Єдиний унікальний номер 725/2892/16-к
Номер провадження 1-кп/725/119/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2016 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
законного представника: ОСОБА_5
представника служби у справах
дітей Чернівецької міської ради: ОСОБА_6
представника національної поліції: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня сьомого класу КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2», проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння при наступних обставинах:
Так, 30.10.2015 року біля 17 год. 00 хв. малолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні СДЮСШОР, що по вул.Руській, 198 м.Чернівці, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, через відкрите вікно проник у кабінет тренерів, звідки умисно таємно викрав майно ОСОБА_9 , зокрема, сумку сірого кольору фірми «base XX», в якій знаходився ноутбук білого кольору фірми «Lenovo Z50-70», зарядний пристрій чорного кольору фірми «Lenovo» та мишку фірми «Logitech M185», загальною вартістю 10000 гривень та кошти в сумі 690 гривень, а всього майна на загальну суму 10690 гривень.
Після цього, малолітній ОСОБА_8 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди за вказану суму, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, малолітній ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст.185 ч.3 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

22.06.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_10 про застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру.

Малолітній ОСОБА_8 у судовому засіданні вину визнав, не заперечував проти застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.

Вина малолітнього ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння підтверджується його ж показами та повністю доведена матеріалами кримінального провадження, зокрема:

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001664 від 31.10.2015 року (а.с.1);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 30.10.2015 року звернулась до правоохоронних органів з заявою про злочин (а.с.10);

-Протоколом огляду місця події від 30.10.2015 року (а.с.12-19);

-Протоколом добровільної видачі та огляду від 12.11.2015 року, в ході якого ОСОБА_5 добровільно видала ноутбук, зарядний пристрій та мишку до нього (а.с.52-53);
-Протоколом огляду від 18.05.2016 року, в ході якого було оглянуто добровільно видані речі (а.с.56-58.
Таким чином, вислухавши думку присутніх учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши всі докази провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина малолітнього ОСОБА_8 доведена, а вчинене ним суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Прокурор, захисник та представники національної поліції та служби у справах дітей просять застосувати щодо малолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у вигляді: застереження, обмеження дозвілля та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття.

Розглядаючи подане клопотання, суд виходить із наступного:

Так, відповідно до ст.105 КК України, неповнолітні, які вчинили злочин невеликої або середньої тяжкості, можуть бути звільнений судом від кримінальної відповідальності, якщо вони не досягли віку з якого настає кримінальна відповідальність та застосовує примусові заходи виховного характеру.

За змістом ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 цього Кодексу суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У даному випадку суд, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як передачу його під нагляд матері. Цей захід виховного характеру за своєю суттю припускає встановлення контролю і посилення виховного впливу з боку тих осіб, що були зобов`язані на підставі сімейних відносин його здійснювати і мали реальну можливість позитивно впливати на неповнолітнього та поведінку. Саме тому ці заходи можуть застосовуватися тільки тоді, коли батьки здатні здійснювати такий вплив, створити нормальну обстановку для виховання неповнолітнього, забезпечити позитивний вплив на підлітка та постійно контролювати його поведінку.

Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує те, що малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме умисне таємне викрадення чужого майна(крадіжку) з проникненням до приміщення, особу малолітнього, зокрема те, що на момент вчинення умисного суспільно-небезпечного діяння йому виповнилось повних 12 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинене діяння.

В зв`язку з цим до ОСОБА_8 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля та передачі його під нагляд матері.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст.129, 395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього задовольнити.

Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді: застереження, обмеження дозвілля та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття.

Речові докази: сумку сірого кольору фірми «base XX», в якій знаходився ноутбук білого кольору фірми «Lenovo Z50-70», зарядний пристрій чорного кольору фірми «Lenovo» та мишку фірми «Logitech M185», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити у її власності.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1