Справа № 442/5085/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1131/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою суду відмовлено в задоволенні спільного подання адміністрації Дрогобицької виправної колонії у Львівській області (№ 40) та спостережної комісії при Дрогобицькому міськвиконкомі Львівської області про умовне дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, до арешту не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, засудженого 26 грудня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, і ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 лютого 2016 року до якого застосовано Закон України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та зараховано йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення: з 15 квітня 2014 року по 22 вересня 2015 року.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції врахував особу засудженого ОСОБА_7 , який вчинив умисний тяжкий злочин, працевлаштований робітником в майстерні сувенірних виробів, дотримується правил техніки безпеки і безпеки праці, дбайливо ставиться до обладнання та інструменту, однак ставить під сумнів сумлінне ставлення до праці, оскільки засуджений лише один раз заохочувався. 11 грудня 2015 року йому було відмовлено в переводі до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не стає на шлях виправлення. При цьому місцевий суд зазначив, що згідно вироку суду щодо ОСОБА_7 останній вину у скоєному злочині не визнавав, а в особовій справі наявна заява засудженого про визнання ним своєї вини, датована 06 липня 2016 року, що свідчить про формальність визнання вини, а таке скероване лише на поблажливе ставлення при прийнятті рішення. У зв`язку з чим суд і відмовив в задоволенні вищезгаданого подання.

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подалв апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу суду незаконною, необгрнтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при її ухваленні судом першої інстанції неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність. Висновок суду не грунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду. Зазначає, що суд формально підійшов до прийняття рішення по справі, не врахувавши при цьому, що він став на шлях виправлення, вину свою визнає, дотримується вимог режиму, приймає участь у роботі самодіяльних організацій засуджениих.

Просить дану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задоволити спільне подання адміністрації ДВК40 та спостережної комісії при Дрогобицькому міськвиконкомі Львівської області та звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Як вбачається із спільного подання адміністрації Дрогобицької виправної колонії у Львівській області (№ 40) та спостережної комісії при Дрогобицькому міськвиконкомі Львівської області, а також з характеристики адміністрації установи, засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, характеризується виключно позитивно, перебуваючи у Київському слідчому ізоляторі порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, дотримується вимог режиму утримання, стягнень не має, працевлаштований робітником в майстерні сувенірних виробів установи, до поставлених завдань ставиться сумлінно, дотримується правил техніки безпеки, бережно ставиться до державного майна, приймає участь у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення, член санітарно-побутової секції, задіяний до реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», яку реалізовує у вільний від роботи час. За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку один раз заохочувався адміністрацією колонії. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їхні законні вимоги, заходи виховного характеру відвідує регулярно, робить для себе правильні висновки, по характеру врівноважений, цілеспрямований, вимогливий до себе, в колективі засуджених не конфліктний, зовні охайний. Свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у скоєному щиро кається.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до переконання, що засуджений ОСОБА_7 , який раніше не судимий та не звільнявся умовно-достроково, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції фактично відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому судом за умисний тяжкий злочин, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому вважає, що місцевий суд прийняв необґрунтоване рішення про відмову у задоволенні подання про умовнодострокове звільнення засудженого, у зв`язку з чим ухвалу суду про відмову у задоволенні подання про умовнодострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 слід скасувати та прийняти нову ухвалу, якою дане подання слід задоволити та звільнити останнього від відбування покарання умовнодостроково.
При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 засуджено вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі та початком строку відбування покарання рахується 15 квітня 2014 року.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 лютого 2016 року зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 квітня 2014 року по 22 вересня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а томузакінчення строку покарання останнього 08 травня 2017 року.

Отже на час розгляду справи судом апеляційної інстанції невідбута ОСОБА_7 частина покарання, призначеного за вирокомСолом`янським районним судом м. Києва, складає 5 місяців 23 дні.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та фактичним обставинам справи, а тому її слід скасувати, задоволивши тим самим апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 серпня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання адміністрації Дрогобицької виправної колонії у Львівській області (№ 40) та спостережної комісії при Дрогобицькому міськвиконкомі Львівської області про умовнедострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Подання адміністрації Дрогобицької виправної колонії у Львівській області (№ 40) та спостережної комісії при Дрогобицькому міськвиконкомі Львівської області про умовнедострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Солом`янського районного судом м. Києва від 26 грудня 2014 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 5 місяців 23 дні.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :