н/п 1-кп/640/13/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 Київський районий суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
представника потерпілого- ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні у м. Харкові кримінальну справу щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, який має вищу освіту, працює юристом Національної спілки журналістів, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-
06.02.2013 р. приблизно о 08.00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазина № НОМЕР_1 на ТЦ «Барабашова» у м.Харкові, з причин неприязних стосунків до гр. ОСОБА_5 умисно завдав йому два удари кулаком в обличчя., від яких той впав на підлогу. Коли ОСОБА_5 намагався підвестись, ОСОБА_7 , завдав йому ще декілька ударів руками та ногами по голові, тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам, внаслідок яких ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №386-А/13 від 07.02.2013р., отримав тілесні ушкодження: три синці на обличчі, на лобі праворуч, на лівій щоці в лівій подглазничної області, синець на передній поверхні грудної клітини в області проекції грудини, синець на тильній поверхні лівої кисті, синець на передній поверхні лівого коліного суглоба, численніі садна на передній поверхні лівої гомілки, дві садна і синець на передній поверхні правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та ротаційний подвивіх 1-го шийного позвонку, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочину визнав частково , підтвердив той факт , що з приводу неприязних стосунків він завдав два удари ОСОБА_5 кулаком в обличчя. Більше будь яких ударів потерпілому він не завдавав, ногами його не бив. З висновками судово-медичної експертизи щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які було завдано потерпілому він не згоден.
Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_7 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена і підтверджується наступними доказами:
-поясненнями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , про те, що 06.02.2013р. близько 8.00 годин до магазину на ТЦ «Барабашова», де він працював, зайшов ОСОБА_7 , який до цього був продавцем магазину , та став збирати свої речі. Коли ОСОБА_8 , (дружина потерпілого) вийшла з приміщення магазина, ОСОБА_9 замкнув вхідні двері повернув його до себе за плече і вдарив у ліву частину обличчя від чого він впав. ОСОБА_7 вдарив його ще раз кулаком по обличчю і надалі завдав йому кілька ударів ногою після чого він на деякий час втратив свідомість. На місце події була викликана міліція , у відділку міліції він дав пояснення . Надалі звернувся за медичною допомогою і перебував на стаціонарному лікуванні.
-поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , про те що потерпілий ОСОБА_5 це її цивільний чоловік. працював продавцем в магазині її доньки на ТЦ «Барабашова» .В тому ж магазині працював продавцем ОСОБА_7 . На початку січня 2013 року після зняття залишків товару було виявлено нестачу і вона повідомила ОСОБА_7 про його звільнення з причин втрати довіри . 06.02.2013р. ОСОБА_7 з`явився до магазину та став збирати свої речі. Коли вона вийшла з магазину ОСОБА_7 замкнув двері , повернув до себе ОСОБА_5 та вдарив його кулаком в обличчя двічі а коли той впав на підлогу, став завдавати йому удари ногами по різним частинам тулубу. У супроводі охоронців торгового центру ОСОБА_5 і ОСОБА_7 направилися до відділку міліції.
-поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , про те, що у лютому 2013 р., вранці, знаходячись на ТЦ «Барабашова» м.Харкова, почула крик жінки , якою виявилася дружина ОСОБА_5 . Через крик вона звернула увагу і через вікна магазина побачила, як ОСОБА_7 рукою завдав удару ОСОБА_5 після чого , той впав . Його дружина намагалася відкрити двері ,але вони були зачинені з внутрішньої сторони. ОСОБА_5 залишився на підлозі, ОСОБА_7 був поряд з ним.;
поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що у лютому 2013 р., вранці, знаходилася на ТЦ «Барабашова» м.Харкова та почула крик ОСОБА_8 , яким вона зверталася до ОСОБА_12 , просила його припинити дії на відімкнути двері.Через вікна магазина побачила, що ОСОБА_5 лежав на підлозі , а ОСОБА_7 стояв над ним. ОСОБА_7 ногою завдав удар ОСОБА_5 по голові . У потерпілого на обличчі була кров.
- даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 щодо механізму та послідовність нанесення ударів, яких було завдано ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 ;
даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 щодо механізму та послідовність нанесення ударів, яких було завдано ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 ;
(.т.1 а.с.46-51, 57-63 )
-даними, які містяться у висновках судово-медичних експертиз №386-ая/13 від 07.02.2013р., та №1639-ая/13 від 10.06.2013 р. згідно з якими у гр-на ОСОБА_5 мали місце гостра закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалася струсом головного мозгу внутрішньочерепної гіпертензією та астеническим синдромом, яка утворилася у результаті травматичного впливу тупих твердих предметів та, не виключно, могла бути причинена в строк, відповідний тому який вказано засвідчуваним. За ступенем тяжкості дана черепно-мозкова травма відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (строком більш 6 днів, але менш, чим 3 тижні (21 день) (згідно п.п.2.3.2.а., п.п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.) .Крім того, у гр-на ОСОБА_5 мали місце три синця на обличчі: на лбу справа, на лівій щоці та у лівій підоковій області; синець на передній поверхні грудної клітини в области проекції грудини, синець на тильній поверхні лівої кисті, садно на тильній поверхні правої кисті, синець на передній поверхні лівого колінного суглобу, чтсленні садна на передній поверхні лівої гомілки, два садна та синець на передній поверхні правої гомілки, які виникли у результаті неоднократної дії тупих твердих предметів, можливо у строк, відповідний вказаному засвідчуваним, та які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ Украіни від 17.01.95р.).Згідно наявним медичним даним, у гр-на ОСОБА_5 встановлені ознаки травми шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця. Даний діагноз був підтверджений клінічно та рентгенологічно при первинному зверненні до врача-травматолога ХМКЛСНМП ім. проф. Мещанінова (консультативне заключення №10/564 від 06.02.2013г., висновка консультанта-рентгенолога ХОБСМЭ), а також підтверджений клинично та рентгенологічно при повторному зверненні до консультанта-травматолога ГУ «Институту патології хребта та суглобів ім. проф. M.І. Сітенко» НАМИ України (консультативне заключення травматолога від 20.05.13р., заключення консультанта-рентгенолога ХОБСМЭ).Характер та клинічні особливості даного ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця вказують на те, що він утворився у результаті травматичного впливу тупих твердих предметів, та, не виключно, могло бути причинено у комплексі з іншими пошкодженнями, зокрема, закрытой черепно-мозговою травмой та синцями на обличчі, тобто у строк, відповідний вказаному засвідчуваним.У гр-на ОСОБА_5 має місце несвіжий невправлений ротаційний підвивих атланта вліво з порушенням опорно-рухової функції шийного відділу хребта.За ступенем тяжкості, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця відноситься до категорії пошкоджень середнього ступеню тяжкості за крітерієм тривалості розладу здоров`я строком більш 3-х тижнів (більш, ніж 21 день (згідно п.п. 2.2.1. , п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № б МОЗ Украіни від 17.01.95р.).Тілесні ушкодження, які є у ОСОБА_5 , за своїм характером, локалізацією та механізмом утворення, є нетипичними для нанесення їх власною рукою. Характер та механізм виникнення пошкоджень у гр.. ОСОБА_5 є не характерними для їх виникнення при падінні з висоти власного росту на плоску поверхню.
(т.1 а.с.19-22, 52-55)
З урахуванням викладеного суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доказана повністю та дії його правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Доводи ОСОБА_7 та його захисника стосовно недопустимості в якості доказу даних отриманих при проведенні слідчого експерименту з потерпілим та свідком ОСОБА_8 , а також даних судово-медичних експертиз щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень , що встановлені у ОСОБА_5 дослідженні і суд вважає неспроможними з наступних підстав.
В клопотанні про визнання доказу недопустимим захисник обвинуваченого посилається на суперечність даних отриманих при проведені слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , а також «щодо даних про обставини подій, механізму локалізації та заподіяння тілесних ушкоджень». Захисник посилається « на фізичну неможливість реалізувати механізм нанесення тілесних ушкоджень та отримання тілесних ушкоджень, на які посилається свідок зважаючи на інженерні особливості конструкції приміщення» , а саме з причин меж робочої зони магазину 21-А4-23, що складає 0,5 Х 1,5 метрів, і виключає, на погляд захисника, можливість вчинення дій, які інкримінуються ОСОБА_7 та доводить недопустимість в якості доказу протоколів слідчого експерименту та висновку судово-медичного експерта №1638-ая/13. В обґрунтування надані фотокопії місця події станом на17.11.2014 року.
Проте з відповідними доводами захисника та обвинуваченого погодитися неможна. Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , які надано в судовому засіданні підтверджено , що 06.02.2013 року в приміщенні магазину №21-А4-23 ОСОБА_7 завдав потерпілому удари по обличчю, в наслідок яких той опинився на підлозі і продовжував побиття потерпілого руками та ногами. Факт нанесення двох ударів по обличчю потерпілому не спростовує і сам обвинувачений. Що стосується розбіжності показань свідка ОСОБА_8 щодо кількості завданих ударів руками та ногами та їх послідовності , згідно її пояснень вони обумовлені давністю подій та особливостями сприйняття у збудженому стані викликаного неправомірними діями обвинуваченого. Підстав для сумніву щодо об`єктивності та неупередженості висновків №386-ая/13 від 07.02.2013р., та №1639-ая/13 від 10.06.2013 р. судово-медичного експерту у суду немає. Що стосується доводів обвинуваченого та захисту стосовно фізичної неможливості падіння на підлогу магазина з причин обмеження його робочої зони, то вони нічим не доведені і необґрунтовані. Фотокопії місця події , які надано суду зроблено без визначення часу , місця та технічних засобів їх відтворення. Дані вимірювання вільної площі магазину, його робочої зони не наводяться. З пояснень свідків , яких було допитано в судовому засіданні , внутрішнє приміщення магазину на час подій було вільно від манекенів та частини товару, які ОСОБА_8 виставляла в зовнішньому проході між магазинами. Про це повідомила суду також свідок ОСОБА_13 , яку було допитано судом за клопотанням захисту. Тобто на час подій 06.02.2013 року , робоча зона магазину була більш вільною і потерпілий мав можливість опинитися на підлозі в тому стані, про який він повідомляв суду, а саме згорнувшись калачиком з тим, щоб зберегтись він травмування в наслідок ударів, які йому завдав обвинувачений. До того ж, доводи захисту щодо фізичної неможливості падіння потерпілого на підлогу ніяким чином не впливає на встановлення причинного зв`язку між діями обвинуваченого та встановленими у нього тілесними ушкодженнями , бо відповідно до висновку експерту вони є не характерними для їх виникнення при падінні з висоти власного росту на площину підлоги, і відповідно могли утворитися лише в результаті без посереднього фізичного контакту обвинуваченого з потерпілим. Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стосовно того, що ранком 6.02.2013 року вони бачили ОСОБА_5 і з ним було все гаразд , будь яких подій , або наслідків його побиття вони не спостерігали, біля магазину інших свідків не бачили суд сприймає критично з урахуванням того, що ОСОБА_13 мала конфлікт з ОСОБА_8 в часи коли працювала у неї в магазині та вимушена була скаржитися на неї . Свідок ОСОБА_14 стверджував, що 06.02.2013 року випадково опинився біля магазину , в якому працював ОСОБА_7 та потерпілий і не бачив будь яких подій та свідків , що мали можливість їх спостерігати, а в подальшому на прохання ОСОБА_7 з`ясовував для нього в службі охорони торговельного центру, в якому часі відкрився магазин де той працював. Показання даного свідка суд сприймає критично , вони суперечать показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та об`єктивним даним щодо тілесних ушкоджень встановлених у потерпілого. Показання даного свідка неможна вважати неупередженими бо вони з ОСОБА_7 разом тренуються в спортивному клубі та проводять дозвілля. З приводу висновку судово-медичного експерта №1638-ая/13.в судовому засіданні було допитано судового експерта ОСОБА_15 , який підтвердив висновки експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень встановлених у потерпілого ОСОБА_5 механізму їх утворення та причинного зв`язку з ударами , які йому було завдано обвинуваченим. Підстав для визнання відповідних доказів недопустимими, в порядку ст..89 КПК України , судом не встановлено.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про його особу.
Судом встановлено, що раніш ОСОБА_7 не судим, на обліку у психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується нейтрально.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує виключну зухвалість та демонстративність фізичного насильства до потерпілого як людини похилого віку , у присутності його цивільної дружини ,та колег за робочим місцем, ступеню тяжкості, суспільної небезпеки скоєного, даних, які характеризують особу обвинуваченого як людину агресивну , нестриману, суд вважає виправлення його має відбуватися в умовах ізоляції від суспільства. Суд вважає неможливим застосування до ОСОБА_7 міри покарання , що не пов`язане з позбавленням волі , як такої що не достатньою забезпечити його виправлення.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити тримання під вартою. Початок строку відбування покарання рахувати від 1.12.2015 року..
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 373 ч.2 , 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити -тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання рахувати від 1.12.2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст.72 КК України до часу відбування покарання врахувати період перебування ОСОБА_7 під вартою у співвідношенні один день попереднього ув`язнення дорівнюється двом дням позбавлення волі.
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя