Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2579/16-к
Провадження № 1-в/553/1074/2016
У Х В А Л А
Іменем України
28.07.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

представника колонії - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, засудженого:

- 04.03.2013 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 209 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією коштів отриманих злочинним шляхом у сумі 36 724 грн. 57 коп. із конфіскацією його всього особистого майна,

про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:
07 липня 2016 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення останнього від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 фактично відбув більше 3/4 строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Більш того, ОСОБА_6 , має гарантійний лист № 1/47 від 30.06.2016 року, про те, що ПП ОСОБА_7 готовий укласти з ним трудовий договір в момент звернення та прийняти на посаду постачальника з окладом в 3 500 грн. 00 коп..

В судовому засіданні захисник засудженого клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Прокурор та представник Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області № 64 заперечували проти задоволення клопотанням посилаючись на те, що ОСОБА_6 своїм ставленням до праці не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Судом встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.03.2013 року ОСОБА_6 визнано винним та засудженого за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 209 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією коштів отриманих злочинним шляхом у сумі 36 724 грн. 57 коп. із конфіскацією його всього особистого майна. Початок строку покарання вирішено рахувати з 01.02.2013 року. Вирішено долю цивільного позову, речових доказів та стягнуто судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 15 жовтня 2013 року вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.03.2013 року в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 209 КК України скасовано, а справу закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю в його діях складу даного злочину. ОСОБА_6 вирішено вважати засудженим за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання обраного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.03.2013 року. В іншій частині вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.03.2013 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Також, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави 21.01.2016 року задоволено клопотання ОСОБА_6 про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання. Зараховано ОСОБА_6 , в строк покарання, призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.03.2013 року строк попереднього ув`язнення за період з 01 лютого 2013 року по 15 жовтня 2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 21.01.2016 року про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення залишено без змін.

Як вбачається з характеристики, яка наявна в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_6 з 22.11.2013 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64). За час відбування покарання характеризується нестабільною поведінкою. За допущені порушену встановленого порядку відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Має одне заохочення. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконувати їх законні вимоги. За станом здоров`я працездатний. Не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань, до праці ставиться неоднозначно. Залучається до робіт по благоустрою території та приміщень установи, але власної ініціативи не проявляє. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», оволодів робітничою професією електрика в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Приймає участь у програмі диференційованого впливу «Правова просвіта». Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити вірні для себе висновки. У вільний час читає художню літературу, дивиться телепередачі. Підтримує зв`язки з братом, сестрою та сином шляхом телефонних розмов, спілкується раз в два місяці з ними на побаченнях, отримує від них посилки та передачі. За характером замкнений тривожний. Інтелектуально достатньо розвинутий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Вину у скоєному злочині визнає. Має виконавчий лист на суму 16 714, 70 грн., утримань не було. 16.10.2014 року на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії Ленінської районної ради м. Полтави засудженому було відмовлено в переведені до дільниці соціальної реабілітації, згідно ст. 101 КВК України, оскільки він не досяг належного ступеню виправлення. 16.08.2015 року на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії Ленінської районної ради м. Полтави засудженому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України по тій причині, що не досяг належного ступеню виправлення.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 , останній має 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 2 стягнення - за невиконання команди «Відбій» та не вихід на шикування засуджених, які погашені.
Згідно матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_6 підпадає під застосування ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку покарання 01.06.2016 року, однак із врахуванням подвійного розрахунку попереднього ув`язнення 2/3 строку припадає на 18.09.2015 року.
Часиною 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно - достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 3 ст. 81 КК України, визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, повинні містити характеристику, що відображає процес виправлення засудженого та стосується всього періоду відбування ним покарання, дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що засуджений своїм ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1