ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/9398/16-к 1-кп/521/601/16
21 листопада 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Волгодонськ, Ростовської обл., РФ, громадянки України, із середньою освітою, вдови, маючої малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зі слів працюючої збиральницею «Істок», що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 15.09.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75, ст. 76 КК України,
обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд,-
08 лютого 2016 року, о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в торгівельній залі супермаркету «Копійка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 14а, керуючись раптово виниклим злочинним наміром спрямованим на таємне викрадення товару із вказаного супермаркету, підійшла до вітрини з кавою в торгівельній залі, де, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла дві упаковки кави, сховала вказаний товар до жіночої сумки чорного кольору, що знаходилась при ній, тим самим, діючи умисно повторно з корисливих мотивів, таємно викрала майно, що належить ТОВ «Копійка-Трейд», а саме: дві упаковки кави «Jacobs» 400 грамів + 100 грамів Акц монарх мелена вартістю 115 гривень 45 копійок за кожну упаковку без урахування ПДВ.
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та кваліфіковано як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до вказаної угоди, ОСОБА_5 повністю визнала свою провину у скоєному злочині, відшкодувала завдані злочином збитки потерпілій стороні. Сторони узгодили покарання із застосування ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченою та представником потерпілого, суд виходить із наступного.
Під час судового засідання обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Судом, шляхом опитування обвинуваченої та представника потерпілого встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що сторони угоди правильно розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України.
Обвинувачена та представник потерпілого під час судового засідання просили суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченою та представником потерпілого заперечував.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
ОСОБА_5 визнала себе винною у вчинені злочину, у якому вона обвинувачується. Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченою повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином шляхом повернення викраденого потерпілій стороні, те що обвинувачена вдова, наявність на утриманні малолітнього сина 2009 року народження, крім того, обвинувачена здійснює догляд за своїм дідусем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вона проживає.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадять.
Враховуючи положення ч.3 ст. 72 КК України, суд вважає, що покарання у вигляді штрафу за цим вироком та покарання призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуванням покарання з випробувальним строком на 1 рік на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, складанню не підлягають та виконуються самостійно.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази вважати повернутими власнику.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,
Визнати винною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України, покарання у вигляді штрафу за цим вироком та покарання призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуванням покарання з випробувальним строком на 1 рік на підставі ст.ст. 75, 76 КК України - виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази вважати повернутими власнику.
Судом роз`яснено учасникам судового розгляду наслідки невиконання угоду про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1