Справа № 190/996/16-к
Провадження №1-кп/190/65/16
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/190/65/16 (ЄРДР 0000210) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, має базову загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, військовонезобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02.03.2016 року приблизно о 15.00год ОСОБА_4 , керуючись корисливим умислом, спрямованим на крадіжку чужого майна, прийшов до сільськогосподарських угідь, які розташовані поблизу с.Миколаївка П`ятихатського району Дніпропетровської області. Знаходячись на полі, яке розташоване на території Троїцької сільської ради на відстані близько 1,5км. від с.Миколаївка П`ятихатського району у західному напрямку, та яке на підставі договору оренди від 15.07.2011 року знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_5 та використовується останнім для вирощування кукурудзи, ОСОБА_4 таємно зібрав початки кукурудзи сорту «Моніка» з неприбраного від врожаю поля, наламавши їх з рослин, загальною вагою 540 кг та заховав у лісопосадці поруч з полем. В цей же день приблизно о 17.30 год., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 на власному автомобілі марки «Москвич», державний номер НОМЕР_1 , повернувся до місця, де заховав качани кукурудзи, з метою перевантажити викрадене майно до автомобіля та розпорядитись ним за власним розсудом, проте був затриманий власником врожаю ОСОБА_5 , внаслідок чого злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі обвинуваченого.

За висновком товарознавчої експертизи № 32 від 11.04.2016 року своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1080,00 грн.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_4 обвинувачується у незакінченому замаху на викрадення чужого майна, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, відмовившись від дачі показань відносно себе на підставі ст.63 Конституції України.

Крім того обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем. Також ОСОБА_4 в судовому розгляді кримінального провадження заявив про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло. Добровільність подання вказаних заяв та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено судом в судовому засіданні

Прокурор проти заяв обвинуваченого не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове провадження не з`явився, надав 06.05.2016 року до суду заяву, в якій просив провести судове провадження за його відсутності, жодних матеріальних вимог до обвинуваченого потерпілий не має.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме - доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з цим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у незакінченому замаху на викрадення чужого майна, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступень тяжкості скоєного умисного злочину середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченого та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.

На підставі вищевикладеного, призначаючи покарання, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, з урахуванням положень ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід не обирався, речові докази згідно ст.100 КПК України слід залишити у потерпілого.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ 540кг початків кукурудзи, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1