МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/2250/16-к
Провадження № 1-кп/480/223/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ;
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.05.2012 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільнений 27.01.2016 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 395, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.03.2012 Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 до трьох років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік;
- 06.07.2012 Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі. Звільнений 10.08.2015 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:
У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , мотивуючи це продовженням існування низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти клопотання заперечували посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 має конкретне місце проживання та не збирається ухилятися від суду; вважали, що до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов такого.
20.07.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
09.09.2016 змінено раніше повідомлену підозру; ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України.
21.07.2016 слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Миколаївській області до 18.09.2016.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.09.2016 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Миколаївській області до 16.11.2016.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, те, що ОСОБА_4 раніше судимий за аналогічний злочин проти власності, судимість за який не знята і не погашена в установленому законом порядку, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерел доходу.
Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, і це дає підстави вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі може переховуватися від суду, вчинити новий злочин та незаконно впливати на свідків.
Тому суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
У зв`язку з викладеним суд, керуючись ст. 331 КПК України вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доцільно продовжити ще на 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 331, 350, 369, ч. 1 ст. 372 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Миколаївській області до 14 січня 2017 року.
З моменту звільнення обвинуваченого з під варти, в зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави у поєднанні з такими обов`язками: за викликом прибувати до Миколаївського районного суду Миколаївської області; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати розважальні заклади і заклади громадського харчування, в яких здійснюється реалізація спиртних напоїв на розлив та їх вживання; в разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1