В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2016 Справа №607/7637/16-к

Номер провадження 1-кп/607/804/2016

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження № від 06 квітня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.11.2000 року Тернопільським міським судом за ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.12.2006 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та обов`язками покладеними згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України;

- 04.05.2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та обов`язками покладеними згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України;

- 08.06.2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та обов`язками покладеними згідно п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

На початку лютого 2016 року, у ОСОБА_7 , який перебував в м. Тернополі, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, на початку лютого 2016 року, у вечірню пору доби ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з дозволу одного із власників домогосподарства ОСОБА_8 , потрапив на територію домогосподарства, що знаходиться за вищевказаною адресою. Підійшовши до вхідних дверей підвального приміщення вказаного будинку, відчинив їх та зайшовши у вказане приміщення, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливих мотивів, таємно викрав електроболгарку торгової марки «Макіта» вартістю 300 гривень, ранцевий оприскувач для рослин торгової марки «MAROLEX» вартістю 800 гривень, ізоляційні кабелі в кількості три бухти торгової марки «REVI» вартістю 1750 гривень, два відра ємкістю 10 л. з фарбою білого кольору торгової марки «Арджі» вартістю 200 гривень, електромотор від бетонозмішувача потужністю 650 Ват вартістю 550 гривень, які належать ОСОБА_5 .

Після чого, із викраденим майном ОСОБА_3 , покинув територію житлового господарства ОСОБА_5 , чим спричинив останній, матеріальну шкоду на суму 3600 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

11 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно якої сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 років. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.06.2016 року більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття вказаного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин (кримінальне правопорушення), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачений ч.2 ст. 185 КК України та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, згідно із вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілою є ОСОБА_5 .

В статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 11 листопада 2016 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , які підтримують та просять затвердити угоду про примирення, думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язане довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, з`ясувавши у потерпілого, що він розуміє наслідки укладання угоди та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 11 листопада 2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 і потерпілою ОСОБА_5 , та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за викладених в угоді обставин, та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння злочину, добровільне відшкодування шкоди, призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.06.2016 року більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття вказаного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк, із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001252 від 06 квітня 2016 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2016 року, більш суворим покаранням, що призначено за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726), процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 6-350/16 від 26 квітня 2016 року в розмірі 263 грн. 88 коп. (двісті шістдесят три гривні 88 копійок).

Речові докази: ранцевий оприскувач для рослин торгової марки «MAROLEX» ізоляційний кабель торгової марки «REVI», 200 м., кабель ізоляційний синього кольору 100 м., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1