Провадження № 1-кп/638/191/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 « Про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 29.03.2016 у виді позбавлення волі на підставі Закону України « Про амністію у 2014 році », -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2016 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням « Про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 29.03.2016 у виді позбавлення волі на підставі Закону України « Про амністію у 2014 році », зазначивши, що він 29.03.2016 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, з призначенням покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку з чим просив суд звільнити його від відбування покарання на підставі вказаного ЗУ « Про амністію у 2014 році ».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити, з підстав на які він в ньому посилаються.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, так як ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення після набрання чинності ЗУ « Про амністію у 2014 році », тому положення останнього не може бути до нього застосовано.

Суд, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 « Про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 29.03.2016 у виді позбавлення волі на підставі Закону України « Про амністію у 2014 році » є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України « Про застосування амністії в Україні » від 01.10.1996 № 392/96-ВР, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Приписами ч. 1 ст. 5 Закону України « Про застосування амністії в Україні » передбачено, що дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Частиною 1 статті 12 Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 № 1185-VII передбачено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 29.03.2016 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, з призначенням покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок суду на теперішній час не набрав законної сили у зв`язку з його оскарженням засудженим. ( а.с.а.с. 192-195, 201-203 ).

Також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вищевказаним вироком суду був визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке мало місце 08.05.2014, тобто після дня набрання чинності Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 № 1185-VII, який набрав чинності 19.04.2014.

Таким чином, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 5 Закону України « Про застосування амністії в Україні » та ч. 1 ст. 12 Закону України « Про амністію у 2014 році », дія зазначеного ЗУ « Про амністію у 2014 році » не поширюється щодо засудженого ОСОБА_4 , тому останній не підлягає звільненню від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 5 Закону України « Про застосування амністії в Україні » від 01.10.1996 № 392/96-ВР ( з відповідними змінами та доповненнями ), ст. 12 Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 № 1185-VII ( з відповідними змінами та доповненнями ), ст.ст. 85, 86 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 « Про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 29.03.2016 у виді позбавлення волі на підставі Закону України « Про амністію у 2014 році, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський райсуд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1