Справа № 428/4412/15-к
Провадження № 11-кп/782/345/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 грудня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.10.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає у кв. АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 за наступних обставин.

16 квітня 2015 року близько 18 години 20 хвилин знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки із сусідкою ОСОБА_6 , яка знаходилась на сходовому майданчику біля його квартири, ОСОБА_7 наніс останній один удар рукою в область грудної клітини зліва, чим заподіяв легке тілесне ушкодження у вигляді забою грудної клітини зліва.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду.

Посилається на те, що він не мав умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень і відповідних доказів стороною обвинувачення не надано. Тілесних ушкоджень Борівській він не причиняв, а лише відсторонив її від дверей своєї квартири, коли остання била в них ногами, вимагаючи відчинити.

Судово-медична експертиза проведена через тиждень після означених подій, при цьому не був врахований стан здоров`я потерпілої, зокрема, наявність в неї цілої низки захворювань, в тому числі інфекційного артриту суглобу плеча, від яких синяки виникають у неї під час самостійного надавлення на будь-яку частину тіла. Суд не задовольнив його клопотання про надання доступу до медичної картки ОСОБА_6 , внаслідок чого залишилося не з`ясованим питання, чи можливе спричинення встановленого у потерпілої тілесного ушкодження нею самою шляхом тиску пальцем у область пахвового межребер`я зліва. Ця неповнота досудового слідства не була усунута і в судовому засіданні, оскільки експерт не відповів на запитання про можливість самостійного спричинення потерпілою собі тілесних ушкоджень.

Разом з тим, якби він наніс удар потерпілій в область грудної клітини зліва, як це встановив суд, то саме там мали бути виявлені тілесні ушкодження, а не в області пахвового міжребер`я зліва.

Показання свідка ОСОБА_8 у судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_9 були неправдивими і містили протиріччя, проте у судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_10 свідок змінила показання, чому суд не надав належної оцінки і безпідставно прийняв показання свідка у якості доказу його вини.

Суд не вдався до встановлення самої суті конфлікту, який виник через сварки між потерпілою і його дружиною з приводу кормління бездомних котів. Він не бажав втручатися у жіночу сварку, за що потерпіла почала погрожувати йому і 16.07.2015 року почала дзвонити, стукати ногами в двері і ломитися до їх квартири, чим і спровокувала конфлікт.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, надав аналогічні її змісту пояснення, просив скасувати вирок і виправдати його, закривши провадження; прокурора і потерпілу ОСОБА_6 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_7 в умисному нанесенні

легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 доведена сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 16.04.2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин після сварки із ОСОБА_11 з приводу кормління бездомних котів, вона пішла слідом за нею і почала дзвонити в двері квартири Контамірових, вимагаючи віддати ключ від інвентарної кімнати. Незважаючи на відповідь ОСОБА_12 про те, що остання загубила ключ, вона продовжувала дзвонити в квартиру, після чого вийшов ОСОБА_12 і мовчки вдарив її рукою в область грудей і ребро зліва.

Обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи факт конфлікту з потерпілою, пояснив, що не бив останню, а лише відштовхнув іі рукою в область плеча і закрив двері.

Показання потерпілої знаходять підтвердження у висновках судово-медичної експертизи, згідно яким у ОСОБА_6 встановлено легкі тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини зліва.

Експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_6 в зазначений нею час і могли бути причинені при зазначених нею обставинах, але не могли утворитися при обставинах, викладених обвинуваченим.

Зазначеними доказами спростовуються апеляційні доводи обвинуваченого про те, що він не мав умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень і не причиняв їх, а лише відсторонив її від дверей своєї квартири.

Доводи апеляції щодо неврахування стану здоров`я потерпілої, внаслідок якого синяки виникають у неї під час самостійного надавлення на будь-яку частину тіла спростовуються поясненнями експерта ОСОБА_13 про те, що будь-які захворювання ОСОБА_6 не мають відношення до виявлених у неї тілесних ушкоджень. Встановлений у неї синець виник виключно внаслідок удару, контакту з тупим твердим предметом, це могло бути внаслідок удару кулаком.

Враховуючи вичерпні пояснення експерта ОСОБА_13 у судовому засіданні щодо проведеної ним експертизи, суд обґрунтовано не задовольнив клопотання обвинуваченого про надання доступу до медичної картки ОСОБА_6 .

Досліджені у судовому засіданні та проаналізовані у вироку докази суд обґрунтовано визнав достатніми для висновку щодо винуватості ОСОБА_7 у нанесенні ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 125 КК України.

Суд не допустив неповноти судового слідства, на яку посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, не поставивши перед експертом питання щодо можливості спричинення потерпілою тілесного ушкодження самочинно, оскільки надані стороною обвинувачення і наведені у вироку докази в достатній мірі доводять вину обвинуваченого.

Всупереч доводам апеляції суд обґрунтовано взяв до уваги дише ті показання свідка ОСОБА_8 , які безпосередньо дослідив у судовому засіданні, і прийняв їх у якості доказу вини ОСОБА_12 лише у сукупності із другими доказами, зазначивши, що ОСОБА_14 не була безпосереднім свідком подій, які відбувалися між ОСОБА_12 та ОСОБА_15 .

Також всупереч доводам апеляції суд детально встановив суть конфлікту і дав йому належну оцінку, зазначивши, що конфлікт стався внаслідок неприязних відносин і був спровокований саме потерпілою.

На підставі викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду в частині визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 .

Разом з тим, призначаючи покарання відповідно до вимог ст.65 КК України у межах санкції ч.1 ст.125 КК України та відповідно до положень Загальної частини КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, правильно обравши покарання у вигляді штрафу, суд не в достатній мірі врахував дані про особу винного, який є пенсіонером за віком, раніше не судимий та позитивно характеризується, поведінку потерпілої, яка своїми діями спровокувала вчинення кримінального правопорушення, і призначив ОСОБА_7 занадто суворе покарання, встановивши розмір штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір призначеного ОСОБА_7 штрафу до мінімального, тобто до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.10.2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Зменшити розмір призначеного ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 510 (п`ятсот десяти) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3