Справа № 716/1090/16-к
УХВАЛА
про призначення судового розгляду
20.09.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000207 від 27.06.2016 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшов для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який ухвалою судді від 01.09.2016 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду, справу слухати у відкритому судовому засіданні, заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , жителів с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Потерпілий, його представник, обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду та виклику і допиту в судовому засіданні зазначених свідків.

Захисник звернулася до суду з клопотанням про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 , жительку с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Прокурор, потерпілий та його представник не заперечували проти допиту заявленого свідка. Представник потерпілого просив суд приєднати до матеріалів справи для спільного розгляду цивільний позов про відшкодування нанесеної моральної шкоди, а також звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на будь-яке майно обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Заставнівському районному суду Чернівецької області.

У підготовчому судовому засіданні клопотань від учасників судового провадження щодо зміни, скасування або обрання заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу обвинуваченому, не заявлено.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Враховуючи думку учасників судового провадження, судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання необхідно викликати осіб, які беруть участь у судовому розгляді, а саме прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та зазначених прокурором і захисником свідків.

Крім цього, суд вважає, що цивільний позов потерпілого, поданий до початку розгляду справи по суті, відповідає вимогам цивільного судочинства, а тому відповідно до вимог ст.128 КПК України його необхідно прийняти для спільного розгляду в даному кримінальному провадженні.

Проте,суд не знайшов обґрунтованих підстав відповідно до ст.171 КПК України для задоволення клопотання представника потерпілого, який заявив цивільний позов, щодо арешту майна обвинуваченого, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд крім інших критеріїв повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною першою статті 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вирішуючи заявлене клопотання суд вважає, що потерпілим не доведено, враховуючи розмір завданої моральної шкоди, необхідність накладення арешту на будь-яке рухоме та нерухоме майно обвинуваченого та наявність ризиків щодо можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження цього майна.

За таких обставин, в задоволенні клопотання представника потерпілого про накладення арешту слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.128, 170-173, 314-316, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заставнівського районного суду Чернівецької області на 12 год. 00 хв. 29 вересня 2016 року в залі судових засідань №3 Заставнівського районного суду Чернівецької області.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Прийняти цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування нанесеної моральної шкоди.

Відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілого про накладення арешту на будь-яке майно, яке належить обвинуваченому.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілого, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , жителів с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1