11-сс/775/213/2016(м)
241/1463/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 29 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

28 липня 2016 року слідчий Першотравневого ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

29 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області вищезазначене клопотання було задоволено. До підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі Управління ДПтСУ в Донецькій області строком на 60 днів, тобто по 26 вересня 2016 року включно. Визначено розмір застави в сумі 80000 гривень. Доручено органу досудового розслідування провести дослідження фактів застосування до ОСОБА_7 фізичного насильства.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно. Вважає затримання та тримання її підзахисного під вартою незаконним, у зв`язку з чим він має бути звільнений з під варти негайно.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить звільнити його з-під варти під підписку про невиїзд. Просить зменшити суму залогу до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказує на те, що його було позбавлено права на захист та застосовувався щодо нього психічний тиск.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, ознайомившись з судовим матеріалом та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін, за таких підстав.

З судового матеріалу розгляду клопотання слідчого встановлено, що 26 липня 2016, близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , керуючись корисливими мотивами, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу через відчинені двері проник у кімнату № НОМЕР_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 , де таємно викрав мобільний телефон ASER E380 вартістю 5000 грн. з сім-карткою НОМЕР_2 вартістю 20 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 233 грн. і з сім-карткою НОМЕР_3 вартістю 10 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 12 грн. та мобільний телефон Lenovo A 516 вартістю 2000 грн. з сім-карткою НОМЕР_4 вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 52 грн., але був помічений потерпілою ОСОБА_9 та свідками, після чого з викраденими мобільними телефонами намагався втекти, розуміючи і маючи на меті відкрите викрадення майна, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з незалежної від його волі причини, тому що був затриманий біля виходу з території домоволодіння свідками.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно врахував те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 8 років, раніше був засуджений та відбував покарання за аналогічні корисливі злочини, намагався зникнути з місця події, що свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, і все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_7 незаконно та без ухвали слідчого судді тримався під вартою, являються надуманими, оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , розпочалося у строк відповідно до діючого законодавства 28.07.2016 року. В зв`язку з тим, що захисник фізично не мав можливості прийняти участь у розгляді клопотання, а затриманий ОСОБА_7 бажав мати захисника, прокурором було заявлено клопотання про призначення іншого захисника для виконання окремої процесуальної події. Клопотання прокурора було задоволено. Ухвалу суду було направлено до відповідно центру. На час виконання ухвали суду потрібен час і тому було об`явлено перерву до 11 годин 30 хв. 29.07.2016 року. Судова колегія звертає увагу що ст.. 211 КПК України регулює саме строк затримання особи, але не яким чином не регулює наслідки порушення строку вказаного в ст.. 211 КПК України. Порушення цього строку є предметом оскарження інших прецесійних дій.

Доводи підозрюваного про те, що до нього застосовувався фізичний тиск судом першої інстанції були перевірені та доручено органу досудового розслідування провести дослідження фактів застосування до ОСОБА_7 фізичного насильства.

Перевіривши та обговоривши розмір застави, колегія суддів вважає, що вона обрана відповідно до положень кримінального процесуального кодексу та зміні не підлягає.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 являються необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 29 липня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді