Ухвала
іменем україни
07 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06 серпня 2015 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 .

Зазначеним вироком, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції, засуджено:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,

- за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 357 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вирок щодо яких не оскаржується.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за скоєння злочинів за таких обставин.

21 лютого 2015 року, приблизно о 08.00 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Усп.-Троїцькій в м. Конотопі в напрямку магазину «ЕКО маркет», що по вул. Ватутіна, 2 в м. Конотопі, вступивши в злочинну змову між собою, вирішили відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_9 , який пообіцяв надати їм кошти в сумі 100 грн., а потім відмовився це зробити. По дорозі ОСОБА_7 зателефонував знайомому ОСОБА_8 та запропонував разом з ним та ОСОБА_6 пограбувати ОСОБА_9 на що останній погодився.

Близько 08.30 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прибули до магазину «ЕКО маркет», де через короткий проміжок часу до них приєднався ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_7 одразу пішов в магазин та домовився про виконання спільних злочинних дій у здійсненні загального корисливого наміру, направленого на заволодіння майном ОСОБА_9 .

В цей час, ОСОБА_6 , залишившись наодинці з ОСОБА_9 навпроти магазину «ЕКО маркет» та, не погоджуючи свої дії з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , за відсутності змови з останніми, дістав з кишені куртки розкладний ніж та, демонструючи його ОСОБА_9 , пригрозив останньому застосуванням до нього насильства, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, вимагаючи зняти в банкоматі 100 грн.

Після цього до ОСОБА_9 підійшли ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з єдиним корисливим умислом ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_8 , застосовуючи до ОСОБА_9 фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, всупереч його волі, вхопили його під руки та насильно відвели за ріг будинку АДРЕСА_2 , де стали вимагати від останнього зняти з належної йому банківської картки грошові кошти. При цьому, ОСОБА_6 обхопив ОСОБА_9 за шию рукою та став утримувати, примушуючи до виконання своїх злочинних вимог.

ОСОБА_9 , сприймаючи застосоване фізичне насильство та погрози як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, погодився на зняття з належної йому банківської картки та передачу грошових коштів.

Застосувавши до ОСОБА_9 фізичне насильство, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 всупереч волі потерпілого насильно посадили його в салон автомобіля ВАЗ-2109 під керуванням ОСОБА_10 , якого по телефону викликав ОСОБА_7 і всі разом поїхали до банкомату ПАТ АБ «Укргазбанк» по вул. Вирівська, 60 в м. Конотопі.

Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_6 продовжував застосовувати до ОСОБА_9 фізичне насильство, утримуючи його рукою за шию, та вимагав передати банківську картку і повідомити ПІН-код доступу до банківського рахунку, а ОСОБА_7 , в свою чергу, висловлював погрози застосування фізичної сили до потерпілого. Внаслідок цих дій ОСОБА_9 передав банківську картку ОСОБА_7 , який передав її ОСОБА_8 та назвав ПІН-код. Цього ж дня, приблизно о 09.51 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , заволодівши з корисливих мотивів офіційним документом банківською карткою потерпілого, зняли з банківського рахунку ОСОБА_9 кошти в сумі 1800 грн., заподіявши йому матеріальну шкоду.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , порушує питання про скасування судових рішень у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просить направити справу на новий судовий розгляд. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали кримінального провадженняне містять доказів його винуватості. Стверджує, що попередньої змови з ОСОБА_7 на заволодіння майном потерпілого у нього не було, на момент вчинення злочину він був в тверезому стані. Вважає, що потерпілий сам був ініціатором зняття грошових коштів із банківської картки. Також засуджений вказує, на відсутність знаряддя злочину, оскільки ніж не знайдено, а в основу обвинувачення покладено необґрунтовані покази потерпілого. Стверджує, що працівники міліції до нього застосовували недозволені методи слідства та незаконно проведено обшук квартири. Наголошує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки всім доводам його апеляційної скарги щодо перекваліфікації дій з ч. 1 ст. 187 КК на ч. 2 ст. 186 КК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав доводи касаційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка не підтримала доводи касаційної скарги та просила судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Свій висновок щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК, суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку.
Такий висновок відповідає наведеним у вироку: показанням потерпілого ОСОБА_9 про те, що за обставин, викладених у вироку, засуджені відкрито заволоділи його банківською карткою та зняли з неї кошти, а ОСОБА_6 погрожував застосуванням ножа, демонструючи його наодинці з потерпілим; показанням засуджених, які фактично визнали відкрите викрадення банківської картки та зняття з неї грошей належних потерпілому, за обставин, викладених у вироку; показанням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили обставини заволодіння банківською карткою потерпілого та зняття грошей засудженими у банкоматі; протоколам проведення слідчих експериментів за участі потерпілого та кожного засудженого про обставини вчинення злочинів; письмовим документам АТ «Укрексімбанк» про зняття 21 лютого 2015 року з банківської картки ОСОБА_9 1800 гривен.

Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, допустимості й належності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому ОСОБА_6 та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував його дії за ч.1 ст.187 та ч.1 ст.357 КК України.
При цьому, суд обґрунтовано, з наведенням належних мотивів, правильно відхилив доводи засудженого, що не погрожував ножем потерпілому.
Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Апеляційний суд, за апеляційними скаргами засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переглянув вирок суду першої інстанції та з наведенням ґрунтовних мотивів визнав їх доводи безпідставними. Свій висновок щодо правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки показання потерпілого про погрозу ОСОБА_6 застосувати до нього ножа у разі відмови зняти гроші з банківської картки не спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами і не спростовані вони доводами касаційної скарги.

Отже, підстав вважати ОСОБА_6 необґрунтовано засудженим за

ч. 1 ст.187 КК України, колегія суддів не вбачає.
Правильного висновку дійшли суди і щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.357 КК, оскільки останній викрав у потерпілого банківську картку, яка є офіційним документом.
Призначене судом ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Твердження ОСОБА_6 про вчинення злочинів у тверезому стані спростовується показаннями як потерпілого так і засуджених, а тому є безпідставним.

Відсутність знаряддя злочину по справі ножа - не спростовує показань потерпілого про погрозу застосування до нього ножа засудженим ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку.

Доводи засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів проведення слідства, є неспроможними, оскільки про це він наголосив лише у касаційній скарзі та на їх підтвердження не навів жодного доказу про це. З матеріалів провадження вбачається, що запобіжним заходом ОСОБА_6 було обрано домашній арешт і за наявності підстав він не позбавлений був можливості зафіксувати наслідки від проведення недозволених методів слідства.

Відповідно до вимог ст. 433 КПК України до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставин, зазначених у статтях 410, 411 КПК України щодо неповноти судового розгляду справи, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. У зв`язку з наведеним, доводи засудженого в цій частині у касаційному порядку перегляду не підлягають.
Враховуючи, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які б тягли за собою безумовне скасування чи зміну судових рішень, у справі не встановлено, колегія суддів, керуючись статтями 433 - 436 КПК України,

у х в а л и л а:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3