Справа № 455/1064/15-к
Провадження № 1-кп/455/16/2016
ВИРОК
Іменем України
12 травня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 31.08.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимості немає- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

а участю: сторони обвинувачення прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , потерпілого, він же і цивільний позивач ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 ;

сторони захисту обвинуваченого, він же і цивільний відповідач, ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 29 серпня 2015 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що знаходиться в с. Тисовиця Старосамбірського району Львівської області, , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс два удари в область голови ОСОБА_5 , після чого останні впали на землю та між ними почалася шарпанина, внаслідок чого потерпілому спричинено наступні тілесні ушкодження, а саме: рани та крововилив верхньої губи, множинні садна правого ліктевого суглобу, садно правого виска, множинні садна правої поясничної та надклубової ділянки, множинні садна лівого надпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта № 138 від 31.08.2015 року, відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження вину визнав частково та показав, що потерпілий першим безпричинно чіплявся до нього, обзивав його нецензурними словами, наніс йому декілька ударів ладонею по потилиці, у відповідь він йому наніс удар кулаком правої руки в ділянку голови у висок, другого удару в ділянку губи він йому не наносив, лише відштовхував його руками від себе, а також вони між собою шарпалися, приблизно 20-30 хвилин, їх розривав ОСОБА_9 , потерпілий казав, що він йому вибив зуби в цей же вечір, а також приходив до нього на наступний день, де знову йому сказав, що він, тобто ОСОБА_3 , вибив йому зуби, показав, що зубний мостик в ротовій порожнині вигнутий в середину. Вважає, що ОСОБА_5 міг розбити губу та вибити зуби, коли, від шарпанини з ним, він декілька разів падав на землю, на паркан обличчям. Стоматолог з с. Тисовиця витягнув 4 зуби, які були заламані до піднебіння, бо він не міг їсти. Цивільний позов потерпілого визнає частково, оскільки він немає таких великих грошей, які просить цивільний позивач, готовий і згідний йому відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 3 000.00 (три тисячі) гривень - за два зуби (керамічні зуби, оскільки він таки мав) , а моральну шкоду в розмірі 1 000.00 (одну тисячу гривень). Просив його суворо не карати, обрати мінімальну міру покарання, жалкує про вчинене, обіцяв більше не вчиняти жодних злочинів.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково, однак, його винність повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 29.08.2015 року біля 02 години він повертався від своєї бабусі, біля зупинки транспорту побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які двоє сиділи на лавочці. Вирішив підійти до них, так як ОСОБА_3 позичав свю курточку, яку він повернув його мамі, але порвану, про що нічого не сказав. Запитався у нього, чому він її порвав, похлопав його по плечі, але ударів не наносив, на що обвинувачений відповів йому нецензурною лайкою та наніс кулаком правої руки удар в ділянку голови в правий висок, рядом з бровою, від чого потекла кров, а також його штовхав та наніс ще один удар кулаком в зуби, була розбита губа, з рота потекла кров, від цього удару він втратив рівновагу та впав на землю, на плечі. Коли сказав, що він вибив йому 4 зуби, то ОСОБА_3 втік. Зуби були заламані всередину, трималися на корені, хиталися, в корені зуби були, у нього був поставлений місток. Свої позовні вимоги підтримав, надав покази, аналогічні, викладені ним в позовній заяві, просив суд їх задовільнити. На даний час протезування зубів ще не зробив, протезів вставляти не хоче, а хоче вставити імплантати.

З показів свідка ОСОБА_9 відомо, що 29.08.2015 року біля 02 години він сидів на лавочці разом з обвинуваченим на сільській зупинці в с. Тисовиця, пили пиво. До них підійшов ОСОБА_5 .. В ході розмови виникла суперечка між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 із-за курточки, яку, нібито, дав ОСОБА_5 . ОСОБА_3 , а останній її розірвав. ОСОБА_5 , який був випившим, вдарив ладонею руки ОСОБА_3 по затилку, щоб він не обманював його.Після цього вони два зчепилися через стіл, за яким сиділи один навпроти одного, стали шарпатися, вийшли із-за столу, та ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 кулаком правої руки в ділянку брови, ОСОБА_5 стояв на ногах, він їх двох розірвав, розділив. Після чого ОСОБА_3 повідомив, що у нього пропав хрестик, його шукали та не знайшли, потім вони знову зчепилися, впали на паркан, він знову їх розірвав та пішов шукати хрестик, вони хвилин 10 спорили, весь конфлікт тривав біля 40-ка хвилин. Очевидців, крім нього одного, більше не було. ОСОБА_3 ще раз ОСОБА_5 наніс удар кулаком в область челюсті в зуби, після чого ОСОБА_5 впав на плечі і повідомив, що в нього заламалися зуби. Він підійшов до нього і його підняв, а ОСОБА_3 пішов додому. Він особисто бачив, що з правої брови в ОСОБА_5 текла кров, бачив заламані зуби до піднебіння, передні, верхньої щелепи, два чи три зуби точно були зламані, з зубів чи губи текла кров. На другий день, зранку, до нього прийшов ОСОБА_5 і вони пішли до ОСОБА_3 , до його матері та батька, вони ОСОБА_3 та ОСОБА_5 домовилися підійти до лікаря-стоматолога в с. Тисовиця.

Крім показів потерпілого та свідка, які, на думку суду, є послідовними, логічними, повністю узгоджуються між собою, встановлені судом обставини підтверджуються зібраними на досудовому слідстві та дослідженими, безпосередньо, судом в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме вина обвинуваченого підтверджується наступним.

Протоколом(а.с. 3 мат.крим.пров.) з якого відомо, що 31.08.2015 року в журналі єдиного обліку і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області, було зареєстровано заяву ОСОБА_5 про те, що в ніч з 28.08.2015 на 29.08.2015 року, близько 02 години, на сільській дорозі ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів в обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Висновком експерта(а.с.18 мат.крим. провадж.), з якого вбачається, що в ОСОБА_5 виявлено слідуючі ушкодження: рана та крововилив верхньої губи, множинні садна правого ліктевого суглобу, садно правого виска, множинні садна правої поясничної та надклубової ділянок, множинні садна лівого надпліччя. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії твердих предметів: садна правого виска та верхньої губи зліва від дії кулаків, а множинні садна спини в результаті падіння та удару до твердих предметів. Пошкодження по давності утворення можуть відповідати часу 29.08.2015 року та відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження. При встановленні ступені тяжкості тілесних ушкоджень в потерпілого травма протезованих зубів не береться до уваги.

Судовий експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні вищевказаний висновок підтвердив.

Вказаний висновок експерта суд вважає достовірним і покладає його в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу його висококваліфікованим, компетентним експертом, що має достатній досвід та стаж експертної роботи, є не зацікавленим у справі експертом. Висновок в повній мірі узгоджується з іншими зібраними у справі доказами та не суперечить матеріалам справи.

Таким чином, сукупністю перевірених, досліджених у судовому засіданні доказів, доведена винність ОСОБА_3 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, в психіатричному чи в наркологічному кабінетах не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, виховувався в багатодітній сім`ї (а.с.23,24,25 мат. крим.провадження).

Обставинами, які помякшують покарання для ОСОБА_3 , суд визнає те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується з місця проживання.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не знаходить.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного й обставин, що пом"якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, посилання захисника на малозабезпеченість обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді громадських робіт, яке необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо цивільного позову ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди в сумі 170 000 гривень 00 копійок, суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази, розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом, та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми ЦПК України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

У відповідності із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, внаслідок протиправної поведінки щодо неї чи її близьких. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пред`явлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов до ОСОБА_3 в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 150 000.00 гривень - не підлягає задоволенню, так як така вимога є передчасною. Даним злочином є заподіяна потерпілому матеріальна шкода, так як лікування та відновлення здоров`я, мається на увазі лікування та вставлення імплантатів, потребує матеріальних витрат. Однак потерпілий не представив суду об`єктивних доказів на підтвердження понесених витрат, представлена лише довідка (а.с.17 крим. провадження), в якій зазначено рекомендації щодо відповідного лікування та матеріальні витрати, якщо таке буде лікування реалізоване потерпілим, тому в цій частині вимог слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що потерпілий на час розгляду справи витрат на лікування ротової порожнини(вставлення імплантатів чи протезування зубів) не проводив.

Щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 гривень підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні доведена винність ОСОБА_3 в умисному заподіянні йому легкого тілесного ушкодження. Очевидно, що цим злочином потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, фізичній болі, яку терпів потерпілий під час заподіяння йому тілесних ушкоджень та тривалий час після цього, вимушений відчувати великі незручності, дискомфорт та сильні моральні страждання, був порушений його звичний спосіб життя.

Враховуючи вище наведене, тяжкість та глибину страждань потерпілого, заподіяних умисними діями обвинуваченого, то на думку суду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з огляду на те, що обвинувачений ніде не працює, відсутність достатнього обґрунтування суми позову, розмір даного відшкодування слід визначити в сумі 3000.00 (три тисячі ) гривень, а не 20 тисяч гривень, як просить потерпілий в своїй заяві. В решті вимог потерпілого, як не підтверджених достовірними доказами та недостатньо мотивованими, слід відмовити.

Оскільки згідно п. 6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» потерпілий звільняється від сплати судового збору, то у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_5 уродженця та жителя АДРЕСА_2 , моральну шкоду в сумі 3000 (три) тисячі гривень 00 копійок, в решта вимог, - відмовити, а також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551(п`ятсот п`ятдесят однієї) гривні 20 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1