Єдиний унікальний номер 201/2431/16-к
Номер провадження 1-кп/201/135/2016
У Х В А Л А
01 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багато, Чернещина, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення наданого суду обвинувального акту, з підстав, на її думку, його невідповідності вимогам КПК України, зокрема зазначила, що під час досудового розслідування були грубо порушені права потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в частині не повідомлення останніх про закінчення досудового розслідування та не надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, в якому відсутні будь-які відомості про вчинення таких процесуальних дій, що в свою чергу, позбавило потерпілих реалізувати свої права, передбачені нормами КПК України та підготувати цивільний позов. При цьому, додала, що під час досудового розслідування з невідомих причин не був залучений у якості законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 будь-хто з його батьків, таким чином інтереси дворічної дитини, яка постраждала в результаті дорожньо-транспортної події і в силу свого віку не може самостійно реалізовувати свої права, ніхто не представляв, чим грубо порушені права їх сина. Вважала, що з наведених підстав обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України та реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до нього, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, що є суттєвими недоліками, які перешкоджають призначенню судового розгляду, а порушені права потерпілих не можуть бути поновлені судом. При цьому, надала суду клопотання з викладенням своїх доводів.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання свого представника ОСОБА_7 та пояснила суду, що слідчий не повідомляв ні їй, ні її чоловіку ОСОБА_6 про закінчення досудового розслідування та не надав їм для ознайомлення матеріали досудового розслідування, вони взагалі не розуміють яким чином закінчилося досудове розслідування, а про те, що обвинувальний акт був направлений до суду, дізналася лише у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська після отримання нею судового виклику, що позбавило їх можливості реалізувати свої права, як потерпілих під час досудового розслідування, підготувати цивільний позов тощо. Також додала, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди разом із нею та її чоловіком постраждав їх малолітній син ОСОБА_9 , 2013 року народження, проте ані її, ані її чоловіка не визнали законним представником їх дитини.
Обвинувачений ОСОБА_4 не підтримав заявлене представником потерпілих ОСОБА_7 клопотання про повернення обвинувального акту, але зазначив, що слідчий не повідомляв і його про закінчення досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілих ОСОБА_7 щодо повернення даного обвинувального акту прокурору, мотивуючи свою позицію тим, що обвинувальний акт в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України та вважав за необхідне призначити судовий розгляд. При цьому додав, що якимось чином спростувати доводи представника потерпілих ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_5 він не може, оскільки не вважає за можливе на стадії підготовчого судового засідання з`ясовувати ці питання. Проте не заперечував, що під час досудового розслідування законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ніхто не визнаний.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст наданого суду обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального кодексу України, зокрема ст. 291 цього кодексу, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в положеннях ст. ст. 291, 109 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 7, ч. 10 ст. 290 КПК України про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті. Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.
Згідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту обов`язково додається реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому згідно до вимог ст. 109 КПК України повинні бути зазначені відомості щодо: 1) номеру та найменуванню процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Отже, в порушення наведених вище вимог кримінального процесуального закону, у долученому до наданого суду обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які відомості щодо процесуальних дій у виді визнання у якості законного представника будь-кого з батьків малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , повідомлення потерпілих про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування, що з урахуванням заяви представника потерпілих ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_5 про ігнорування їх прав на доступ до матеріалів досудового розслідування, безумовно потягло за собою грубе порушення прав потерпілих, передбачених ст. 56 КПК України, зокрема, знати сутність підозри та обвинувачення, а також заявляти відповідні клопотання та надавати докази щодо правильності кваліфікації дій особи.
Поряд із цим, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, в порушення вимог ст. 109 КПК України, в реєстрі взагалі не зазначено час проведення всіх процесуальних дій.
При цьому, відповідні документи на спростування доводів представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_5 стороною обвинувачення суду не надані.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема: виклад виключно фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, без посилання на буд-які інші фактичні дані, зазначення яких можуть насамперед сформувати позицію суду щодо винуватості або невинуватості особи у пред`явленому обвинуваченні, проте, в порушення вимог зазначеної статті кримінального процесуального закону, орган досудового розслідування при викладі фактичних обставин послався на висновки судово-медичного експерта щодо тілесних ушкоджень, спричинених потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які є доказом у даному кримінальному провадженні та підлягають дослідженню виключно в рамках судового розгляду, а отже його зазначення в обвинувальному акті свідчить про порушення вимог зазначеної статті цього кодексу.
Отже, наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки не можуть бути усунені під час судового розгляду, а грубо порушені права потерпілих під час досудового розслідування не можуть бути поновлені судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 293, 314, 369 - 372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.
Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження об 17 годині 00 хвилин 05 квітня 2016 року.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1