Провадження № 1-кс/344/3776/16
У Х В А Л А
15 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на відмову у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0003198 -

ВСТАНОВИВ:
в скарзі вказано, що скаржник звернувся до слідчого із клопотанням про одночасний допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та скаржника для з`ясування обставин зміни показань. Однак слідчий відмовив у задоволенні клопотання. Тому скаржник просив постанову слідчого скасувати та зобов`язати слідчого допитати з використанням відеофіксації ОСОБА_5 та провести одночасний допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та скаржника із захисником.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з підстав, що в ній зазначені.

В судовому засіданні слідчий заперечив скаргу з підстав відмови ОСОБА_5 від повторного допиту, вже здійснення допиту вказаної особи.

Судом встановлено наступні обставини.

23/08/2016 р. скаржник подав клопотання про одночасний допит ОСОБА_5 і скаржника, та про одночасний допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та скаржника.

29/08/2016 р. слідчий ОСОБА_4 ухвалив постанову про те, що у зв`язку із відмовою ОСОБА_5 від одночасного допиту та застосування відеозапису відмовив у одночасному допиті осіб, про що просив скаржник.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_5 ним повідомлено про обставини спірних подій щодо входу в приміщення третьої особи.

Відповідно до висновку від 13/08/2015 р. було допитано ОСОБА_5 , яким раніше допитано ОСОБА_7 і вказано на зміст відповідних показань. Сам ОСОБА_5 надав пояснення про те, що тілесні ушкодження будь-яким особам не завдавались.

Відповідно до ст. 352 КПК України перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючий з`ясовує чи отримав свідок пам`ятку про права та обов`язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також з`ясовує, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попереджає його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Отже свідок вправі відмовитись від давання показань з приводу себе.

Таким чином ОСОБА_5 законом гарантовано право на відмову від давання показань стосовно себе або стосовно обставин подій, в яких він брав участь, які в наступному можуть бути використані проти такої особи.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим повідомив суд про обставину подання ОСОБА_5 заяви про відмову від допиту.

В ст. 22 КПК України вказано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до п. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до п. 8 ст. 95 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів.

Отже будь-які показання, які надані не перед судом не можуть бути використані судом.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ст. 3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином будь-які показання осіб можуть надані виключно перед судом в тому числі і у формі одночасного допиту. Отже відсутні правові підстави для зобов`язання слідчого провести одночасний допит особи. Крім цього перед судом не спростовано право ОСОБА_5 на відмову від надання показань.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги відмовити;

Відповідно до ст. 309 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_1