Номер провадження: 11-сс/785/984/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в присутності підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2016 року про задоволення клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_7 та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

17.12.2008 р. Миронівським райсудом Київської області за ст.ст. 186 ч.3, 187 ч.4, 69, 185 ч.2, 309 ч.1, 28, 357 ч.3, 70, 70 ч.4 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ст. 359 ч. 2 КК України, внесеного до ЄРДР 05.05.2016 року за № 0000114, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 359 ч. 2 КК України, а саме в незаконному придбанні та збуті спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинених за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

На протязі 2015-2016 років (більш точна дата слідством не встановлена), ОСОБА_9 при невстановлених слідством обставинах вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 , направлену на здійснення незаконного збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації систем сканування автомобільних сигналізацій («кодграберів»), що представлені у вигляді брелоків від штатних автомобільних сигналізацій, розробивши спільний злочинний план.

Так, згідно розробленого плану, ОСОБА_11 , з метою здійснення збуту «кодграберів», розміщував на інтернет-сторінці за посиланням: «ukrcommerce.com» відповідні об`яви, зазначаючи при цьому номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який знаходився у його користуванні. Надалі після отримання замовлення на придбання «кодграберу» ОСОБА_11 мав відправляти їх з м. Одеси до м. Києва на адресу ОСОБА_9 , з метою подальшої їх демонстрації та безпосереднього незаконного збуту. Після продажу вказаних приладів, ОСОБА_9 повинен був перерахувати ОСОБА_11 частину отриманих грошей, залишивши собі решту, за здійснення безпосереднього збуту зазначених спеціальних технічних засобів.

Діючи на виконання попередньої домовленості, ОСОБА_11 при невстановлених слідством обставинах, місці та часі передав ОСОБА_9 , що знаходився в м. Києві, невстановлену кількість «кодграберів» та надав вказівку очікувати його повідомлення про час та місце зустрічі з потенційним покупцем.

16.06.2016 року гр-н ОСОБА_12 , який на засадах конфіденційності надав добровільну згоду на участь у проведенні оперативної закупки, зателефонував ОСОБА_11 на вказаний вище номер телефону. Під час розмови ОСОБА_11 повідомив, що він займається продажем систем сканування автомобільних сигналізацій («кодграберів») та може здійснити їх незаконний збут. Крім того, ОСОБА_11 узгодив з ОСОБА_12 вартість незаконного придбання одного «кодграберу», яка склала 21 750 гривень, домовившись про те, що з метою його придбання ОСОБА_12 має прибути до м. Києва.

В подальшому, 17.06.2016 року ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_9 з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_2 та запропонував зустрітися в районі автомобільної стоянки ТЦ «Фуршет» (м. Київ, вул. Інженерна дорога, 1), з метою демонстрації можливостей «кодграберу» та його незаконного збуту.

В той же день, 17.06.2016 року, ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_9 в районі автомобільної стоянки ТЦ «Фуршет» за вказаною вище адресою, де останній продемонстрував працездатність «кодграберу», а саме можливість прихованого перехоплення кодованого сигналу автомобільної сигналізації сторонніх автомобілів, його обробку, запис та блокування сигналу цих автосигналізацій з послідуючою можливістю отримання права керування (постановка, зняття автомобіля з автосигналізації, відкриття, закриття центрального замку автомобіля). Пересвідчившись у справності вказаного «кодграберу» ОСОБА_12 передав ОСОБА_9 раніше обумовлену з ОСОБА_11 суму грошових коштів у розмірі 21 750 гривень, а ОСОБА_9 , в свою чергу, передав ОСОБА_12 «кодграбер», тим самим здійснивши його незаконний збут.

17.06.2016 року ОСОБА_12 добровільно видав придбаний «кодграбер» співробітникам УСБУ в Одеській області, який згідно висновку експерта №72 від 04.07.2016 року відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, 04.07.2016 року, перебуваючи в районі автомобільної стоянки ТЦ «Фуршет», за вказаною раніше адресою, здійснив незаконний збут ОСОБА_12 аналогічних спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме двох пристроїв сканування автомобільних сигналізацій («кодграберів»), за 28 250 гривень.

В цей же день ОСОБА_12 добровільно видав придбаний «кодграбер» співробітникам УСБУ в Одеській області, який згідно висновку експерта №79 05.07.2016 року відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

05.07.2016 року ОСОБА_9 було затримано та в цей же день йому було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 2 КК України.

06.07.2016 року слідчому судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотанням старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , яке ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 06.07.2016 року було задоволено з визначенням застави у розмірі 110 240 гривень.

В апеляції захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків строком на два місяці, посилаючись на положення ст.177,178,183 КПК України та на те, що слідчий, прокурор не обґрунтували неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію, додатково пославшись на те, що ОСОБА_9 співпрацює зі слідством, має малолітню дитину та дружину, яка працює, сім`я підозрюваного має автомобіль, розмір визначеної застави є занадто великим, а підозрюваний послався і на те, що на вчинення злочинів його спонукала необхідність зробити операцію; прокурора, який заперечував проти апеляції; захисника, який спростував факт співпраці зі слідством, зазначивши, що всі злочинні дії ОСОБА_9 та його спільника задокументовано, а визнання вини не свідчить про співпрацю, дані про його особу та обставини підозри вказують на те, що він може переховуватись від органів розслідування та продовжувати вчиняти інші злочини, з огляду на вказані ризики не може бути зменшена і сума застави, приймаючи до уваги і надприбуткову злочинну діяльність підозрюваного, саме за рахунок чого він утримував сім`ю; пояснення слідчого, який також заперечував проти апеляції та звернув увагу на зв`язки ОСОБА_9 із злочинним світом; розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як видно із ухвали слідчого судді, обґрунтовуючи прийняте рішення, він виходив із вимог ст.194 ч.1 п.1 і п.2 КПК України, відповідно до яких запобіжний захід застосовується до підозрюваного за наявності обґрунтованої підозри та наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Висновок слідчого судді про наявність зазначених підстав - є обґрунтованим.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, зазначених у повідомленні про підозру, підтверджується представленими стороною обвинувачення доказами та стороною захисту не спростовується.

Також слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, заявлених в клопотанні, а саме можливості переховування підозрюваного від органів слідства та суду та того, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення. Про наявність таких ризиків свідчить тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 та обставини і наслідки вчинення цього злочину - за попередньою змовою з іншою особою, по заздалегідь розробленому плану.

Крім того, про наявність таких ризиків свідчать і дані про особу підозрюваного, який раніше багато разів притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз 17.12.2008 р. Миронівським райсудом Київської області за ст.ст. 186 ч.3, 187 ч.4, 69, 185 ч.2, 309 ч.1, 28, 357 ч.3, 70, 70 ч.4 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна. Злочини, за які ОСОБА_9 був засуджений, почав вчиняти з вересня 2006 р., в тому числі 19.12.2006 г. був засуджений і по ст. 263 ч.1 КК України до реальної міри покарання позбавлення волі. Звільнившись з місць позбавлення волі ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності не тільки по даному кримінальному провадженню. Відповідно до відомостей Інформаційного центру, 30.03.2016 р. Київською місцевою прокуратурою № 2 м. Києва в суд направлено обвинувальний акт відносно нього за ст. 358 ч.4 КК України.

Як повідомила сторона обвинувачення апеляційному суду, в ході проведеного у підозрюваного обшуку, в його сумці було виявлено речовину, схожу на каннабіс, по якій на даний час проводиться експертиза; ОСОБА_11 - співучасник злочинів, до цього часу не затриманий, так як його затримали у м. Хмельницький за вчинення розбою.

Вказані обставини очевидно свідчать про те, що зазначені в клопотанні ризики доведені та їм не можна запобігти іншим чином, крім застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При таких обставинах доводи захисту про дані щодо особи підозрюваного, про наявність постійного місця проживання не можуть бути прийняті до уваги, так як вони не усувають зазначених вище ризиків.

Розмір застави визначений слідчим суддею в рамках положень п.2 ч.5 ст. 182 КПК України. З огляду на обставини вчинення злочинів та матеріальний стан підозрюваного, який стверджував, що має автомобіль, а також з огляду на встановлені ризики, підстав для зменшення розміру застави не має.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляції сторони захисту апеляційним судом не встановлено, ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, а тому в задоволенні апеляції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 422, 419, 176-178, 183, 194 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3