Справа № 442/3320/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/117/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 396 ч.1, 384 ч.2 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000701 від 08.04.2015 року, за апеляційною скаргою із доповненням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2015 року, якою повернуто обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , яку підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 384 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_9 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

встановила:
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з доповненням на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2015 року, якою повернуто обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , яку підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 384 КК України, для усунення недоліків.

Суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору з мотивів невідповідності останнього вимогам ст.291 КПК України, а саме через те, що в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення залишаються незрозумілими для здійснення підозрюваною (обвинуваченою) належного захисту, зокрема, незрозуміло якими процесуальними документами стверджується неправдивість показань свідка. Обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки викладене не в повній мірі та, як зазначалось, є незрозумілим.
Також, положеннями пункту 4 частини 2 статті 291 КПК України визначено, що в обвинувальному акті необхідно зазначати прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора. Однак, як вбачається з вищезгаданого обвинувального акту, в такому вказані лише ініціали слідчого та прокурора, а не їх прізвища, імена та по батькові, як встановлено вимогами закону.
В апеляційній скарзі з доповненням прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального закону України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що вказані мотиви суду на повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки на переконання прокурора при складенні обвинувального акту були дотримані вимоги ст.291 КПК України в повному обсязі, а саме вказано найменування кримінального провадження, його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченої та П.І.Б. прокурора, дата і місце складення обвинувального акта, а також викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Покликається, що кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повторне призначення та проведення підготовчого судового засідання після початку та проведення судового розгляду. Хоча в справі було заявлено та задоволено декілька відводів суддів, але у відповідності до ч.1 ст. 319 КПК України зазначено, що після зміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків передбачених ч.2 ст. 319 та ст. 320 КПК України. Таким чином новий суддя повинен був продовжити саме судовий розгляд.
Також під час підготовчого судового засідання судді першої інстанції не вирішує питання про визнання доказів недопустимими, а також не з`ясовує обставини вчинення кримінального правопорушення та не вирішує питання доведеності вини, позаяк, це прерогатива суду під час проведення судового розгляду.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який просив задоволити апеляційну скаргу з доповненням, думку підозрюваної ОСОБА_7 , підтриману її захисником адвокатом ОСОБА_9 які, кожен окремо, просили залишити ухвалу суду першої інстанції - без змін, а апеляційну скаргу з доповненням - без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора з доповненням підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Частиною 2 статті 291 КПК України передбачено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Пунктом 4 ч.2 ст. 291 КПК України зазначено, обвинувальний акт має містити прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора.
Колегія суддів аналізуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, що стосуються складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, органом досудового розслідування вважає, що викладені в обвинувальному акті слідчим формулювання не можуть бути підставами для його повернення прокурору. Також не може бути підставою для повернення обвинувального акту не повне зазначення прізвищ, імен та по батькові слідчого та прокурора.
Разом з тим, прокурором в апеляційній скарзі з доповненням слушно зазначено, що під час підготовчого судового засідання суддя першої інстанції не повинен був вирішувати питання про визнання доказів недопустимими та з`ясовувати обставини вчинення кримінального правопорушення, вирішувати питання доведеності вини, позаяк, це прерогатива суду під час проведення судового розгляду.
Обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, викладені в обвинувальному акті твердження органу досудового розслідування мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим реалізувати принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Більше того, це не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, що поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за наслідком цього постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу з доповненням прокурора у кримінальному провадженні обґрунтованою та приходить до переконання, що ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору слід скасувати, оскільки така постановлення з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу з доповненням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2015 року, якою повернуто обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , яку підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 384 КК України скасувати, призначити новий судовий розгляд у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий:

Судді: