печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Ремвес» () - № НОМЕР_1 , відкритому в Державній казначейській службі України (МФО 899998) та грошових коштів, які надходитимуть на зазначені поточні рахунки за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування №0000103 від 08 серпня 2016 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.27 ч.5, ст.205 ч.2 КК України.

Встановлено, що невстановлені слідством особи, вчинили пособництво фіктивному підприємництву шляхом сприяння іншим співучасникам у придбанні ТОВ «Ремвес» () з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що після державної перереєстрації ТОВ «Ремвес» () на ім`я підконтрольних підприємств, невстановлені слідством особи усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, почали використовувати реквізити зазначеного суб`єкта господарювання з метою прикриття незаконної діяльності, направленої на ухилення від сплати податків підприємствами реального сектору економіки, шляхом здійснення безтоварних операцій, безпідставного формування сум податкового кредиту з податку на додану вартість, а також конвертації грошових коштів у готівку.

Так, з метою прикриття незаконної діяльності направленої на ухилення від сплати податків підприємствами реального сектору економіки, шляхом безпідставного формування сум податкового кредиту з податку на додану вартість, невстановленими досудовим слідством особами отримано свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Ремвес» (), у зв`язку з чим в автоматичному порядку Державною казначейською службою України (МФО 899998) відкрито спеціальний рахунок ТОВ «Ремвес» в системі електронного адміністрування ПДВ, а саме: №1469.

Посилаючись на те, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також те, що грошові кошти, невстановленими слідством особами та службовими особами ТОВ «Ремвес» () незаконно перераховуються на рахунки підприємств, які створено з метою прикриття незаконної діяльності невстановленими слідством особами, з метою їх подальшого обготівкування з безготівкових в готівку, тому органи досудового слідства мають право та зобов`язані накласти арешт на майно ТОВ «Ремвес» (), що є підконтрольним невстановленим слідством особам, з метою припинення подальшого продовження злочинної діяльності та здобуття доказів у справі, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Заслухавши слідчого, який в судовому засіданні, посилаючись на вимоги ст. 98, ч. 2 ст. 170 КПК України, просив накласти арешт на вказані грошові кошти, як на речові докази у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За вимогами п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вимогами ч. 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на вимоги ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

В клопотанні слідчого наявні достатні підстави для арешту грошових коштів у безготівковому вигляді, розміщених на рахунку ТОВ «Ремвес» () - № НОМЕР_1 , відкритому в Державної казначейської служби України (МФО 899998), оскільки вказані кошти є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205 КК України, та органом досудового розслідування зібрано та надано слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження вчинення зазначеного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення з боку службових осіб ТОВ «Ремвес» () внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення грошових коштів та забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Тому доводи представників власника майна про відсутність підстав для накладення арешту на вищевказані грошові кошти слід визнати непереконливими.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт грошових коштів, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.

Враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти, на які просить накласти арешт слідчий, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також перебувають у власності юридичної особи, до якої можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Ремвес» (), шляхом заборони будь-яких видаткових операцій по рахункам, за виключенням видаткових операції щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), з можливістю зарахування грошових коштів на рахунки.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.

В Державній казначейській службі України (МФО 899998), накласти арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, а саме: грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Ремвес» () - № НОМЕР_1 та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на вказаний рахунок.

Заборонити розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунку ТОВ «Ремвес» () - № НОМЕР_1 та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на вказаний рахунок за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Зупинити видаткові операції з грошовими коштами, що надходять в адресу ТОВ «Ремвес» () - № НОМЕР_1 та які вже знаходяться на вищезазначеному рахунку за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладання арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1