29.11.2016 Єдиний унікальний № 371/1439/16-к
Провадження № 1-кс/371/201/16
У Х В А Л А
про арешт майна

29 листопада 2016 року м. Миронівка
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю слідчого ОСОБА_2 ,
з секретарем ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В :
Клопотання подано до суду 28 листопада 2016 року о 14 годині 47 хвилин.
Слідчий суддя перевірив зміст клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання.
Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що 25 листопада 2016 року близько 17 години 50 хвилин невідома особа з метою відкритого викрадення чужого майна на вулиці Захарченка міста Миронівка Київської області підійшла ззаду до потерпілого ОСОБА_5 та нанесла йому удар в область голови. Після нанесення тілесних ушкоджень невідома особа з кишені його куртки викрала мобільний телефон марки «Fly» FF 177 білого кольору імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та зникла в невідомому напрямку.
26 листопада 2016 року ОСОБА_6 передав працівникам поліції сім-карту мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 . Факт вилучення вказаної речі зафіксовано слідчим у протоколі огляду місця події, яким став службовий кабінет слідчого Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 , розташованого за адресою: вулиця Лермонтова, 20 міста Миронівка Київської області. Вказана річ за позицією слідчого має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки являється предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, та може бути використана як доказ в даному кримінальному провадженні.
За положеннями ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та долучені до матеріалів клопотання документи, виклав обставини кримінального правопорушення, вказав на майно, яке підлягає арешту.
Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою, в судове засідання не з`явився. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Оцінка наданих матеріалів та доводи сторони кримінального провадження з боку обвинувачення вказують на наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено наступні обставини.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було повідомлення потерпілого ОСОБА_5 про факт відкритого заволодіння належним йому мобільним телефоном.
Відповідно до положень частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно приписів частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб".
В ході досудового розслідування ОСОБА_5 був допитаний як потерпілий, надав показання щодо належності йому речі, яка була вилучена в ході проведення огляду місця події. Дані обставини підтверджені протоколом допиту потерпілого від 28 листопада 2016 року.
Річ, яка вилучена при огляді місця події, має статус тимчасово вилученого майна, є такою, щодо якої існують достатні підстави вважати, що вона є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вказане тимчасово вилучене майно належить ОСОБА_5 .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його псування, втрати, знищення чи відчуження.
Вказані з`ясовані обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на виявлений та вилучений в ході огляду місця події 26 листопада 2016 року матеріальний об`єкт, який належить ОСОБА_5 : сім-карту мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1