Номер провадження:1-кс/521/3062/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ст. слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського відділу поліції в м. Одеса ОСОБА_4 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0002097 від 17.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання вбачається, що 08.09.2016 екіпажем автопатрулю УПП в м.Одесі «Благо 201» на вул.Дальницький в м.Одесі зупинено транспортний засіб автомобіль «BMW 320» синього кольору,1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль: серії НОМЕР_2 , видане 12.05.2013 ВРЕВ №1 УДАІ ГУМВС у м.Дніпропетровськ, з явними ознаками підробки.

Також встановлено, що відповідно до рапорту ІПП УПП в м.Одесі ДПП ОСОБА_6 , встановлено, що відомості внесені до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не відповідають відомостям внесеним до інформаційної бази «НАІС», а саме не співпадають модель автомобіля, колір, дані щодо власника.

За даним фактом, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002097 та розпочато досудове розслідування.

Так, 24.06.2016 біля будинку №53 по вул.Мечникова в м.Одесі проведено огляд місця події, в ході якого вилучено: автомобіль «BMW 320», синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 , видане 12.05.2013 ВРЕВ №1 УДАІ ГУМВС у м.Дніпропетровськ; ключ-брелок від автомобілю.

Так, відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.п.3, 4 ч.2 ст.167 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення та було одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто внаслідок підроблення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 12.05.2013 ВРЕВ №1 УДАІ ГУМВС у м.Дніпропетровськ.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів, обумовлене необхідністю проведення технічної експертизи документа та трасологічної експертизи ідентифікаційних номерів, змінених або знищених рельєфних знаків, оскільки вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення, а також одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що автомобіль «BMW 320», синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно відомостей внесених до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; перебуває у володінні ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, з метою збереження речових доказів, встановлення справжніх власників вилученого майна та осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, необхідно проведення ряду відповідних судових експертиз, які зможуть підтвердити чи спростувати події кримінального правопорушення, без результатів яких неможливо встановити істину по справі.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, та вважав, за необхідне його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

За смислом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного /обвинуваченого/ можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати певне його майно. Разом з тим, вказана норма Закону може стосуватися і майна яке не належить на праві власності підозрюваному /обвинуваченому/, але якщо вони підпадають під ознаки передбачені ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно.

Пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду /ч. 2 ст. 168 КК України/.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту прав та законних інтересів особи потерпілої від злочину.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ст. слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського відділу поліції в м. Одеса ОСОБА_4 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0002097 від 17.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт із забороною користуватись та розпоряджатись вилученим під час огляду 24.06.2016 майном, за адресою: м.Одеса, вул.Мечникова, 53, на:

- автомобіль «BMW 320», синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 , видане 12.05.2013 ВРЕВ № 1 УДАІ ГУМВС у м.Дніпропетровськ;

- ключ-брелок від автомобілю «BMW 320», синього кольору, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1