Справа № 204/8547/14-к
Провадження № 1-кп/204/8/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
22 вересня 2016 року Красногвардійський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі колегії:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження за обвинувальним актом внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001970 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться зазначене кримінальне провадження.

На обговорення учасників судового розгляду судом поставлено питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_8 просив суд продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, які раніше враховувалися судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_9 просив суд продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

Захисники обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід обвинуваченим на домашній арешт, вважали, що ризики, на які посилається прокурор не обґрунтовані, не доведені.

Обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 підтримали думку захисників.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити йому обраний запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити обраний запобіжний захід, а також врахувати, те що він є невиліковно-хворою людиною.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, зокрема, обвинуваченим: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 27.07.2016 року строк тримання під вартою обвинуваченим продовжено на строк 60 днів до 24.09.2016 року.

Таким чином, строк тримання під вартою, обраний обвинуваченим закінчується, однак судове провадження не закінчено та потребує тривалого часу для розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим до спливу двомісячного строку з дня застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризики, передбачені п.1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченим: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 даного виду запобіжного заходу на час розгляду кримінального провадження в суді не відпали, оскільки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. У зв`язку з тим, що судове слідство у кримінальному провадженні не закінчено, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , будучи звільненими з під варти, можуть ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення, більш м`який вид запобіжного заходу, не зможе забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним ризикам.

При цьому суд звертає увагу, що доводи ОСОБА_7 про те, що він потребує лікування, яке в умовах ДУВП № 4 отримати не може, суд вважає необґрунтованими, так як стан здоров`я обвинуваченого хоча і є обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, однак сама по собі наявність у обвинуваченого тяжкої хвороби не може свідчити про недоцільність продовження строку тримання під вартою.

На переконання колегії суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, будучи обізнаними про суворість передбаченого законом покарання можуть перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
На даний час відсутні підстави вважати, що строки тримання під вартою обвинуваченим, а також строки даного судового провадження є такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження.
Обговорюючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховуючи вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження, особи обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`зки, має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявність ризиків, а також необхідність завершення всіх процесуальних дій, без яких неможливий судовий розгляд кримінального провадження, приходжу до висновку, що ОСОБА_6 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, так як даний запобіжний захід сприятиме запобіганню вчинення обвинуваченим дій, які зазначені у ст. 177 КПК України та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого КПК України запобіжного заходу.

При цьому, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , тримання під вартою продовжити строком на 60 днів з 22 вересня 2016 року до 20 листопада 2016 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , тримання під вартою продовжити строком на 60 днів з 22 вересня 2016 року до 20 листопада 2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , тримання під вартою продовжити строком на 60 днів з 22 вересня 2016 року до 20 листопада 2016 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, а саме з 22 вересня 2016 року по 20 листопада 2016 року.
ОСОБА_6 звільнити з під варти негайно.
Зобов`язати ОСОБА_6 : не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду в період часу з 21.00 години до 07.00 годин; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду, прибувати до суду за першою вимогою.
Виконання ухвали покласти на Шевченківське ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області за місцем проживання ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3