Справа № 459/654/16-к
УХВАЛА

судового засідання

01 червня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді кримінальне провадження №0000320 від 19.02.2016 року за № 0002354 від 07.12.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебувають дані кримінальні провадження.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. В його обґрунтування зіслався на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, останній ухилявся від явки до суду, може продовжувати вчиняти нові правопорушення, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, подали клопотання, в якому просять змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого вказав, що обвинувачений не чинитиме спроб перешкоджати кримінальному провадженню, обов`язково виконуватиме покладені на нього судом обов`язки, буде прибувати на виклики суду. Вважає, що достатніх правових підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 немає.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши представлені матеріали, суд дійшов до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Червоноградського міського суду від 23.02.2016 року обвинуваченому обрано запобіжний захід домашній арешт, терміном на 60 діб та покладено обов`язки: з заборона залишати житло з 10.00 до 09.00, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 за винятком викликів слідчого, прокурора чи суду.

Дану ухвалу постановлено з метою уникнення в подальшому вчинення нових кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування та суду.

09.03.2016 та 16.03.2016 року у підготовче судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно матеріалів ДОП сектору патрульної поліції Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за місцем проживання понад 2 тижні не з`являвся, ухвалу Червоноградського міського суду про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту не виконував.

Згідно рапортів ООП сектору превенції патрульної поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області при відвідуванні помешкання обвинуваченого ОСОБА_5 02.03.2016 року в 14.00 год., 27.02.2016 року в 12.00 год., 15.03.2016 року в 17.10 год., останній був відсутній за місцем свого проживання, за яким йому встановлено домашній арешт.

Ухвалою від 16.03.2016 року судом за клопотанням прокурора було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для розгляду клопотання про зміну останньому запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

В подальшому, на підставі ухвали суду від 08.04.2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 було змінено міру запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою на строк шістдесят днів із моменту затримання, тобто з 08.04.2016 року по 06.06.2016 року.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 злісно ухилявся від явки до суду, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та середньої тяжкості, перебуваючи на волі може переховуватися від суду та перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні. На даний час судове слідство у справі не завершено, не допитані всі потерпілі та свідок. Через відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, у звязку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, на які обвинувачений та його захисник посилається, як на підстави зміни запобіжного заходу, не спростовують підстав продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинуваченим та його захисником достатніх доводів для зміни запобіжного заходу не наведено, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого, застосований до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту виявився безрезультатним.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що необхідність у раніше застосованому запобіжному заході у виді тримання під вартою не відпала, належні правові підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який у суду відсутні, з огляду на що у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України із застосуванням насильства, тому йому не слід визначати розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 196, 331 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з 01.06.2016 року по 30.07.2016 року включно.

У клопотанні захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1