УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
17 серпня 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, подане в порядку визначеному ст. 174 КПК України, згідно якого заявник просить скасувати частково, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року по справі № 761/2817/15-к на квартиру під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності, яка була забезпечена за кредитним договором № 910/1-12 від 25 грудня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та Приватним підприємством виробнича компанія «НОВЕ ЖИТТЯ».

Клопотання обґрунтоване тим, що 04 лютого 2015 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 та накладено арешт на заставне майно банку, у тому числі і на квартиру під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності, яка була забезпечена за кредитним договором № 910/1-12 від 25 грудня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та Приватним підприємством виробнича компанія «НОВЕ ЖИТТЯ». 23 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ФІНАНС» був укладений договір про відступлення права вимоги, у тому числі за іпотечним договором та за кредитним договором № 910/1-12 від 25 грудня 2012 року, укладеним з Приватним підприємством виробнича компанія «НОВЕ ЖИТТЯ». 23.12.2015 року заявником сплачено кредитну заборгованість за кредитним договором новому кредитору, у зв`язку із чим відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна заявника. Крім того, квартира заявника не має жодного відношення до кредитного договору про надання кредиту для збереження ліквідності укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та Національним банком України від 10.04.2014 року № 47 та договору застави майнових прав № 48 від 10.04.2014 року.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти даного клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року було накладено арешт на квартиру під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності, яка була забезпечена за кредитним договором № 910/1-12 від 25 грудня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та Приватним підприємством виробнича компанія «НОВЕ ЖИТТЯ».

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, як вбачається з аналізу вказаних положень, змісту клопотання, досліджених документів, до клопотання не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини зазначені у ньому.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судом вбачається наявність достатніх підстав вважати, правомірність накладеного арешту, а тому суд вважає що на даний час потреба у накладенні такого арешту не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя