Ухвала іменем україни 04 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року щодо нього,

В С Т А Н О В И Л А :

Не погоджуючись з вироком Ужгородського міськрайонного суду від 15 квітня 2013 року та ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року, засуджений 19 лютого 2014 року звертався до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення, яку ухвалою суду від 3 березня 2014 року було залишено без руху, а в подальшому ухвалою від 4 квітня 2014 року йому відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2. ч. 2 ст. 428 КПК України.

24 жовтня 2015 року ОСОБА_4 знову звернувся до ВССУ, однак, 2 листопада 2015 року ухвалою касаційного суду касаційна скарга засудженого була повернута, оскільки була подана після закінчення строку на касаційне оскарження, і засудженим не було заявлено клопотання про поновлення такого строку.

19 лютого 2016 року засуджений знову надіслав касаційну скаргу з клопотанням про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Ужгородського міськрайнного суду Закарпатської області від 15 квітня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року, однак, ухвалою ВССУ клопотання засудженого залишено без задоволення, а його касаційна скарга повернута на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України.

15 березня 2016 року ОСОБА_4 вкотре звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень. Обґрунтовуючи клопотання вказує, що він тривалий час хворів та стан його здоров`я погіршився і він знову розпочав лікування.

Розглянувши клопотання ОСОБА_4 колегія суддів вважає, що у його задоволенні слід відмовити, а касаційну скаргу вважати такою, що подана після закінчення строку на касаційне оскарження, з огляду на наступне.

Як вбачається з долучених копій судових рішень, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 19 листопада 2013 року. Разом з тим, засуджений починаючи з 2014 року неодноразово звертався з касаційними скаргами до суду касаційної інстанції, які не відповідали вимогам кримінального процесуального закону.

Крім того, ухвалою ВССУ від 04 квітня 2014 року ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень, суд підстав для задоволення скарги не знайшов.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у засудженого ОСОБА_4 було достатньо часу для подачі касаційної скарги, яка повинна була відповідати приписам кримінального процесуального закону.

Тому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження залишити без задоволення.

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3