Справа № 367/6744/16-к
У Х В А Л А
23 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 09.03.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000793 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив про відповідність обвинувального акту вимогам закону та у зв`язку із цим про можливість призначення його до розгляду. Захисник, обвинувачений, потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 притрималась такої ж думки.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.12 № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Вивчивши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 09.03.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000793 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та пред`явлене обвинувачення не було сформульовано відповідно до вимог закону.

Так, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_9 08.03.2016р. близько 20 год 00 хв, знаходячись правомірно разом із ОСОБА_11 на кухні за адресою проживання останнього, вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 виникла конфліктна ситуація в ході якої між ними раптово виникли неприязні відносини, внаслідок яких у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Однак, при цьому не вказано мотив злочину, тобто внутрішнє спонукання особи, яке викликало у неї намір вчинити злочин.

Зазначений виклад обставин злочину містить лише формальні загальні фрази, а не конкретні обставини, які мають суттєве значення для об`єктивного розгляду справи, доведеності кваліфікації дій обвинуваченого, встановлення мотиву вчинення злочину, що передує меті.

Крім того, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення зазначаються висновки судово-медичного експерта від 31.05.16 № 111, у яких описані виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження та причина смерті останнього.

Відповідно до ст. 84, ст. 101 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, який має докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, які не є обов`язковими для особи або органу, яка здійснює провадження.

Суд вважає, що описання в обвинувальному акті висновків експерта не є обставинами кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, - є лише посиланням прокурора на відповідний доказ.

Крім того, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Однак, обвинувачення в даному обвинувальному акті викладено не конкретно та повністю ідентичне викладеним прокурором фактичним обставинам кримінального правопорушення, зазначеним в обвинувальному акті вище, тобто не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Крім того, опис в обвинуваченні висновку судово-медичного експерта не є формулюванням обвинувачення в розумінні вимог діючого КПК України та практики Європейського суду з прав людини, а є посиланням прокурора на зібраний у провадженні доказ.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Зазначене вище вказує на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Крім того, до обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, який оформлено неналежним чином, оскільки у ньому, в частині 1 «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» не зазначено час проведення процесуальних дій проведених під час досудового розслідування з п. 16 по п. 25 даної частини, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, де зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 09.03.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000793 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 15 днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 23.09.2016 р. о 16 год 40 хв.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Суддя: ОСОБА_1