АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001999 від 02.12.2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Макарів Київської області, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.07.2015 Макарівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків визначено, шляхом приєднання до призначеного покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.07.2015 року, у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 1 місяць.

По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 02.12.2015 приблизно об 11 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту в смт. Макарів Київської області, знайшов та підібрав пластмасовий медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,09 гр, який став незаконно зберігати без мети збуту, для власного вживання.

В подальшому ОСОБА_8 незаконно перевіз вказаний медичний шприц з наркотичним засобом - опієм ацетильованим у місто Київ. В цей же день 02.12.2015 року о 12 год. 40 хв., у вестибюлі станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен» працівниками поліції під час поверхневого огляду одягу та речей ОСОБА_8 було виявлено та вилучено із нижньої білизни, в яку останній був одягнений, вказаний медичний шприц із особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, який ОСОБА_8 за вищезазначених обставин незаконно повторно придбав, зберігав та перевіз для власного вживання без мети збуту.

В поданій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати; ухвалити нове рішення, яким на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_8 щиро покаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину та батька-пенсіонера. Вважає, що ці обставини, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, свідчать про можливість виправлення ОСОБА_8 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_8 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювались, оскільки вони правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

У зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч.2 ст.309 КК України, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_8 , який перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, неофіційно працевлаштований, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 2005 року, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий та вчинив новий злочин протягом іспитового строку.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд обґрунтовано визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненому, та правомірно не врахував як обставину, що обтяжує його покарання, - рецидив злочинів, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою за ч.2 ст.309 КК України.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в найнижчій межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.309 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі і ті обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.

З урахуванням того, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин протягом іспитового строку, визначеного йому за вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.07.2015, суд першої інстанції правомірно призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, перевівши менш суворий вид у більш суворий за правилами ст.78 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 1 місяць.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, а також видом та розміром призначеного обвинуваченому покарання, оскільки воно було призначене з урахуванням характеру та обставин вчиненого злочину, даних про особу винного та наявних обставин, що пом`якшують його покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71 та 72 цього Кодексу.

Законних підстав для повторного застосування до ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає, а тому вирок суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3