ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9042/16-к
Провадження № 1-кс/201/5644/2016
УХВАЛА
17 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000535 клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на те, що 30 січня 2015 року на підставі Указу Президента України № 15 від 14 січня 2015 року ОСОБА_4 призвано за мобілізацією до Збройних Сил України.

20 березня 2015 року наказом № 49 командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка-водія 2 парашутно-десантного відділення 2 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За наведених обставин, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Однак, 27 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину без поважних причин, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляє, та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час тобто тривалістю понад один місяць.

Таким чином, 27 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, без поважних причин самовільно залишив військову частинуА1126, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час, тобто тривалістю понад один місяць.

За викладених вище обставин дії солдата ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад один місяць вчинене в умовах особливого періоду

30 липня 2015 року стосовно ОСОБА_4 винесене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Того ж дня, у зв`язку з неможливістю встановити місце знаходження ОСОБА_4 , його оголошено у розшук.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючі викладене, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.189-190 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати прокурору військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1