Справа № 632/805/14-к Провадження № 1-кп/632/13/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 26 березня 2013 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківській області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого фізичною особою підприємцем, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.172 КК України (в редакції станом на 23.12.2012 року), -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою (свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В00 №612966), зареєстрованим у встановленому законом порядку виконавчим комітетом Первомайської міської ради Харківської області 26 серпня 2004 року, основним видом діяльності якого, зокрема, є підприємницька діяльність з роздрібної торгівлі харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, з правом використання найманої праці, в тому числі прийняття та звільнення працівників з роботи ,грубо порушив законодавство про працю за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , здійснюючі підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул. Бугайченка, біля «Первомайського ринку», умисно, всупереч вимогам п. 6 ч. 1 , ч.3 ст. 24, ч. 1 ст. 48 КЗпП України, п. 2.14 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», в період з 14 квітня 2012 року по 23 грудня 2012 року використовував найману працю ОСОБА_7 , який працював сторожем у зазначеній торговій точки без укладання трудового договору та внесення відповідного запису до трудової книжки.

Крім того, в порушення ч.2 ст.З0 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено що власник зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконаної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку, обвинувачений ОСОБА_5 будь-які документи щодо обсягу та розрахунку за виконану роботу ОСОБА_7 та бухгалтерський облік витрат на оплату праці, умисно не складав, відрахувань до фондів обов`язкового державного страхування на соціальне страхування ОСОБА_7 не здійснював.

Використовуючи найману працю ОСОБА_7 , без укладання письмового трудового договору та ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці, обвинувачений ОСОБА_5 грубо порушив законодавство про працю, соціальні та трудові права, передбачені статтями 43, 46 Конституції України, що призвело до позбавлення ОСОБА_7 соціальних гарантій, передбачених законодавством про працю та соціальне забезпечення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у грубому порушені законодавства про працю визнав у повному обсязі, пояснивши, що будучи фізичною особою - підприємцем, найняв ОСОБА_7 працювати сторожем у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке будувалося та працювало одночасно. При цьому, з ОСОБА_7 трудовий договір у письмовій формі не укладав, не видав відповідний наказ чи розпорядження, не вносив відповідні записи у трудову книжку найманого працівника, документи щодо обліку виконуваної роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці відносно ОСОБА_7 не складав. Виконану ОСОБА_7 працю він оплачував, але відрахувань до фондів обов`язкового державного соціального страхування не здійснював, оскільки останній не був у нього офіційно оформлений. ОСОБА_7 без оформлення працював у нього в період з 14 квітня 2012 по 23 грудня 2012 року. У вчиненому щиро кається.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він не має заперечень щодо повноти висунутого йому обвинувачення, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 пояснила суду, що потерпілий є її сином. Син є тяжко хворою людиною, на теперішній час хвороба в стадії загострення. В період часу з 14.04.2012 року по 23.12.2012 року її син працював у ФОП ОСОБА_5 сторожем в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », щоденно. Трудові відносини між її сином та обвинуваченим не були оформлені відповідно до чинного трудового законодавства. За усною домовленістю з ФОП ОСОБА_5 , син отримував з квітня 2012 року по 60 гривень, а з жовтня 2012 року по 80 гривень. З липня 2012р. виплати стали не регулярними, виникла заборгованість, яку на теперішній час ОСОБА_5 повністю відшкодував разом з моральною шкодою, в зв`язку з чим , від позовних вимог в цій частині позову її син відмовляється. Іншу частину позовних вимог просить залишити без розгляду.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з урахуванням показів законного представника потерпілого ОСОБА_6 , суд доходить висновку про доведеність його вини у вчиненні грубого порушення законодавства по працю.

Таким чином, суд дійшов до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 172 КК України (в редакції станом на 23.12.2012р.)

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який належить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, враховуючи думку прокурора, який вважав за необхідним обрати обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, думку законного представника потерпілого ОСОБА_8 , з урахуванням майнового стану обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172 КК України (в редакції станом на 23.12.2012р.) за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення.

Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 , суд, враховуючи заяву потерпілого, яка була підтримана його законним представником ОСОБА_6 щодо відсутності претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, на підставі ч.5 ст.128 КПК України, пункту 3 частини 1 ст.205 ЦПК України вважає за можливим прийняти відмову позивача та його законного представника ОСОБА_6 від позову та в цій частині провадження за позовом закрити. Провадження в частині позовних вимог щодо зобов`язання ФОП ОСОБА_5 здійснити відповідні записи у трудовій книжці про прийняття та звільнення ОСОБА_7 залишити без розгляду, з урахуванням заяви потерпілого.

Судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368,370,371, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України (в редакції станом на 23.12.2012р.), і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_6 від позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, і провадження в цій частині позову закрити. В іншій частині позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_1 .