Справа № 367/5206/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1468/2016
У Х В А Л А
Іменем України
20 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ №132 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Ірпеня клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений звернувся до суду із клопотанням, згідно з яким просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник ІВЦ № 132 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки він довів своє виправлення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , оскільки останній фактично невідбув ? частини призначеного судом строку покарання у вигляді обмеження волі.
Заслухавши думку учасників розгляду кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2011 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2015 року ОСОБА_8 було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців 7 днів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.01.2016 року останньому було зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 30.06.2010 року по 16.06.2011 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.02.2016 року засудженому було зараховано час слідування до виправного центру з 23.12.2015 року по 19.01.2016 року.
Відповідно до довідки по особовій справі № 7-Д-16 на засудженого ОСОБА_7 , засуджений прибув до Ірпінського виправного центру № 132 з Білоцерківської ВК № 35 Київської області, для відбування покарання у вигляді обмеження волі 19.01.2016 року.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м,яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Таким чином, перебіг покарання у виді обмеження волі починається для засудженого ОСОБА_7 з 19.01.2016 року, та враховуючи покарання визначене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2015 року у вигляді 2 років 6 місяців 7 днів обмеження волі і ухвали Соломянського районного суду м. Києва від 15.01.2016 року, на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засудженим невідбуто 3/4 частини цього покарання, яке він фактично відбуває, оскільки станом на 20.07.2016 року засуджений відбув 01 рік 07 місяців 10 днів обмеження волі, а 3/4 частини від призначеного ухвалою суду покарання у вигляді обмеження волі, 2 років 6 місяців 7 днів, складає 1 рік 10 місяців 21 день. Станом на 20.07.2016 року невідбутий строк покарання у вигляді обмеження волі засудженим ОСОБА_9 складає 10 місяців 28 днів.
Крім того, відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 19.07.2016 року засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, має 1 заохочення. За період відбування покарання в установі не допускав порушення встановлених правил відбування покарання, стягнень не мав. В установі був працевлаштований: з лютого по березень 2016 року на території виробництва установи в цеху № 1. Таким чином, враховуючи те, що за період відбування покарання у виді обмеження волі з 19.01.2016 року по теперішній час, засуджений має лише одне заохочення, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що на теперішній час, законних підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та проголошений 25.07.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпіньський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1