Ухвала іменем україни 10 листопада 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000733, за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні у суді апеляційної інстанції, та касаційною скаргою з доповненнями до неї захисника ОСОБА_5 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

у касаційних скаргах:
- прокурор стверджує про незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, якою пом`якшено покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2015 року. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не повною мірою врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, дані про особу засудженого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, негативно характеризувався за місцями проживання та відбування покарання. Посилається на те, що щире каяття та відшкодування шкоди суд апеляційної інстанції визнав обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , без достатнього врахування всіх обставин справи. Просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції.
- захисник ОСОБА_5 у скарзі з доповненнями до неї висуває вимогу про скасування судових рішень щодо ОСОБА_8 і та призначення нового розгляду провадження в суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог стверджує, що суд першої інстанції прийняв до розгляду, перевірив та оцінив як докази вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.345 КК України, докази, які не були відкриті стороні захисту органами досудового слідства, з огляду на що є недопустимими. Також посилається на те, що характеристика з місця реєстрації ОСОБА_6 та протокол слідчого експерименту за його участю, проведеного від час досудового слідства є недопустимими доказами у провадженні. Доводить, що при призначенні ОСОБА_6 покарання не були повною мірою враховані обставини, які, на думку захисника, є пом`якшуючими, та не правильно визначено невідбуту частину покарання, призначеного вирком Апеляційного суду Херсонської області від 15 червня 2012 року.

Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2015 року ОСОБА_6 , який був раніше судимим вироком Апеляційного суду Херсонської області від 15 червня 2012 року за ст. 28 ч. 2, пунктами 6, 9 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років із конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його власністю;
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначено за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Херсонської області від 15 червня 2012 року та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено: постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Херсонської області від 15 червня 2012 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, яке є його власністю. В іншій частині вирок залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 04 липня 2015 року до 11 травня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити подану ним касаційну скаргу з доповненням та відмовити у задоволенні скарги прокурора, прокурора, який просив задовольнити касаційну скаргу сторони обвинувачення, а касаційну скаргу захисника задовольнити частково, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції, перевіривши доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла такого висновку.

За вироком суду ОСОБА_6 , будучи судимим вироком Апеляційного суду Херсонської області від 15 червня 2012 року за ст. 28 ч. 2, пунктами 6, 9 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, відбуваючи це покарання у Дар`ївській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області №10, вчинив злочин за таких обставин.

09 травня 2015 року близько 08:40 год. ОСОБА_6 , відбуваючи покарання у Дар`ївській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області №10, розташованій за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Дар`ївка, під час виконання службових обов`язків та виводу засуджених на прогулянку ОСОБА_9 , який згідно з наказом № 29 по особовому складу від 05 липня 2011 року призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки установи та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, умисно, керуючись мотивом направленим на порушення нормальної діяльності правоохоронних органів, їх авторитету, наніс ОСОБА_9 два удари кулаками рук по обличчю та тулубу, в результаті чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Одночасно ст. 419 КПК України містить вимоги до ухвали апеляційного суду, в якій має бути зазначено: імена учасників судового провадження, короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції, узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження, встановлені судом першої інстанції обставини, встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, не погоджуючись з ухваленим вироком місцевого суду щодо ОСОБА_6 захисник ОСОБА_5 звернулися з апеляційними скаргами на це судове рішення, у яких стверджували про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та даним про особу ОСОБА_6 внаслідок суворості.

Розглядаючи апеляції учасників процесу та частково задовольняючи їх, суд апеляційної інстанції наведені в апеляціях твердження, належним чином не перевірив, та не навів мотивованих підстав, з яких апеляційні скарги підлягали частковому задоволенню, внаслідок чого істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Так, суд апеляційної інстанції не перевірив наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення, зокрема щодо законності складу суду, який розглядав кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з урахуванням відсутності в матеріалах провадження інформації щодо порядку визначення трьох професійних суддів, які призначені до розгляду цього конкретного кримінального провадження.
При цьому, вирішуючи питання про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг учасників процесу, суд апеляційної інстанції визнав, що є підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, так як місцевим судом при обранні міри покарання не враховано ті обставини, що засуджений визнав вину, щиро розкаявся, повністю відшкодував потерпілому шкоду.
Одночасно суд апеляційної інстанції ці обставини не визнав як такі, що пом`якшують покарання засудженого ОСОБА_6 . Також при вирішенні питання про пом`якшення призначеного засудженому покарання апеляційний суд не достатньо врахував конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу ОСОБА_6 , який будучи судимим за вчинення особливо тяжкого злочину знову вчинив злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких. Як особа ОСОБА_6 характеризувався виключно негативно. Все зазначене вище у сукупності призвело до призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 345 КК України, яке з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину та даних про його особу є м`яким.
Окрім того, суд апеляційної інстанції не перевірив правильності застосування місцевим судом вимог ст. 71 КК України та призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги учасників процесу підлягають задоволенню частково, а ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 - скасуванню як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з призначенням нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді суду належить ретельно перевірити доводи апеляцій, дотримання місцевим судом вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, які регламентують порядок призначення покарання, у тому числі за сукупністю вироків. Дати доводам апеляцій і висновкам суду першої інстанції належну оцінку та за доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, правильно кваліфікувати його дії, а також з урахуванням усіх обставин постановити законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

постановив:

касаційні скарги прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні у суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3