Справа № 182/5199/16-к
Провадження № 1-кс/0182/1267/2016
У Х В А Л А
Іменем України
22.09.2016 року м. Нікополь

Слідчий - суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0002742, про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 3 ст. 368 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчого зазначено, що 19.07.2016 року розпочато кримінальне провадження №0002742 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання ОСОБА_5 , який є службовою особою, неправомірної вигоди від приватного підприємця, за вчинення відповідних дій, щодо розроблення та відповідного погодження документації для здійснення підприємницької діяльності.

28 липня 2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України як одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. При цьому санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає обов`язкову конфіскацію майна.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , ІПН № НОМЕР_1 , має 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2

На підставі викладеного прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання і накласти арешт на зазначене майно підозрюваного для забезпечення виконання обвинувального вироку суду та можливої конфіскації.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення зазначеного клопотання посилаючись на те, що свою частку в спільній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 підозрюваний ОСОБА_5 подарував своїй дружині ОСОБА_7 про що надали слідчому судді оригінал та копію нотаріально посвідченого договору дарування, укладеного 01.08.2016 року.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
З матеріалів клопотання вбачається, що 19.07.2016 року розпочато кримінальне провадження №0002742 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 3). ОСОБА_5 28.07.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (а.с. 4-6), санкція якої передбачає спеціальну конфіскацію.
Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Згідно наданого слідчому судді договору дарування, посвідченому 01.08.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 . ОСОБА_5 подарував своїй дружині ОСОБА_9 належну йому 1/3 частку у спільній власності квартири АДРЕСА_1 . В договорі зазначено, що відповідно до статті 182 ЦК України право власності підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 463. Тому очевидно, що на даний час ОСОБА_5 не є власником майна на яке прокурор просить накласти арешт.

В судовому засіданні прокурором не надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 має інше майно на яке в подальшому може бути звернуте стягнення. За таких обставин клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1