УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні 5 липня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року,
в с т а н о в и в:

Цим вироком
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

та мешканця м. Севастополя, судимого вироком
Гагарінського районного суду м. Севастополя
від 27 травня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186,
ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК до покарання
у виді позбавлення волі на строк5 років,
засуджено за ст. 392 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, а на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 27 травня 2013 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8років.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою апеляційного суду вирок залишено без зміни.
ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він вчинив дії, що дезорганізують роботу установи виконання покарань, а саме напад на адміністрацію Ольшанської виправної колонії (ВК) № 53 управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, де він відбував покарання за вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 27 травня 2013 року, за таких обставин.

04 травня 2015року невідома особа через загорожу внутрішньої території ОСОБА_8 здійснила перекид забороненого пакунку, в якому згідно висновку експерта знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований вагою 2,514 г в перерахунку на суху речовину. Після виявлення даного факту працівники чергової зміни Ольшанської ВК з метою недопущення розповсюдження забороненої речовини серед засуджених, відшукавши пакунок із наркотичним засобом, забрали його до чергової частини.
Усвідомлюючи свої протиправні дії, 04 травня 2015року близько 22:30 год. засуджені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи разом, з метою дезорганізації роботи установи виконання покарання, самовільно залишивши локальні сектори своїх відділень, прибули до приміщення чергової частини, де в грубій та агресивній формі вимагали від працівників установи повернути їм пакунок із наркотичною речовиною, при цьому погрожували працівникам установи застосуванням насильства та стверджували, що у разі відмови вони з мотивів помсти організують масові заворушення та бунт серед засуджених.
Після цього ОСОБА_9 , знаходячись біля відділення № 9 Ольшанської ВК та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на дезорганізацію роботи установи виконання покарання, побачивши начальника відділу соціальнопсихологічної роботи ОСОБА_10 та молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_11 , які несли чергування, здійснив напад на них, чіплявся за одяг та штовхав працівників адміністрації, але був заспокоєний засудженим ОСОБА_12
О 00.50 год. 05 травня 2015 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи разом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на дезорганізацію роботи установи виконання покарання, серед засуджених відділення № 9 влаштували масові заворушення та безпорядки, підбурювавши останніх на бунт та здійснення нападу на адміністрацію установи. Засуджені, зламавши замки локальних секторів відділень, самовільно їх залишили, та натовп з близько 100 засуджених рухався в бік чергової частини, маючи при собі знаряддя для заподіяння тілесних ушкоджень (табурети, ніжки від табуретів та інше), чим було створено реальну загрозу негайного застосування насильства відносно представників адміністрації установи виконання покарання.
В результаті масових заворушень начальнику відділу охорони майору внутрішньої служби ОСОБА_13 , який знаходився на добовому чергуванні, засудженим ОСОБА_6 умисно спричинено тяжке тілесне ушкодження внаслідок удару ніжкою металевого табурету в область лівого ока.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. Стверджує, що доказів його винуватості матеріали провадження не містять, вирок ґрунтується на припущеннях. Указує, що під час завдання травми майору внутрішньої служби ОСОБА_13 він знаходився у своєму локальному секторі. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Як убачається з копій судових рішень, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.
Цей висновок підтверджується показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інших, які узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються даними протоколів огляду, висновками судово-медичної, судово-хімічної експертиз та іншими доказами.
За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4 за ст. 392 КК кваліфіковано правильно.
Наведені засудженим в апеляційній скарзі доводи за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Зі змісту скарги убачається, що в ній не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК.
Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,
п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2