Справа № 527/367/16-к
провадження № 1-кс/527/320/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2016 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників : ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине Полтавської області клопотання слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 186 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, зі слів маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
03 червня 2016 року слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Мотивував наступним. 17.01.2013 близько 22.40 год. ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Транспортній в с-щі Семенівка Полтавської області, умисно, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось у примусовому утримуванні, придушуванні, нанесенні ударів неповнолітній ОСОБА_9 , яке здійснювалось з метою подолання з її боку фізичного опору, пов`язаного з небажанням вступити у статевий контакт, проти волі ОСОБА_9 зґвалтував останню.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.05.2014 року, близько 02 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на автомобільній дорозі «Семенівка-Паніванівка», діючи повторно, умисно, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось у примусовому утримуванні, придушуванні, нанесенні ударів ОСОБА_10 , яке здійснювалось з метою подолання з її боку фізичного опору, пов`язаного з небажанням вступити у статевий контакт, проти волі ОСОБА_10 зґвалтував останню.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.08.2014 року, у період часу з 04.30 год. до 05 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на перехресті вул. Семенченка та вул. Вишневої в с-щі Семенівка Полтавської області, діючи повторно, умисно, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось у примусовому утримуванні, придушуванні ОСОБА_11 , яке здійснювалось з метою подолання з її боку фізичного опору, пов`язаного з небажанням вступити у статевий контакт, проти волі ОСОБА_11 зґвалтував останню.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.03.2015 року, близько 05 год. ОСОБА_6 перебуваючи під мостом, що розташований по вул. Леніна в с-щі Семенівка Полтавської області, діючи повторно, умисно, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось у примусовому утримуванні, придушуванні, нанесенні ударів ОСОБА_12 , яке здійснювалось з метою подолання з її боку фізичного опору, пов`язаного з небажанням вступити у статевий контакт, проти волі ОСОБА_12 зґвалтував останню.
Повторно 17.06.2015 року, близько 03:45 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , діючи умисно, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось у примусовому утримуванні, придушуванні ОСОБА_13 , яке здійснювалось з метою подолання з її боку фізичного опору, пов`язаного з небажанням вступити у статевий контакт, проти волі ОСОБА_13 , зґвалтував останню.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 03.02.2016 року, близько 05:20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Гагаріна у м. Глобине, Полтавської області, діючи повторно, умисно, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось у примусовому утримуванні, придушуванні, нанесенні ударів ОСОБА_14 , яке здійснювалось з метою подолання з її боку фізичного опору, пов`язаного з небажанням вступити у статевий контакт, проти волі ОСОБА_14 зґвалтував останню. Після чого ОСОБА_6 , з кишені куртки ОСОБА_15 відкрито викрав грошові кошти в сумі 30 грн., спричинивши останній матеріального збитку на вказану суму.
10.02.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у зґвалтуванні, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчиненому повторно, зґвалтуванні неповнолітньої та у відкритому заволодінні чужим майном, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 152, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 186 КК України.
10.02.2016 року підозрюваному ОСОБА_6 ухвалою Глобинського районного суду №1-кс/527/75/16 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого ухвалами слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області по кримінальному провадженню №1-кс/527/263/16 продовжено до 10:00 год. 10.06.2016 року.
Згідно висновку експерта №10-201 від 06.50.2016 на трусах та штанах потерпілої ОСОБА_17 виявлено сліди сперми, генетичні ознаки якої збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.
Згідно листа ДНДЕКЦ МВС України від 12.05.2016 №19/10-3/4448 стало відомо, що встановлений у висновку молекулярно-генетичної експертизи № 10-84 від 18.03.2016 ДНК-профіль підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 співпадає з ДНК-профілем сперми невідомої особи, яка 22.08.2008 року в с. Тарасівка Семенівського району Полтавської області вчинила зґвалтування ОСОБА_17 .
31.05.2016 року в кримінальному провадженні призначено та направлено на виконання в ДНДЕКЦ МВС України судову молекулярно-генетичну експертизу з метою встановлення належності сперми невідомої особи, яку виявлено на одязі потерпілої ОСОБА_17 підозрюваному в кримінальному провадженні ОСОБА_6 .
Тому, в зв`язку з тим, що в кримінальному провадженні призначено судову молекулярно-генетичну експертизу з метою встановлення належності сперми, виявленої на одязі потерпілої ОСОБА_17 підозрюваному ОСОБА_6 , а також в зв`язку із тим, що до цього часу експертами Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз не виконано судово-психологічну експертизу відеоматеріалів, отриманих під час проведення допиту та слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 , беручи до уваги, що в кримінальному провадженні необхідно ознайомити сторони кримінального провадження з великою кількістю матеріалів досудового розслідування, скласти реєстр матеріалів та обвинувальний акт, тому завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 не представляється можливим.
В клопотанні слідчий вказав , що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а отже є підстави вважати, що він продовжить вчинення злочинів та з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищить, сховає або спотворить будь яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, в даний час встановлені ризики не зменшилися.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень на даному етапі досудового слідства, на думку слідчого, підтверджується наступними доказами:протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом тимчасового доступу до відеозаписів з камер зовнішнього відео спостереження від 15.02.2016 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_14 від 25.04.2016; протоколами обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 та автомобіля ОСОБА_6 від 10.02.2016; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-84 від 18.03.2016 року та № 10-200 від 11.05.2016 року та іншими доказами в їх сукупності.
Посилаючись на вищевикладене, слідчий прохав продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до п`яти місяців, тобто до 10.07.2016 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_7 клопотання підтримували, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому, прохали його задовольнити.
Слідчий, зокрема, вказував, що ризики, зазначені в клопотанні про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, психологічна експертиза по матеріалах відеозапису слідчого експерименту та допиту підозрюваного, згідно інформації експертної установи, буде завершена в строк до 30.06.2016 року, тому завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 неможливо. В даний час проводиться перевірка щодо причетності ОСОБА_6 до зґвалтування потерпілої ОСОБА_17 , в зв`язку з чим призначена судова молекулярно генетична експертиза, виконання якої на даний час не завершено.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати йому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Заперечив свою причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 152, ч. 1 ст. 186 КК України.
Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти продовження обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Мотивували тим, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 199 КПК України, у слідчого судді наявні підстави, відповідно до ч.5 ст. 199 КПК України відмовити у його задоволенні. Захисник звертав увагу, що в клопотанні не викладені обставини, які є підставою для продовження строку тримання під вартою, зокрема, ті, які свідчать, що заявлені у попередньому клопотанні ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики. Слідчий не довів існування ризиків, а обмежився лише викладенням змісту ст. 177 КПК України. Крім цього, підозру не можна вважати обґрунтованою.
Посилаючись на викладене, на те, що підзахисний має родину, постійне місце проживання, позитивно характеризується сільською радою, захисники прохали обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.
10.02.2016 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 152, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 186 КК України.
10.02.2016 року ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 10:00 год. 10.04.2016 року, термін дії якого ухвалами слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області по кримінальному провадженню №1-кс/527/263/16 продовжувався, останній раз до 10:00 год. 10.06.2016 року.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду у строк та в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 186 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, за які, в разі доведеності вини можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, викликає і обґрунтовану підозру у небезпечності підозрюваної особи для суспільства. За конкретних обставин інтереси суспільства на безпечне життя та здоров`я громадян переважають забезпечення поваги до особистої свободи громадянина.
Також заслуговують на увагу доводи клопотання про те, що до 10.06.2016 року неможливо завершити досудове розслідування, оскільки на виконанні в експертних установах перебувають кілька складних експертиз, а також не виконані процесуальні дії, пов`язані з закінченням досудового розслідування
Перевіривши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та можливість продовження строку тримання під вартою, виходячи із обґрунтованої підозри про систематичний характер злочинної діяльності, яка була направлена не лише на повнолітніх, а і на неповнолітню особу, врахувавши, що ризики, які стали підставою для обрання такого заходу продовжують існувати, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Наявність позитивної характеристики підозрюваного з місця проживання, сім`ї, малолітніх дітей, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра вказаного висновку не спростовують.
Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором, таким як можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей, які мають істотне значення для обставин вчинення кримінального правопорушення.
З врахуванням викладеного, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити строком на 30 діб, тобто до 10.00 год. 00 хв. 10 липня 2016 року.
Суд не взяв до уваги заперечення захисту, оскільки у кримінальному провадженні можуть бути не лише прямі докази винуватості, але й побічні, які оцінюються у сукупності. В даний час сукупність доказів, зазначених в клопотанні,на думку слідчого судді, вказує на обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 152, ч. 1 ст. 186 КК України.
Заперечення про те, що біологічний матеріал для експертизи було відібрано з грубим порушенням КПК України та про те, що результати молекулярно генетичних експертиз є сфальсифікованими, на даний час захист не підтвердив доказами. Крім цього, виходячи із принципу змагальності, сторона захисту на відстоювання своєї правової позиції має право на подання своїх доказів, але такі суду не надані.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі вказаної норми, виходячи із характеру злочинів, в яких підозрюються ОСОБА_6 , застава не визначається.
Керуючись ст.ст.177, 197, 199 КПК України, суд,
Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Єгорівка Семенівського району Полтавської області, строком на тридцять діб, тобто до 10 години 00 хвилин 10 липня 2016 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, захисникам та направити до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області та начальнику установи ВП УДПС України в Полтавській області - для виконання .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1