Справа №№643/2798/16-к, 1-кс/643/418/16
У Х В А Л А
Іменем України
14 березня 2016 року м. Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 від 26.01.2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за зверненням ОСОБА_4 , стосовно протиправних дій з боку ОСОБА_5 , який в липні місяці 2015 року шахрайським шляхом, під приводом придбання автомобіля, заволодів майном заявника.

В ході проведення досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження, було встановлено, що у 2012 році в кінці жовтня місяця ОСОБА_4 через мережу інтернет, на сайті з продажу автомобілів знайшов вантажний мікроавтобус марки «Ford transit», синього кольору, 1994 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який він домовився з чоловіком, який дав повідомлення на цьому сайті, подивитись у Вінниці, так як він знаходився там. Подивившись цей автомобіль ОСОБА_4 стало відомо, що вказаний автомобіль продає людина, яка керує вказаним авто за довіреністю від першого власника ОСОБА_6 . Зазначений автомобіль ОСОБА_4 сподобався і він домовився його придбати у власника за 4000,00 (чотири тисячі) доларів США. При придбанні автомобіля «Ford transit» ОСОБА_4 його не переоформлював на себе і одразу не виписав довіреність від особи, яка продавала цей автомобіль, у зв`язку з тим. що у останнього строк дії довіреності стікав через місяць після моменту придбання ним цього автомобіля, а також тим, що ОСОБА_4 з власником, який продавав йому це авто зв`язались з ОСОБА_6 власником транспортного засобу на якого було його зареєстровано, і який повідомив, що він в будь-який момент, коли ОСОБА_4 буде зручно, випише на нього нову довіреність від свого імені, тобто від першої особи. Далі ОСОБА_4 розрахувався з продавцем, забрав автомобіль і поїхав додому на придбаному авто. Так як у нього не виникала необхідність у написанні на своє ім`я довіреності на право керування автомобілем і його передорученням він так і не зв`язався з власником транспортного засобу на якого його було зареєстровано.
В ході експлуатації зазначеного транспортного засобу, у відповідності до вимог чинного законодавства, ОСОБА_4 щорічно придбав поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у нього залишилось два оригінали таких бланків виписаних на ім`я ОСОБА_4 : поліс №АІ/3933100 і поліс №АС/7308445, які свідчать про те, що ОСОБА_4 дійсно користувався цим транспортним засобом, так як у вказаних бланках зазначені його анкетні данні та реквізити придбаного ним вантажного мікроавтобусу марки «Ford transit», синього кольору, 1994 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В червні місяці 2015 року ОСОБА_4 прийняв рішення продати вказаний автомобіль у зв`язку із сімейними обставинами, про що дав оголошення в мережі інтернет, на сайті з продажу автомобілів. Приблизно через пів місяця з моменту розміщення ОСОБА_4 оголошення про продаж авто з ним зв`язався раніше не знайомий йому чоловік, як вияснилось пізніше - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_5 , і домовився подивитись вказаний автомобіль, на що ОСОБА_4 погодився. Після чого ОСОБА_5 і його товариш (циган), якого останній називав ОСОБА_7 , приїхали до ОСОБА_4 подивитись мікроавтобус. Подивившись автомобіль вони повідомили, що вони згодні його придбати за 2300,00 (дві тисячі триста) доларів США але на момент придбання автомобіля вони сплатять ОСОБА_4 лише двісті доларів США а решту суми сплатять на протязі місяця. На вказану пропозицію цигана з ОСОБА_5 ОСОБА_4 погодився. Після чого ОСОБА_5 21.06.2015 року написав власноручно ОСОБА_4 розписку про зобов`язання сплатити ним 49450,00 (сорок дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень в строк до 27.07.2015 року і заплатив ОСОБА_4 двісті доларів США одразу. Після чого ОСОБА_4 віддав останнім автомобіль, технічний паспорт на нього і ключі, не оформлюючи цей правочин, окрім зазначеної розписки, більше нічим. Але через тиждень ОСОБА_4 не міг більше зв`язатись ні з ким з осіб, які придбали у розстрочку у нього автомобіль ані телефоном, ані через соціальні мережі, за вказаною адресою у розписці там він не мешкає. Гроші ОСОБА_4 , як зазначено у розписці, окрім наданих перших двісті доларів США, не віддали і на сьогоднішній день, машину не повернули.
По зазначеному автомобілю було винесено постанову про постановлення на спеціальний облік АІПС «Відеоконтроль-Рубіж» та 02.03.2016 року протоколом огляду місця події було виявлено у Ставріаніді ОСОБА_8 , вилучено та направлено до ДП «Інформ Ресурси» автомобіль марки «Ford transit», синього кольору, 1994 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_9 пояснив, що у липні 2015 року на сайті РСТ він знайшов оголошення про продаж автомобіля Форд Транзит 94 року випуску за 2200,00 (дві тисячі двісті) доларів США в м. Овруч, Житомирської області. Зв`язавшись з продавцем авто на ім`я ОСОБА_10 , останній представився продавцем, але не господарем машини, при цьому сказав, що зможе дати ОСОБА_9 довіреність від господаря. 12.07.2015 ОСОБА_9 приїхав в м. Овруч де ОСОБА_10 його зустрів і вони поїхали в приватний сектор, де ОСОБА_9 побачив автомобіль Форд Транзит 94 року випуску д/н НОМЕР_2 . Вони домовилися про ціну 2000 доларів США. Оскільки був вихідний день, нотаріуси не працювали, ОСОБА_10 запропонував переночувати в Овручі і в понеділок виписати довіреність в м. Києві. ОСОБА_9 не захотів чекати до понеділка і, передавши ОСОБА_11 2000 доларів США, отримав від нього ключі і техпаспорт на автомобіль. Ігор пообіцяв ОСОБА_9 вислати довіреність в будь-який день. Після цього ОСОБА_9 поїхав в м. Чугуїв. Користувався ОСОБА_9 автомобілем в основному в м. Чугуїв. Він майже відразу виставив на продаж даний автомобіль на сайті РСТ за 3000. ОСОБА_9 був впевнений, що ОСОБА_10 при необхідності відразу випише довіреність і автомобіль вдасться зняти з обліку.

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить про арешт майна, яке постановую від 02.03.2016 року визнано речовим доказом.
Розглянувши клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На підставі викладеного, керуючись ст.173 КПК України,
У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 02.03.2016 року в ході огляду місця події на ділянці місцевості, розташованій за адресою: м. Харків, проспект Московський, 274-В, а саме: транспортного засобу «Ford transit», синього кольору, 1994 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя

14.03.2016