Провадження №1-кп/748/69/16
Єдиний унікальний № 748/416/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любеч, Ріпкинського району, Чернігівської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" солдата ОСОБА_3 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №54 від 19.03.2014 року призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на всі види забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1, ч. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

В свою чергу, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобовязаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обовязки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 13 жовтня 2014 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, .ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби, з особистих мотивів, незаконно припинив виконувати свій конституційний обовязок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , повернувшися до виконання обов`язків військовї служби 05.02.2016 року.

У період з 13.10.2014 року по 05.02.2016 року ОСОБА_3 перебував за адресою свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не виконуючи обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, пояснивши, що самовільно залишив військову частину в зв"язку з сімейними обставинами. У вчиненому щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я, освіту, те, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність інформації про притягнення до адміністративної відповідальності, задовільну характеристику за місцем проживання, негативну характеристику за місцем служби, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання і вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції ч.3 ст. 407 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , те що він у вчиненому щиро розкаявся, є раніше не судимим, а також обставини даної справи, суд вважає, що обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки він як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1