Справа № 136/1075/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження № 0000175, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іваниця, Ічнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта - неповна середня (базова), неодруженого, працюючого неофіційно слюсарем - механіком, раніше судимого 24.12.2013 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 29.03.2016 року умовно-достроково звільнений на не відбутий строк 8 місяців 16 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 21.06.2016 року близько 23:30 год., проходячи повз магазин "Лакомка", що розташований за адресою вул. Кірова в м. Липовець, Вінницької області, на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скориставшись тим, що громадянин ОСОБА_5 залишив надворі біля дверей магазину свій велосипед марки "NSU", шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний велосипед, вартість якого згідно висновку експерта № 892 від 24.06.2016 року з врахуванням його зносу станом на момент вчинення крадіжки становить 2 072 грн. 20 коп., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою крадіжка, вчинена повторно.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті. Також, підсудний запевнив суд, що розкаюється у вчиненому.
Суд переконався, що показання підсудного ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що підсудний визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями частини 3 статті 349 КПК України.
Суд вважає, що дії підсудного вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою крадіжка, вчинена повторно.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого статті 185 ч.2 КК України, який у відповідності до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується добре, на диспансерному та наркологічному обліку не перебуває, судимий 24.12.2013 року Липовецьким районним судом Вінницької області за статті 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 29.03.2016 року ухвалою Літинського районного суду Вінницької області умовно-достроково звільнений на не відбутий строк 8 місяців 16 днів.
Відповідно до статті 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання підсудного щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, відповідно до статті 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано його діяння, яке йому слід призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 24.12.2013 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про процесуальні витрати та речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100, 124 КПК України.
В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 12, 65-67, 71, 81, 185 ч.2 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі статті 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 24.12.2013 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) місяців.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп.
Речові докази: велосипед марки "NSU", який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у його розпорядженні.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1