АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/1805/16-к
Провадження № 11-кп/791/568/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: зміна не відбутої частини покарання більш м`яким Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора Кас ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонcької області від 05 квітня 2016 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким обмеження волі, -
ВСТАНОВИЛА:
З матеріалів провадження вбачається, що до Білозерського районного суду Херсонської області звернувся засуджений ОСОБА_7 із заявою про заміну не відбутої частини покарання, призначеного йому вироком Суворовського районного суду міста Херсона від 23.04.2013 року, більш м`яким обмеження волі.
Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд постався на те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, оскільки 14.04.2015 року, комісією установи, йому було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, а саме переведенні до дільниці соціальної реабілітації. За весь період відбуття покарання з 2012 року засуджений має лише чотири заохочення, які ним отримувались перед настанням пільг. Крім того, засуджений мав два стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання у виді суворих доган, згідно характеристики установи характеризується позитивно, але відповідно до медичної довідки має хронічне захворювання, є особою працездатною з працевлаштуванням, в той час, коли згідно із ст. 82 КК України обмеження волі передбачає обов`язкове залучення засудженого до праці
За вказаних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу .
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким обмеження волі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не враховано того факту, що обидва стягнення погашені, а він є працездатним, оскільки не має інвалідності та був працевлаштований під час відбування покарання.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Згідно із ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , 14.04.2015 року комісією установи було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, де контроль за засудженим здійснювався під наглядом відповідних органів виконання покарань із обов`язковим залученням до праці, а саме, переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не довів свого виправлення.
За весь період відбування покарання ОСОБА_7 має всього чотири заохочення та, як вірно було зазначено судом першої інстанції, отримав їх перед настанням пільг, окрім цього мав два стягнення у виді суворих доган, які хоч і погашені, але вказують на те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання не довів свого виправлення та за умови пом`якшення не відбутої частини покарання не спроможний буде без відповідного контролю, дотримуватись процесуальної поведінки.
Крім того, згідно з положеннями ст. 82 КК України, обмеження волі передбачає обов`язкове залучення засудженого до праці, що за даних умов унеможливлює застосування до ОСОБА_7 заміни не відбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі, оскільки останній, згідно матеріалів провадження, не є працездатним з працевлаштуванням.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2016 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким обмеження волі без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: