Справа №212/1988/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0000659 від 10.03.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середньо - спеціальна, не одружений, не працює, діти відсутні, інвалідом не являється, раніше судимий: - 10.06.2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.1 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт на строк сто шістдесят годин, без постійного місця реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, 185 ч.2, 389 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань №0000659 від 10.03.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , раніше судимий, а саме: 10 червня 2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.1 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт на строк сто шістдесят годин, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний злочин.
Так, ОСОБА_5 , діючи повторно, 20.02.2015 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні церкви «Істина» по вул. Ігнатьєва, 6а в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливу мету, під вигаданим приводом, для здійснення телефонного дзвінку, попросив у раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , передати йому мобільний телефон Айфон 4, на що ОСОБА_6 будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_5 , введеним в оману про його справжні наміри, добровільно передав ОСОБА_5 мобільний телефон Айфон 4 модель MC608LL/F чорного кольору, імей НОМЕР_1 вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 224 від 15.02.2016 складає 3000 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, отримавши від неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь маючи намір його не повертати, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заволодів у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , мобільним телефоном марки «Айфон 4», який йому подарував його батько ОСОБА_7 , чим завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 , 11 вересня 2015 року приблизно о 01 годині 00 хвилин прийшов у гості до малознайомої дівчини на ім`я ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де звернув увагу на велосипед, який знаходився у перегородці квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 вищевказаного будинку.
Після чого, ОСОБА_5 приблизно о 02 годині 00 хвилин, реалізуючи раптово виниклий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом вільного доступу з перегородки квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , таємно викрав велосипед марки «Формула дакар» червоно-чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 з викраденим з місця скоєння злочину зник, звернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 була завдана матеріальна шкода, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 546 від 24.03.2016 року складає 2950 гривень 20 копійок.
Крім того, ОСОБА_5 повторно, 09 січня 2016 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «АТБ Маркет» продукти-821, який розташований за адресою: вул. Десантна, 15 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з прилавку лікеро-горілчаного відділу вищевказаного магазину, таємно викрав належне Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет» продукти - 821 майно, а саме: одну пляшку віскі 0,5 л Ballantiness Finest вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 517 від 22.03.2016 року складає 348,39 грн., після чого, сховавши викрадене майно під куртку, вийшов через касову зону магазину ТОВ «АТБ Маркет» продукти-821, не здійснивши розрахунок, тим самим з місця скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, звернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 ТОВ «АТБ Маркет» була завдана матеріальна шкода на загальну суму 348 гривень 39 копійок.
Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, останній раз: 10.06.2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.186 ч.1 КК України до 160 годин громадських робіт. Вирок набрав законної чинності 11 липня 2015 року.
22 вересня 2015 року ОСОБА_5 був доставлений співробітниками СКР Жовтневого РВ КМУ до Жовтневого МВ КВІ УДПТС м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, де був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений що у випадку ухилення від відбування покарання буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України.
На підставі направлення Жовтневого МВ КВІ УДПТС м. Кривого Рогу № 5443 від 30.12.2015 року був складений наказ начальника Жовтневого ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області № 5443 від 04.01.2016 року ОСОБА_5 був прийнятий для відбуття покарання у вигляді громадських робіт до Жовтневого ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області. Згідно складеного та затвердженого графіка з яким під підпис був ознайомлений ОСОБА_5 .
30.12.2015 року ОСОБА_5 отримав під підпис направлення до Жовтневого ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області за вихідним № 5443 від 30.12.2015 року до відбування покарання у вигляді 160 годин громадських робіт з 04.01.2016 року, ознайомившись під підпис з графіком за яким необхідно виконувати зазначені громадські роботи, але із запланованих згідно графіку виходу на роботу на січень 2016 року 76 годин громадських робіт, відпрацював лише вісім години, а саме 11.01.2016 року та 12.01.2016 року, після чого з 13.01.2016 року до Жовтневого МВ КВІ УДПТС м. Кривого Рогу та Жовтневого ВП КВП для виконання покарання у вигляді громадських робіт не з`явився, чим своїми діями фактично ухилявся від відбуття покарання визначеного вироком суду.
11 січня 2016 року ОСОБА_5 винесено письмове попередження про неявку до Жовтневого МВ КВІ УДПТС м. Кривого Рогу, та Жовтневого ВП КВП та ознайомлений що у випадку ухилення від відбування покарання буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України.
13 січня 2016 року ОСОБА_5 маючи намір на ухилення від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від відбування громадських робіт, без поважних причин, не з`явився для відбування призначеного покарання до Жовтневого ВП КВП та реєстрацію до Жовтневого МВ КВІ УДПТС м. Кривого Рогу.
09 лютого 2016 року ОСОБА_5 повторно винесено письмове попередження з яким він був ознайомлений під підпис про неявку до Жовтневого МВ КВІ УДПТС м. Кривого Рогу та Жовтневого ВП КВП та у випадку ухилення від відбування покарання буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України.
13 січня 2016 року ОСОБА_5 маючи намір на ухилення від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від відбування 160 годин громадських робіт, без поважних причин не з`явився для відбування покарання до Жовтневого ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області та реєстрацію до МВ КВІ Жовтневого району м. Кривого Рогу.
Таким чином, ОСОБА_5 , знаючи про призначене йому судом покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, згідно установлених йому графіків на січень 2016 року не відбув без поважних причин 152 години громадських робіт, тим самим ухилився від відбуття покарання, визначеного судом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 389 ч.2 КК України в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду пояснив, що все зазначене в обвинувальному акті це правда та відповідає дійсності. 20 лютого 2015 року взяв телефон, щоб зателефонувати та зник разом з телефоном, телефон мав значну вартість, телефон в подальшому повернув. 11 вересня 2015 року взяв велосипед, який потім повернув та 09 січня 2016 року в магазині АТБ викрав пляшку Віскі, так як любить пити вказаний напій, Віскі випив, а порожньою пляшку повернув. Взяв пляшку віскі, а не горілки, так як віскі більш смачний напій, ніж горілка. Громадські роботи, що йому були призначенні за вироком суду не відпрацював, так як у нього не було бажання їх відпрацювати. Додатково суду пояснив, що є сиротою з трьох років, раніше навчався в інтернаті, просить суд не призначати позбавлення волі, а дати строк з випробуванням.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , представник ТОВ «АТБ Маркет» не з`явилися, належним чином були повідомлялися про дату та час слухання справи, своїми заявами, в тому числі від від 15 квітня 2016 року просили суд розглядати справу за його відсутністю, претензії відсутні, просив суд жорстко не карати, шкода відшкодована. Відповідно до статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Сторони по кримінальному провадженню вважають, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на місті ухвалив, слухати кримінальне провадження за відсутності потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи неявку потерпілого до суду для розгляду кримінального провадження, що належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду злочинної діяльності від 20 лютого 2015 року слід кваліфікувати за ст.190 ч.2 Кримінального кодексу України, заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду злочинної діяльності від 11 вересня 2015 року та 09 січня 2016 року слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду злочинної діяльності, щодо ухилення від відбуття покарання за вироком суду слід кваліфікувати за ст389 ч.2 КК України, ухилення від відбуття громадських робіт, особою засудженої до цього покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності та не відбув покарання, що призначено за вироком суду, погоджуючись з позицією прокурора, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише у мовах ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за кримінальні правопорушення в межах санкції статті.

Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає за необхідне роз`яснити право ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , представник ТОВ «АТБ Маркет», що є потерпілими за кримінальним провадженням подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Крім того, згідно роз`яснень, зазначених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК.

Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Відповідно до вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року, ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин, вказане покарання не відбув, відпрацьовано лише 8 годин громадських робіт, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з фактичних обставин кримінального провадження, один з епізодів злочинів, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, було вчинено обвинуваченим 20 лютого 2015 року, та злочини, кваліфіковаі за ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, вчинено обвинуваченим у період з 11.09.2015 року по 09.02.2016 року, тобто після ухвалення вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню розподіляються між сторонами на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (епізод від 20.02.2015 року) та визначити йому покарання у виді 1 (Один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покарання за цим вироком, менш суворого за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року у виді громадських робіт на строк 160 (Сто шістьдесят) годин, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (Один) рік.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (епізод від 11.09.2015 року, та від 09.01.2016 року) та визначити йому покарання у виді 3 (Три) роки позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України (епізод січень 2016 року) та визначити йому покарання у виді 1 (Один) рік обмеження волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (Три) роки 10 (Де сять) днів.
До набрання законної сили вироку, залишити ОСОБА_5 без змін запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дати початку виконання даного вироку, а саме з моменту затримання та взяття під варту.
Роз`яснити право потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ТОВ «АТБ Маркет» подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мобільний телефон Айфон 4, що переданий під розписку ОСОБА_10 , залишити останньому;

-велосипед марки «Формула дакар» що переданий під розписку ОСОБА_9 , залишити останній;

-порожню пляшку віскі 0,5 літра «Ballantiness Finest, що зберігається в камері речових доказів Жовтневого ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №1175, номер книги обліку речових доказів №175, порядковий номер 1175, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1