УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/6148/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/148/15-к за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 25 серпня 2016 року,
Згідно ухвали суду першої інстанції, засудженій ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за відсутністю підстав.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженої ОСОБА_8 і її захисника в підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цей закон містить вичерпний перелік випадків зарахування в строк попереднього ув`язнення. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Богунського районного суду м.Житомира від 22.09.2015 р. ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 26.01.2016 р. зазначений вирок було залишено без змін, однак у відповідності до ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк її попереднього ув`язнення з 22 вересня 2015 року по 21 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 17.05.2016 р. ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань з покаранням призначеним вироком Богунського районного суду м.Житомира від 22.09.2015 р., остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16.08.2016 р. зазначений вирок було частково змінено. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислено з 17.05.2015 р. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання останній строк її попереднього ув`язнення з 22 вересня 2015 року по 26 січня 2016 року і з 27 січня 2016 року по 16 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що засудженій ОСОБА_8 за результатами судового розгляду кримінальних проваджень №295/6148/15-к та №278/3573/15-к судами в порядку ч.5 ст.72 КК України були зараховані відповідні строки її попереднього ув`язнення.
Вирок по кримінальному провадженню №278/3573/15-к набрав законної сили та звернутий до виконання. Будь-які підстави в порядку ст.537 КПК України для повторного застосування положень ч.5 ст.72 КК України в межах кримінального провадження №278/3573/15-к відсутні.
Апеляційні посилання засудженої на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 06.08.2015 р. якою ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою на строк 2 місяці до 04.10.2015 р., є безпідставними, оскільки зазначена ухвала щодо неї була постановлена в іншому кримінальному провадженні №295/18040/13-к по її обвинуваченню за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України. При цьому, оскільки зазначене провадження на даний час перебуває на стадії судового розгляду в Богунському районному суді м.Житомира, суд першої інстанції правильно зазначив, що врахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 цим судом має вирішуватися з відповідним застосуванням норм ч.5 ст.72 КК України при ухваленні остаточного рішення в провадженні.
Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження, згідно ухвали Богунського районного суду м.Житомира та повідомлення начальника Житомирської УВП №8 від 16.09.2016 року, обвинувачена ОСОБА_8 перебуває в слідчому ізоляторі в зв`язку з розглядом Богунським районним судом м.Житомира щодо неї кримінального провадження №295/13989/14-к за ч.2, ч.3, ч.4 ст.190 КК України.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не вбачає порушень кримінального закону судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали, яка є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 25 серпня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :