Справа № 161/9458/16-к Провадження №11-сс/773/160/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 та обрано щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой Автономної Республіки Крим, жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0003286, внесеному в ЄРДР 21 липня 2016 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 липня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 та обрано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п.п.1,4, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що прокурором не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 є необґрунтованим. Посилається на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та сім`ю, на утриманні та вихованні останнього є неповнолітня дитина. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22 липня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про взяття ОСОБА_8 під варту, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, дані, які характеризують його особу, а саме, що він не працює, не має постійного джерела доходів, відсутнє постійне місце проживання на території Волинської області, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,
Крім того, не заслуговує на увагу посилання захисника в апеляційній скарзі на ту обставину, що ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню дитину, оскільки дана обставина нічим не підтверджується.

Доводи викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, і на думку колегії суддів, зазначені в ній обставини не виключають можливості настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками про наявність ризиків, зазначених як у клопотанні прокурора, так і в ухвалі слідчого судді, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, залишаючись на свободі, може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю, а тому застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: