Справа № 296/5125/16-к
УХВАЛА
Іменем України
14 червня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 16.04.2016 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської обл., громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого водієм СТОВ "ЛНЗ-АГРО", проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000054 від 16.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.2016 року близько 15 год. 45 хв. ОСОБА_5 , керуючи вантажним самоскидом КАМАЗ 45143, р/н НОМЕР_1 по автодорозі Кременець-Біла-Церква-Рижищів, у напрямку м. Сквира по 282 км автошляху, поблизу с. Мовчанівка, Ружинського району Житомирської області, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення із автомобілем SUBARUForester, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній та його пасажир ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

16.04.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

18.04.2016 року ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 25.04.2016 року, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 18.05.2016 року.

18.05.2016 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 16.06.2016 року.

13.06.2016 прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом, яке обґрунтовувалося неможливістю завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку домашнього арешту до 16.06.2016 року у зв`язку з необхідністю вчинення ряду слідчих та процесуальних дій, а також посиланням на наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання і просили його задовольнити з викладених у клопотанні підстав, вказували на те, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає за межами Житомирської області та після ДТП відмовився від надання пояснень, а тому вказували на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували та вказували на те, що підозрюваний є особою молодого віку, має роботу, постійне місце проживання та позитивні характеристики, а тому вказувала на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисників, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Стаття 5 § 3 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини забезпечує особам, які заарештовані або затримані за підозрою в вчиненні кримінального злочину, гарантію від безпідставного чи невиправданого позбавлення волі (див. рішення Aquilina v. Malta judgment of 29 April 1999, § 47, Sabeur Ben Ali v. Malta judgment 29 June 2000, §28).

Відповідно до частини 6 статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

13.06.2016 року постановою першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 16.04.2016 продовжено до трьох місяців, тобто до 16.07.2016 року.

Згідно із частиною 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин"(див. рішення O'Hara v. United Kingdom judgment of 16 October 2001, §. 34).

Так, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що підтверджується, зокрема: протокол огляду місця ДТП від 15.04.2016, схемою до протоколу від 15.04.2016.

Слідчий суддя бере до уваги об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування №0000054 від 16.04.2016 до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом, тобто до 16.06.2016 року з огляду на необхідність отримання висновків призначених судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту і реєстрів матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У розумінні Конституції України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, 1950 року домашній арешт є способом обмеження конституційного права особи на свободу, а тому на думку слідчого судді є одним з запобіжних заходів, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (домашнім арештом) необхідно встановити наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

При цьому, у п.52 рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове обмеження свободи (див. також рішення у справі Доронін проти України (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах Осипенко проти України (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та Харченко проти України (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Слідчий суддя вважає, що доводи прокурора на обгрунтування наявності ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 відмовляється від надання свідчень, що гарантується ст. 63 Конституції України, посилання на те, що підозрюваний проживає не в Житомирській області, а іншій області, хоча являвся на всі виклики слідчого та прокурора, та до часу розгляду клопотання покладених на нього обов`язків не порушував, а також зазначення у клопотанні лише переліку законодавчих (стандартних) підстав перелічених у ст. 177 КПК України без вказівки їх фактичної наявності та обґрунтованості безпосередньо до особи підозрюваного ОСОБА_5 є несумісними з вимогами п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Вирішуючи питання про доцільність подальшого продовження строку домашнього арешту ОСОБА_5 , слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який має постійне місце проживання в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, позитивні характеристики за місцем роботи в СТОВ "ЛНЗ-АГРО" та за місцем його проживання, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який не є умисним, а також враховуючи його належну процесуальну поведінку під час дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено, а слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об"єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе виключно в умовах обмеження його свободи шляхом тримання його під домашнім арештом, що дає підстави слідчому судді дійти висновку про можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану додаткові обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 179, 181, 186, 193-194, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, строком до 16.07.2016 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за їх викликом у встановлених КПК України випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити строк дії обов"язків впродовж одного місяця з моменту оголошення ухвали.

Роз"яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області на протязі п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1