УХВАЛА
21 вересня 2016 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина Російської Федерації, не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и в:
Заступник начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_6 звернулась в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
З клопотання вбачається, що 23 липня 2016 року, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем роботи ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, наніс останньому тілесні ушкодження, несумісні із життям, у вигляді численних забійних ран голови та колото-різаних поранень шиї і ушкодження лівої яремної вени, внаслідок чого наступила смерть ОСОБА_8 .
27 липня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
27 липня 2016 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він затриманий та поміщений до ІТТ Рівненського ВП ГУНП.
30 серпня 2016 року проведення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено СУ ГУНП.
Наступні строки досудового розслідування продовжені прокуратурою Рівненської області, до чотирьох місяців, а саме до 27 листопада 2016 року.
Вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме:
-показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших осіб, що перебували на прийомі у лікаря ОСОБА_8 у день вбивства, які надали аналогічні показання щодо присутності поруч місця роботи останнього невідомого чоловіка;
-пред`явленням ОСОБА_4 для впізнання по фотокарткам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які серед представлених їм осіб, вказали на особу ОСОБА_4 , якого вони бачили перед вбивством ОСОБА_8 ;
-висновком дактилоскопічної експертизи № 1.3. 607/16 від 29 липня 2016 року, згідно якого три сліди папілярних узорів рук, виявлені під час огляду місця події належить ОСОБА_4 ;
-висновком молекулярно-генетичної експертизи № 10/344 від 01 вересня 2016 року, згідно якого на двох недопалках, виявлених під час огляду прилеглої території до будинку, генетичні ознаки клітин на поверхнях недопалку збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_4 ;
-показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , який вказав про попередню підготовку до вбивства ОСОБА_8 , очікування зручного моменту для вчинення злочину, механізм нанесення тілесних ушкоджень та обставини розпорядження грошима, які він забрав після вбивства ОСОБА_8 ;
-слідчим експериментом з участю ОСОБА_4 , під час якого підозрюваний підтримав надані ним показанням під час допиту та відтворив обстановку та обставини вчинення вбивства ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, що свідчить про наявність ризику можливості здійснення останнім переховування від органів досудового розслідування, з метою ухилення від відповідальності. Крім того, не виключається наявність ризиків можливості здійснення підозрюваним ОСОБА_4 незаконного впливу на свідків, що може призвести до перешкоджання здійснення досудового розслідування.
У даному провадженні виконані можливі процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.
Разом з тим, закінчити розслідування у двохмісячний строк, неможливо, оскільки, необхідно провести процесуальні дії, що потребують додаткового часу, зокрема: провести допити всіх осіб, які перебували на прийомі у лікаря в день вбивства (приблизно 30 чоловік), з якими встановити, чи бачили вони ОСОБА_4 і якщо так визначитись із проведенням з останніми пред`явлення для впізнання підозрюваного, долучити до провадження висновки призначених експертиз, за результатами яких призначити інші необхідні експертизи, вирішити питання про перекваліфікацію діяння ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 115 на п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також прийняти процесуальне рішення щодо ОСОБА_4 , за фактом вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт з реєстром досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до чотирьох місяців до 18 год. 00 хв. 22 листопада 2016 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
27 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність достатніх даних, що заявлені ризики не зменшилися, наявні підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.
У п. 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" Європейського суду з прав людини вказував, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі. Після цього прокурори і суди не навели жодних підстав для продовження тримання заявника під вартою, лише зазначили, що запобіжний захід було обрано правильно. Проте, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. Інших підстав національні суди у цій справі не наводять. Крім того, національні владні органи не розглядали можливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою. Аналогічна позиція ЄСПЛ викладена і у п. 60 справи "Єлоєв проти України".
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно, оскільки необхідно провести процесуальні дії, що потребують додаткового часу, зокрема: провести допити всіх осіб, які перебували на прийомі у лікаря в день вбивства (приблизно 30 чоловік), з якими встановити, чи бачили вони ОСОБА_4 і якщо так визначитись із проведенням з останніми пред`явлення для впізнання підозрюваного, долучити до провадження висновки призначених експертиз, за результатами яких призначити інші необхідні експертизи, вирішити питання про перекваліфікацію діяння ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 115 на п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також прийняти процесуальне рішення щодо ОСОБА_4 , за фактом вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт з реєстром досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від відповідальності, незаконно впливати на свідків, що може призвести до перешкоджання здійснення досудового розслідування.
При з`ясуванні обставин, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 враховано його вік, стан здоров"я, репутацію, майновий стан, відсутній судимостей, останній не працює, не одружений, та тяжкість покарання за вчинення даного правопорушенння.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави,достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Однак, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає можливість не визначення слідчим суддею з врахуванням ст.ст. 177, 178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини, тому слідчий суддя відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,199,395 КПК України,суд
у х в а л и в :
Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю хутора Озірці, с. Поліське, Березнівського району, Рівненської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину Російської Федерації, не судимого, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до чотирьох місяців, а саме до 18 год. 00 хв. 22 листопада 2016 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1