Ухвала
іменем України
13 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року у кримінальному провадженні № 90014035,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У касаційній скарзі засуджений посилається на незаконність судових рішень через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність. Разом з тим, порушуючи питання про скасування вироку суду першої інстанції засуджений на обґрунтування своїх вимог конкретних доводів щодо незаконності вироку суду першої інстанції, з огляду на положення ст. ст. 412, 413 КПК, у касаційній скарзі не наводить.

Поряд з зазначеним, у касаційній скарзі засуджений оскаржує ухвалу суду апеляційної інстанції через її невідповідність вимогам ст. 419 КПК, однак, при цьому, наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, що не узгоджується з положеннями ст. 438 КПК.

Також, у своїй касаційній скарзі засуджений вказує, також, на те, що апеляційним судом не були належним чином перевірені доводи його апеляційної скарги та апеляційної скарги захисника, однак не зазначає, які конкретно доводи вказаних апеляційних скарг залишені поза увагою судом апеляційної інстанції і яким чином це перешкодило чи могло перешкодити апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки питання про визнання засудженого невинуватим у вчинені кримінального правопорушення не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Разом з цим, порушуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК, засуджений в обґрунтування відповідних доводів у касаційній скарзі не наводить.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.
У разі, якщо недоліки, наведені в ухвалі суду, не будуть усунуті в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3