Справа № 359/901/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002594 від 13.12.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірово Бориспільською району Київської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
14.09.2016 року Апеляційним судом Київської області вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_3 скасовано та призначено новий розгляд.

Так, до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002594 від 13.12.2015 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Статтею 416 КПК України передбачено, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV (судове провадження у першій інстанції статті 314-391) цього Кодексу в іншому складі суду.

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Судом було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні та викликано всіх учасників судового провадження.

Прокурор вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду.

Захисник заперечував проти призначення до судового розгляду на підставі обвинувального акту наявного в матеріалах кримінального провадження. Вважав, що вимоги 291 КПК України грубо порушені, в обґрунтування своїх заперечень пояснив наступне. 13.12.2015 року він призначений регіональним центом з надання безоплатної вторинної допомоги захисником обвинуваченого ОСОБА_3 . Під час розгляду даної справи попереднім складом суду, він неодноразово звертав увагу про те, що у загиблої ОСОБА_6 були родичі, її рідні сестри, а також залишився їх спільний з обвинуваченим неповнолітній син - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженню, а сестри загиблої могли бути законними представниками малолітнього ОСОБА_7 .
В обвинувальному акті в порушення п. 3 ст. 291 КПК України анкетні відомості потерпілих взагалі не встановленні, разом з цим в матеріалах наявна копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що загибла була матір`ю останнього. Отже, в обвинувальному акті не вказано потерпілих та у такий спосіб порушуються їх права в порядку ст. 56 КПК України, що може бути підставою для скасування вироку та затягування розумних строків розгляду даного кримінального провадження.
Крім того, зазначив, що в порушення п. 5 ст.291 КПК України виклад фактичних обставин не відповідає пред`явленій кваліфікації за ч. 3 ст. 135 КК України та потребує на його думку додаткової кваліфікації.
Обвинувачений підтримав свого захисника, заперечував щодо призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, та вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для усунення вище зазначених недоліків. Підтвердив, що співмешкав з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , та у них з загиблою ОСОБА_6 є спільна дитина - неповнолітній син. Разом з цим, в свідоцтві про народження їх спільний син був зареєстрований на прізвище його матері " ОСОБА_8 ", при реєстрації в свідоцтві було допущено помилку в прізвищі загиблої та її сина, отже замість " ОСОБА_8 " записано "Демет"єва", що є однією людиною. Орган досудового слідства не звертав на це увагу, але дану помилку має бути усунено, а його дитина є потерпілою по даному кримінальному провадженню.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема як повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п. 1 з ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер. Як вбачається з обвинувального акту наявного в матеріалах кримінального провадження складеного слідчім ОСОБА_9 та затвердженого прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 від 25.01.2016 р. зазначено, що ОСОБА_3 обвинувачується у кримінальному провадженні № 0002594, що не відповідає номеру який зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0002594 від 13.12.2015 року.

Також, аналогічне зазначене у супровідному листі Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області № 28.01.2016 р. № 34-1121 вх.-16, а саме, що до Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0002594 відносно ОСОБА_3 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 283 ст. 291 КПК України. (а.с.9).

В той же час, відповідно до розписок про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 отримали копію обвинувального акта у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002594 від 13.12.2015 р. (а.с.7, 8).

Стаття 293 КПК України встановлює, що одночасно з переданням обвинувального акта, до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, зважаючи, що підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_4 було вручено обвинувальні акти, які за номером внесення до ЄРДР відрізняються з тим, що зазначено в реєстрі досудового розслідування який надійшов до суду, та є невід`ємною частиною обвинувального акту, суд вважає, що прокурором не були виконані вимоги ст. 293 КПК України, оскільки в матеріалах даного кримінального провадження відсутні розписки про отримання обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_4 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002594 від 13.12.2015 р. Зазначене свідчить про те, що підозрюваний та його захисник фактично не отримали копії обвинувальних актів. Таким чином прокурором було порушено п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, так як до обвинувального акту не додано розписок підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_10 про отримання ними копії обвинувального акту, який надійшов до суду. У разі якщо № 0002594 зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 13.12.2015 р. вказаний в обвинувальному акті який надійшов до суду є помилковим, тоді суд вважає, що було порушено п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України. Отже, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вище вказаних недоліків.

Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", а також "Даллос проти Угорщини"). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Зазначена норма Конвенції вказує на те, що право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку може бути реалізоване в разі встановлення обґрунтованості обвинувачення, що має безпосереднє своє вираження в обвинувальному акті. Тобто, для реалізації зазначеного права обвинувальний акт повинен відповідати вимогам КПК України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити, такі дані, як анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

У той же час, вказані вимоги закону виконані не були.

Як вбачається з обвинувального акту, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні. Так, в підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 на протязі останніх п`ятнадцяти років співмешкав з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . На протязі вказаного часу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного Кодексу України, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 складали сім`ю та мали взаємні права та обов`язки по піклуванню один за одним (а.с.1-2).
В ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_11 послався на копію свідоцтва про народження (видано повторно) серії НОМЕР_1 від 26.01.2006 року, копію паспорту загиблої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та довідку № 35 від 21.01.2016 р. стосовно складу сім`ї ОСОБА_3 (а.с.32), які за клопотанням захисника були оглянуті судом в ході підготовчого судового засідання. Із зазначених документів вбачається, що у загиблої залишилась неповнолітня дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком значиться ОСОБА_13 . Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що в нього з загиблою є неповнолітній син, якому він є рідним батьком. Його співмешканка ОСОБА_6 свого часу записала їхнього сина на своє прізвище. Разом з цим, в свідоцтві про народження їхнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 невірно вказано прізвище загиблої та її сина як ОСОБА_8 "єви (а.с.34). Правильне написання прізвища зазначено саме в її паспорті (а. с.59), але необхідності виправити цю помилку ніколи не виникало, тому ОСОБА_6 не зверталась у відділ реєстрації актів цивільного стану Бориспільського районного управління юстиції Київської області. Крім того підтвердив, що у загиблої є рідні сестри, але де вони зараз йому невідомо.
Прокурор з цього приводу, зазначив, що юридично у ОСОБА_6 немає дітей, так як вище зазначене свідоцтво про народження видане на інше прізвище, а отже і потерпілих по справі немає.
Суд критично оцінює думку з цього приводу прокурора, обвинувачений під час підготовчого судового засідання повністю підтвердив, що має спільного неповнолітнього сина з ОСОБА_6 . Крім того, це підтверджується довідкою № 35 від 21.01.2016 р. про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Кіровської сільської ради, про те, що ОСОБА_3 постійно проживає в АДРЕСА_1 у складі сім`ї: обвинувачений, загибла, та ОСОБА_12 , 2001 року народження, син (а.с.32). Крім того, така помилка у прізвищі є очевидною, та її можливо було усунути, ще під час досудового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 3 встановлено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 6. ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Отже, судом встановлено, що у загиблої є неповнолітня дитина, та необхідно перевірити місцезнаходження інших близьких родичів, зокрема сестер, які в розумінні ч. 6 ст.55 КПК являються потерпілими від зазначеного в обвинувальному акті кримінального правопорушення. Цю обставину також підтвердив і сам обвинувачений та його захисник.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Частиною 2 встановлено, що питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.
Згідно ч.1.ст. 44 якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник. Частиною 2 встановлено, що як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Ч.3. зазначено, що про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.
Разом з цим, обвинувальний акт не містить відомостей, що в кримінальному провадженні є потерпілі, відповідно і не містить жодних даних про них. Відсутні дані про потерпілих і в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Відсутність даних про потерпілих позбавляє суд можливості здійснити виклик осіб в підготовче судове засідання, як того вимагає ч. 2 ст. 314 КПК України, та здійснити їх подальший належний виклик в судове засідання.
Відтак, суд приходить до висновку про наявність істотних порушень кримінального процесуального закону при затвердженні прокурором обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002594, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.12.2015 р., оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим п. 3 ст. 291 КПК України, а саме не містить анкетних відомостей про кожного потерпілого.
Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування, її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, помітку про ознайомлення сторони захисту, потерпілого з матеріалами досудового розслідування до його завершення, данні про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК України) тощо.

У порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, відсутні відомості про відкриття матеріалів досудового розслідування потерпілим по даному кримінальному провадженню, що свідчить про порушення їх процесуальних прав, відомості про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків підозрюваному ОСОБА_3 . Також, відсутні данні про (часовий відрізок), доступу до матеріалів досудового розслідування у розділі № ІІ по кожній дії застосованій під час досудового розслідування (а.с.5-6).

В проведеній під час досудового розслідування процесуальній дії № 2 не зазначено про "зміну" відомостей внесених до ЄРДР № 0002594 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а помилково зазначено "внесення".

В прийнятих під час досудового розслідування процесуальних рішень №3 та № 4 - номер по кримінальному провадженню № 00002594 не відповідає ні номеру зазначеному в реєстрі - №0002594, ні номеру зазначеному в обвинувальному акті № 0002594, а отже постанова про призначення групи прокурорів від 13.12.2015 р. не відповідає номеру кримінального провадження.

Невнесення до реєстру матеріалів досудового розслідування вищевказаних даних, тягне за собою невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та не дають суду підстав для призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, а тому останній підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 291, 314, 315, 316, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, 395 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002594 від 13.12.2015 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, повернути прокурору Бориспільської місцевої прокуратури молодшому раднику юстиції ОСОБА_2 .
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1