Справа № 495/1319/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР №0000083 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Миколаївського району Одеської області, громадянина України, українця, із базовою середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння взводу матеріально-технічного забезпечення 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , матроса,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року
«Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації, тобто з вказаного часу в державі настав особливий період.
Будучи військовослужбовцем призваним на військову службу за мобілізацією, на виконання розпорядження начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 Збройних Сил України № 15/2/785 від 14 квітня 2015 року, ОСОБА_3 для проходження служби прибув з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частинні) № 105 від 19 квітня 2015 року матрос ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння взводу матеріально-технічного забезпечення 1 гаубичного артилерійського дивізіону.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 217 від 26 липня 2015 року, матрос ОСОБА_3 відряджений до розташування 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що дислокувався в АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем, матрос ОСОБА_3 повинен керуватись та неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 11, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний:
?свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
?беззастережно виконувати накази командирів (начальників);
?виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
?виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями;
?неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;
?сумлінно вивчати військову справу , зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники);
?бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;
?вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
?дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
20 серпня 2015 року матросу ОСОБА_3 було надано звільнення з якого він о 08 год. 00 хв. 23 серпня 2015 року повинен був повернутись до місця проходження служби - розташування 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась в АДРЕСА_2 .

Проте, 23 серпня 2015 року о 08 год. 00 хв. матрос ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитися від військової служби на певний час, не з`явився вчасно на службу до місця проходження служби розташування 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин тривалістю понад один місяць в умовах особливого періоду, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухиляючись від військової служби.
О 09 год. 00 хв. 02 лютого 2016 року прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2016 було затримано матроса ОСОБА_3 .

Таким чином, 23 серпня 2015 року матрос ОСОБА_3 не з`явився вчасно на службу до розташування 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 без поважних причин та ухилявся від військової служби у період з 08 год. 00 хв. 23 серпня 2015 року до 09 год. 00 хв. 02 лютого 2016 року в умовах особливого періоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно 20 серпня 2015 року йому було надано звільнення з якого він о 08 год. 00 хв. 23 серпня 2015 року повинен був повернутись до місця проходження служби - розташування 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась в АДРЕСА_2 .

Проте, 23 серпня 2015 року о 08 год. 00 хв. він, не з`явився вчасно на службу до місця проходження служби розташування 1 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , тривалістю понад один місяць в умовах особливого періоду, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухиляючись від військової служби.
О 09 год. 00 хв. 02 лютого 2016 року прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2016 його було затримано. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 407 ч.4 КК України тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, задовільну характеристику, вчинив злочин який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працює військовослужбовцем.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 407 ч.4 КК України до арешту на гауптвахті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, та призначити покарання у виді 4 (місяців) арешту на гауптвахті.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме строк тримання під вартою як запобіжний захід з 02.02.2016р. по 02.03.2016р.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02.02.2016 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1