АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/52/16-к Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1467/16 Доповідач апел. інстанції ОСОБА_2
Категорія: зарахування попереднього ув`язнення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

засудженої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження №641/52/16-к за клопотанням засудженої ОСОБА_8 про зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України

за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 4 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 4 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про зарахування строку тримання під вартою в місцях попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

З цим судовим рішенням не погодилася засуджена та її адвокат ОСОБА_7 , які подали апеляційні скарги і просять скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зарахувати як відбуте покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, адвоката та засудженої, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Оскаржуваною ухвалою суду було встановлено, що ОСОБА_8 засуджена вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2005 року за ст. 93 п. п. а, г, ж,і, КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна; за ст.ст. 17,93 п.п. а,ж, і КК України 1960 року до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього належного їй майна; за ст. 27 і ч. 2 ст. 364 КК України - до позбавлення волі строком на 6 років ; за ст. 27 і ч.2 ст. 366 КК України - до позбавлення волі строком на 4 роки ; за ч. 1 ст. 263 КК України - до позбавлення волі строком на 3 роки, а за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України - до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна відбуває покарання в виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 5 статті 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року) передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ, яким внесено зміни до частини п`ятої статті 72 КК України передбачено, що даний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Довічне позбавлення волі є самостійним видом покарання, а тому вимоги ч.5 ст.72 КК України взагалі не можуть бути застосовані до такого виду покарання. Суд першої інстанцій правильно зазначив, що підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відсутні.

Колегія суддів не погоджується з посиланнями адвоката на дискримінаційність рішення суду першої інстанції, оскільки зазначена норма кримінального закону передбачає відповідне зарахування тільки щодо одного з видів покарання з передбачених ст.51 КК України, і не розповсюджується на інші 11-ть видів, в т.ч. на довічне позбавлення волі. Суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування або зміни немає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 4 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_______________ __________________ _________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11