АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2711/16-к Номер провадження 11-кп/786/784/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника Полтавської
виправної колонії №16 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві із застосуванням відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду від 21 липня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою суду відмовлено в задоволенні спільного подання Божківської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрадії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого Конотопським міськрайсудом за ст. 309 ч. 1, 71 КК України на 3 роки 6 міс. позбавлення волі.
Згідно ухвали суду, до Полтавського районного суду надійшло таке подання про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що особа відбула частину призначеного покарання, яка дає їй право на застосування ст. 81 КК України, працевлаштований, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого суд своє рішення мотивував тим, що останній не довів такого виправлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати таку ухвалу суду та задовольнити подання і звільнити його з із місць позбавлення волі умовно-достроково, оскільки він виправився і заслуговує на таке звільнення.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку прокурора про обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обгрунтовуючи подання про необхідність застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання Адміністрація Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації посилалися на те, що той відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Мотивуючи про відмову у задоволенні такого подання суд правильно вказав, що само по собі відбуття певного покарання є лише формальною підставою для розгляду питання про звільнення особи від відбування покарання, оскільки у роз`ясненнях викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від. відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» таке звільнення можливе лише після всебічного вивчення даних про особу засудженого, ставлення його до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці .
Колегія суддів погоджується із доводами викладеними у судовому рішенні щодо відсутності підстав для звільнення особи умовно-достроково з місць позбавлення волі, оскільки ОСОБА_7 за час перебування в установі мав лише 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що є його обов`язком, а не заслугою. Крім цього, за весь період відбування покарання його характеристики не свідчать про наміри стати на шлях виправлення. Лише через короткий проміжок часу на ОСОБА_7 було складено виключно позитивну характеристику, що правильно не прийнято судом до уваги, тому що викладені дані суперечать іншим попереднім таким же характеристикам на його особу.
З матеріалів особової справи вбачається, що заохочення застосовувались до засудженого за сумлінну поведінку та ставлення до праці, але це свідчить лише про поодинокий випадок, а не про доведення свого виправлення і необхідності застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За таких обставин апеляцію слід залишити без задоволення, а судове рішення без зміни.
Керуючись ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду від 21 липня 2016 року про відмову у задоволення подання про його умовно-дострокове звільнення ,- без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4