справа №176/1907/16-к
провадження №1-кс/176/88/16
УХВАЛА
23 липня 2016 р. Слідча суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Жовтоводського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання слідчого Жовтоводського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000861, відомості про яке 22.07.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженому, такому що не має дітей, не працюючому, такому що не є інвалідом, раніше неодноразово судимому, останній раз засуджений 19.01.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненому по відбуттю строку покарання з Жовтоводської виправної колонії №26 23.02.2016 року, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

22.07.2016 року слідчий Жовтоводського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, з клопотанням, узгодженим з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , 20.07.2016 близько 23 год. 00 хв., точного часу слідством не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, перебуваючи в залі квартири АДРЕСА_2 , де разом з ним проживає його співмешканка ОСОБА_7 , а також на той час знаходився ОСОБА_8 , 1966 р.н., з яким вони нещодавно познайомились, в ході спільного розпивання спиртних напоїв, почав вимагати грошові кошти у ОСОБА_8 , на що отримав категоричну відмову. В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_5 відразу ж, тобто 20.07.2016 року о 23 годині 05 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в залі кв. АДРЕСА_2 , відламав дерев`яну ніжку від столу, якою наніс не менше десяти ударів по різним частинам тіла ОСОБА_8 . В цей час з кухні вищевказаної квартири вийшла співмешканка ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , яка почала просити його припинити свої злочинні дії.

Не реагуючи на слова ОСОБА_7 , ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, пішов до коридору вищевказаної квартири, де взяв дерев`яний ціпок, оскільки від нанесених ударів дерев`яна ніжка зламалась, та, повернувшись до зали, де на підлозі лежав ОСОБА_8 , подаючи ознаки життя, наніс ще не менше п`яти ударів дерев`яним ціпком у різні частини тіла потерпілого, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синців на животі, плечах, руках, обличчі, перелому правого передпліччя руки, перелому 8-11 ребер, рваної рани шкіри тім`яної області голови, веретеноподібної рани на потиличній частині голови, на шкірі лівої половини лобу багрово-синюшного синця неправильної овальної форми, на шкірі повік лівого та правого ока, синців багрово-синюшного кольору, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 , намагаючись приховати вчинене ним кримінальне правопорушення, заховав труп ОСОБА_8 на лоджії кв. АДРЕСА_2 . Після чого 22.07.2016 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, викинув тіло покійного ОСОБА_8 через вікно лоджії на вулицю, намагаючись позбутись трупу. Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, - за ознаками: заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця події від 22.07.2016р.; протоколом огляду трупу від 22.07.2016р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_7

22 липня 2016 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

22 липня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Будучи допитаним у якості підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та показав про обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Підозрюваним у вказаному кримінальному правопорушенні є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, дітей не має, раніше неодноразово судимий, останній раз 19.01.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання з Жовтоводської виправної колонії №26 23.02.2016 року, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Також встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває та раніше не перебував, хронічних захворювань не має. Офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має. За місцем мешкання характеризується посередньо, веде асоціальний спосіб життя, підтримує зв`язки з особами раніше судимими, періодично зловживає спиртними напоями, під впливом алкоголю схильний до вчинення злочинів.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, які визнаються Конституцією України найвищою цінністю, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, будучи фізично здоровим, не працює та не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальні зв`язки, підтримує стосунки з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, а тому є підстави вважати, що з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків, оскільки свідок ОСОБА_7 є співмешканкою підозрюваного ОСОБА_5 , яка спочатку повідомила працівникам поліції ті відомості, які він їй сказав, у зв`язку з чим, він може переконати її змінити свої покази.

Крім того той факт, що ОСОБА_10 спробував приховати вчинене кримінальне правопорушення, сховавши труп ОСОБА_8 на балконі та викинувши знаряддя злочину, тобто дерев`яну ніжку від столу та ціпок, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.

Викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий Жовтоводського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання за обставин викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що не мав наміру вбивати потерпілого, а лише оборонявся від дії останнього.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що клопотання слідчого є обґрунтованим. Слідчим і прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ст.177 КПК України.

Слідча суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

У свою чергу частина перша ст.177 КПК України, визначила, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим заходом забезпечення кримінального провадження.

Саме лише існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні суд зобов`язаний, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини від 20 січня 2011 року у справі "Прокопенко проти України").

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Проте, попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений законом, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідча суддя вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Оскільки такі дані підтверджуються: протоколом огляду місця події від 22.07.2016р.; протоколом огляду трупу від 22.07.2016р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Не оцінюючи докази у кримінальному провадженні про винуватість чи невинуватість підозрюваного з точки зору їх належності та достовірності, слідча суддя приходить до висновку, що у органу досудового розслідування є вагомі докази для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий. Зокрема, останній раз засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.01.2011 року за ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців. 23.02.2016 року звільнений з Жовтоводської виправної колонії №26 по відбуттю строку покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину.

Окрім того, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, проживає за місцем реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . На обліку в Жовтоводському центрі зайнятості населення підозрюваний не перебуває. Близьких родичів у м. Жовті Води підозрюваний не має.

Також встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря - нарколога, лікаря - психіатра не перебуває. Офіційно не працевлаштований. За місцем проживання характеризується посередньо, веде асоціальний спосіб життя, підтримує зв`язки з особами раніше судимими, періодично зловживає спиртними напоями, під впливом алкоголю схильний до вчинення злочинів. Тобто, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, має низьку репутацію.

Слідча суддя розглянула та дослідила питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 інших альтернативних видів запобіжного заходу і приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 КПК України, осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язалися за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, оскільки родичів в м. Жовті Води не має.

Відповідно до ст.182 КПК України, підозрюваний не має достатніх коштів для внесення застави, і йому невідомі особи, які б мали б бажання внести заставу, оскільки підозрюваний ніде не працює.

Відповідно до ст.181 КПК України, підстав для застосування стосовно підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт суд не вбачає.

На думку слідчого судді в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та слідчим і прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ст.177 КПК України. Зокрема, можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України, затриманий 22 липня 2016 року о 09 год. 30 хв.

З огляду на ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спричинив загибель людини, слідча суддя вважає, що підстав для визначення останньому розміру застави не має.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 131, 132, 173, 176-178, 182-183, 193, 196 КПК України слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 вересня 2016 року до 09 год. 30 хв.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її проголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя

Жовтоводського міського суду