В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2016 Справа №607/9400/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002645 від 01.08.2016 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тернополя, неодруженого, з середньо спеціальною освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2016 року близько 01:50 години в ОСОБА_3 разом із особою матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, які перебували по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, 02 серпня 2016 року близько 01:50 годин, перебуваючи по вул. Дорошенка, 10 в м. Тернополі, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів намагалися викрасти із зовнішнього фасаду будинку АДРЕСА_3 кабель ТПП 30x2x0,4. Для цього ОСОБА_3 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, зірвали із зовнішніх кріплень будинку кабель ТПП 30x2x0,4 довжиною 35,38 м вартістю 1977.53 грн. та за допомогою ножа та кухонної сокири відрізали зазначений вище кабель від основного.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи по вул. Дорошенка, 12, в м. Тернополі, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів намагалися викрасти із зовнішнього фасаду будинку № 12 по вул. Дорошенка в м. Тернополі кабель ТПП 20x2x0,4 та кабель ТПП 10x2x0.4. Для цього ОСОБА_3 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходячись на бетонному виступі над входом у під`їзд № 2 будинку АДРЕСА_3 , зірвали із зовнішніх кріплень будинку кабель ТПП 20x2x0,4 довжиною 19,21 м, вартістю 715,8 грн. та кабель ТПП 10x2x0,4 довжиною 11,48 м вартістю 213,88 грн. та за допомогою ножа та кухонної сокири відрізали зазначені вище кабелі від основних. Однак, відрізавши кабелі та склавши їх біля будинку № 12 по вул. Дорошенка в м. Тернополі, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження. були помічені ОСОБА_6 , яка викликала працівників поліції.

Проте, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, спільні злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, до кінця не довели з причин, які не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки в дворі будинку АДРЕСА_3 були затримані працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі.

Пояснив, що, 02 серпня 2016року у нічний час він мав намагалися викрасти із зовнішнього фасаду будинку АДРЕСА_3 кабель ТПП 30x2x0,4 та із зовнішнього фасаду будинку АДРЕСА_3 кабель ТПП 20x2x0,4 та кабель ТПП 10x2x0.4. однак були затримані працівниками поліції. Про скоєне щиро шкодує., завдана шкода відшкодована в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що шкода обвинуваченим відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має. Стосовно міри покарання покладається на думку суду, однак вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії:

- за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, який тимчасово не працює, не перебуває на обліку лікаря психіатра та лікаря нарколога, позитивно характеризується по місцю проживання, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді у виді обмеження волі.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме те, що він щиро розкаявся, повністю відшкодував заподіяну шкоду, позицію представника потерпілого, яка щодо призначення міри покарання покладається на думку суду, однак вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і з огляду на це вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1