Справа № 348/1525/16-к
Провадження № 11-сс/779/172/2016
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду від 01 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, судимого 28.01.2016 року Надвірнянським районним судом за ст.ст.185 ч.1, 289 ч.2 КК України, громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду від 01 вересня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 на строк 60 днів до 30 жовтня 2016 року до 10 години включно із визначенням застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27560 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як вбачається із ухвали, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який характеризується відсутністю міцних соціальних зв`язків, офіційного постійного місця роботи та джерел доходів, раніше притягався до відповідальності за вчинення аналогічного корисливого кримінального правопорушення, однак на шлях виправлення не став, тому існує можливість переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 всупереч вимогам п.2 ст.177 КПК України не видав усіх викрадених речей, які він спільно із ОСОБА_10 викрав, що свідчить про те, що він знищив, сховав або спотворив речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, вважає, що слідчим суддею не було доведено існування ризиків, встановлення їх наявності та обґрунтованості, а також вважає недоведеним той факт, що більш м,який запобіжний захід є недостатнім.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною, пояснення захисника ОСОБА_8 та його підзахисного ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як вбачається із ухвали, судом враховано вище зазначені обставини при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_7 , будучи засудженим 28.01.2016 року згідно вироку Надвірнянського районного суду за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, в період не знятої та не погашеної судимості на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто в сукупності підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України.

22.08.2016 року ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України, а 30.08.2016 року оголошено про зміну раніше повідомленої підозри.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п,ять років.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України, відповідальність за які передбачена у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ст.196 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу повинна містити обставини існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України обставини про неможливість застосування більш м,яких заходів запобігання таким ризикам, посилання на доказ, які свідчать про такі обставини.

Як видно із матеріалів, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, а при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею дотримано вимоги ст.ст. 183, 193, 194, 196 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також переховуватись від органів слідства і суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м,яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.20161 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України, термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому обґрунтована підозра вимагає лише наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами допиту ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_10 та іншими доказами.

Вище вказані обставини є виправданими та необхідними ризиками, що виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою.

Щодо покликання захисника ОСОБА_8 про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, то суд належним чином обґрунтував свою позицію, покликаючись на положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який характеризується відсутністю міцних соціальних зв`язків, офіційного постійного місця роботи та джерел доходів, раніше притягався до відповідальності за вчинення аналогічного корисливого кримінального правопорушення, однак на шлях виправлення не став, а також ОСОБА_7 всупереч вимогам п.2 ст.177 КПК України не видав усіх викрадених речей, які він спільно із ОСОБА_10 викрав, що свідчить про те, що він знищив, сховав або спотворив речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки це може призвести до його ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду, а також до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, згідно ухвали слідчого судді підозрюваному визначено як альтернативний вид запобіжного заходу заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27560 грн.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином підозрюваному ОСОБА_7 визначено мінімальний розмір застави, оскільки вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України, відносяться до категорії тяжких.

При викладених обставинах колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її скасування та обрання більш м,якого запобіжного заходу немає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Надвірнянського районного суду від 01 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4