Ухвала
іменем україни

15 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року

встановила:
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_4 про поновлення їй строку на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року, якою задоволено заяву ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2014 року та їй роз`яснено, що вказаним судовим рішенням було припинено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а не припинення примусових заходів повністю, оскільки вирішено питання щодо надання ОСОБА_4 диспансерної амбулаторної психіатричної допомоги.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий апеляційний розгляд.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши долучене до касаційної скарги судове рішення, перевіривши дотримання скаржницею порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги не має.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2014 року задоволено подання ТМО «Психіатрія» у м. Києві та припинено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання диспансерної амбулаторної психіатричної допомоги щодо ОСОБА_4 .
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року, задоволено заяву ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2014 року та їй роз`яснено, що вказаним судовим рішенням було припинено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а не припинення примусових заходів повністю, оскільки вирішено питання щодо надання ОСОБА_4 диспансерної амбулаторної психіатричної допомоги.
Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а у випадках постановлення такого рішення без виклику особи, яка його оскаржує, з дня отримання копії судового рішення.
Як убачається із ухвали апеляційного суду 23 січня 2015 року ОСОБА_4 була присутня у судовому засіданні та висловлювала свою позицію щодо поданої нею заяви, а також їй було роз`яснено порядок та строки його оскарження.
Строк на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року сплинув 30 січня 2015 року.
Апеляційну скаргу на вищевказане рішення ОСОБА_4 до апеляційного суду подала 09 червня 2016 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог п. 4 ст. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку бо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд діяв відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 , з чим погоджується і колегія суддів.
За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3