриманий у спосіб, передбачений КПК України, повноважною особою.

Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу № 501 від 25.10.2014 року, який наданий захисником обвинуваченого, не спростовує висновок експертизи технічного стану автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , оскільки складений до ДТП в той час, як висновок експертизи після ДТП.

Суд вважає, що акт заміру гальмівного шляху на місці дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2014 року, яким встановлено факт достатнього щеплення при гальмуванні автомобіля на ділянці де відбулася дана пригода неналежним та недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням вимог КПК України, зокрема складений не повноважними особами, з порушенням вимог КПК України та відповідно не є слідчою дією проведеною згідно вимог КПК України.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 порушення п. п. 2.3 а), б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 . Відповідно до вказаних пунктів ПДР України обвинувачений ОСОБА_3 повинен був та міг перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, вибрати безпечну швидкість руху, не зміг постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, тобто сам поставив себе в умови, які в подальшому спричинили дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої потерпілий ОСОБА_8 помер.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 в частині того, що ОСОБА_6 , 1955 р.н. згідно висновку судово-медичної експертизи № 112 від 03.02.2015 року отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного неповного розриву лівого ключично-акроміального зчленування зі зміщенням (вивихом) ключиці доверху, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а саме вимог п.п. 2.3 а), б) та 12.1 Правил дорожнього руху України не знайшло свого підтвердження у цій частині в ході судового розгляду та підлягає виключенню з пред"явленого обвинувачення в зв"язку з недоведеністю в цих його діях складу злочину та виходить з наступного.
Стороною обвинувачення не надано суду доказів, якими обґрунтовано та підтверджено правомірне отримання органом досудового слідства медичної картки та 7 рентгенівських знімків щодо травми ОСОБА_6 , які використані експертом в ході проведення судовомедичної експертизи на предмет визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_6 , що в свою чергу вказує на неналежність та недопустимість доказів в частині встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_6 .

Згідно дослідницької частини висновку судово-медичної експертизи експерт зазначає, що ... освідувана, тобто ОСОБА_6 надала йому оригінал амбулаторної карти № 315/19 Смілянецької міської поліклініки.

В постанові слідчого ОСОБА_96 від 03.02.2015 року про призначення у справі судово- медичної експертизи на предмет визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_6 вказано, що в розпорядження експертів надати: медичну картку № 31519 на ім`я ОСОБА_6 та 7 рентгензнімків.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що медичну картку та рентгензнімки вона надавала сама особисто експерту в м. Умань, що в судовому засіданні підтвердив і допитаний експерт ОСОБА_102 , який проводив вказану експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право протягом кримінального провадження подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Тобто, слідчим в ході зібрання доказів в даному кримінальному провадженні порушено вимоги ст. ст. 56, 93 КПК України, що відповідно ставить під сумнів висновок судовомедичної експертизи № 112 від 03.02.2015 року.

Надана потерпілою експерту медична картка та 7 рентгензнімків до матеріалів кримінального провадження не долучено, не досліджено не приєднано, стороні захисту стороною обвинувачення відкриті у встановленому законом порядку не були, не зважаючи на звернення сторони захисту в ході досудового розслідування з клопотанням про усунення вказаних порушень на досудовому розслідуванні.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає висновок судовомедичної експертизи № 112 від 03.02.2015 року відповідно до якого досліджено медичну карту № 31519 на ім.»я ОСОБА_6 і відповідно до якого у громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено закритий травматичний неповний розрив лівого ключично-акроміального зчленування зі зміщенням (вивихом) ключиці доверху. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та медичній карті і відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Утворення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди за умови її перебування на першому ряду задніх сидінь по середині автомобіля «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 не виключається неналежним та недопустимим доказом.

Інших доказів, на підтвердження обставин отримання потерпілою ОСОБА_6 в ДТП тілесних ушкоджень саме середнього ступеню тяжкості, що дозволяє кваліфікувати дії обвинуваченого за ст. 286 КК України, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, висунуте обвинувачення доведеним частково, а саме в частині порушення обвинуваченим ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть ОСОБА_8 , тобто кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України з кваліфікуючою ознакою смерть потерпілого ОСОБА_8 .
Оскільки, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України без окремої їх кваліфікації за ч. 1 ст. 286 КК України з кваліфікуючою ознакою спричинення потерпілій середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, тому суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в цій частині підлягає саме виключенню, а не виправданню обвинуваченого за цим обвинуваченням. Виправдання може бути застосовано за наявності окремої кваліфікації дій обвинуваченого за конкретною частиною статті КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому, згідно ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає вчинення злочину вперше, часткове визнання ним вини, наявність 3 групи інвалідності.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що обвинуваченим вчинено злочин, який Законом віднесено до категорії тяжких злочинів, невиправні наслідки вчиненого злочину, а саме смерть потерпілого ОСОБА_8 , позицію потерпілої, відношення самого обвинуваченого до вчиненого. Однак, при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що обвинуваченим вчинено необережний злочин, пом`якшуючі призначення покарання обставини, відсутність обтяжуючих призначення покарання обставин, позитивні характеристики обвинуваченого з місця роботи та проживання, він раніше несудимий, доказів притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема за порушення ПДР України, суду не надано, стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи, визнання обвинуваченим факту необхідності відшкодувати потерпілій завдані збитки, та вважає, що з урахуванням всіх наведених вище обставин, особи обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, але з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.

Підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченому ст. ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави на підставі ст. 124 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 ( один) рік.

Керуючись ст. ст. 75-76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

1. Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

3. Періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: автомобіль марки «PEGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , який залишено на зберіганні в Монастирищенському РВ УМВС України в Черкаській області ( на час постановлення вироку Монастирищенський ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області) повернути власнику.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 1229 ( одна тисяча двісті двадцять дев`ять) гривень 36 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.

Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1