АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/330/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/545/16 Доповідач апел.інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.263ч.1 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 636/330/15-к по обвинуваченню ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ст.263ч.1 КК України,
за апеляційною скаргою прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 9 грудня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 9 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 11.08.2014 року за ч. 3 ст. 405 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
останнього засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.08.2014 р., остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок проведення судово - вибухотехнічної, судово-балістичної та судово дактилоскопічної експертизи 2605 грн. 46 коп. Вирішено долю речових доказів.
З цим судовим рішенням не погодився прокурор Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 який 14 січня 2016 року подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок і ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у відповідності з вимогами КК України більш суворе, ніж призначено, а за сукупністю вироків 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він відповідно до директиви начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 0332 від 20.04.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 сформовано військову частину польової пошти № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони), який був підпорядкований ІНФОРМАЦІЯ_3 .
27.04.2014 на підставі наказу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року ОСОБА_7 призваний по мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений для подальшого проходження служби у військову частину польової пошти НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 №10 від 27.04.2014 ОСОБА_7 призначений на посаду майстра відділення технічного забезпечення автомобільної техніки взводу матеріально- технічного забезпечення військової частини польової пошти НОМЕР_1 та в подальшому приймав участь в АТО в складі вказаної військової частини в період з 02.06.2014 по 06.11.2014.
Після проходження служби ОСОБА_7 07.11.2014, знаходячись на території м. Сєвєродонецьк Луганської області, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання вибухового пристрою та бойових припасів, достовірно знаючи про те, що корпус гранати є вибухонебезпечним предметом, у порушення порядку придбання та зберігання вибухових речовин і пристроїв, встановленого Законом України «Про міліцію», постановою Верховної РадиУкраїни № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», наказу МВС України № 622 від 21.08.1998, не маючи спеціального дозволу, заволодів вибуховим пристроєм - гранатою РГД-5 та боєприпасами - 26 патронами калібру 5,45 мм (5,45x39 АК) призначеними для стрільби з автоматичної зброї системи Калашникова й іншою зброї відповідного калібру й типорозміру патронника. Після цього ОСОБА_7 перевіз вказаний вибуховий пристрій та боєприпаси з м. Сєвєродонецька Луганської області до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав їх в сараї, чим здійснив носіння та зберігання вибухового пристрою та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, і зберігав до вилучення працівниками міліції 25.11.2014 року.
Згідно клопотання сторін кримінального провадження з`ясування обставин та перевірка їх доказами проводилися з урахуванням вимог ч.З ст.349 КПК України без дослідження тих фактичних даних, які не оспорювалися сторонами кримінального провадження.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого також не ніким оспорено і вона відповідає матеріалам кримінального провадження.
Що стосується доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з прокурором, що, призначаючи покарання за ч.1 ст.263 КК України за мінімальною санкцією цієї норми, тобто без урахування вимог ст.65 КК України, того, що злочин було скоєно в період іспитового строку, а також за правилами ст.71 КК України, суд першої інстанції незаконно обрав відповідно надто м`яку міру покарання й загальну міру, нижчу, ніж була призначена одним з вироків, які підлягали складанню.
Так, обвинуваченого було засуджено 11.08.2014 року за ч. 3 ст. 405 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Злочин, за який його засуджено оскаржуваним вироком, було скоєно обвинуваченим у період іспитового строку.
З урахуванням викладеного, вирок Чугуївського міського суду Харківської області підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, з ухваленням у цій частині колегією суддів свого вироку.
В решті вирок суду першої інстанції відповідає вимогам закону. А тому вимога прокурора в апеляційній скарзі про скасування вироку в цілому, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів,-

ПРИСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 задовольнити частково
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 9 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.08.2014 р. і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5/п`яти/років 1/одного/місяця позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з моменту затримання на виконання цього вироку.
В решті вирок суду від 9 грудня 2015 року залишити без змін.
Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.
Вирок апеляційного суду, відповідно до вимог ч.4 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.
На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Подача касаційної скарги не зупиняє виконання вироку.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12