н/п 1-кс/640/5964/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 згідно з наказом голови правління АК «Харківобленерго» №1/320к від 11.10.2013 призначений на посаду начальника Чугуївського району електричних мереж (далі РЕМ) постійним працівником з 12.10.2013.
Відповідно до посадової інструкції начальника Чугуївського району електричних мереж (РЕМ) Харківських розподільчих електричних мереж (ХРЕМ) ОСОБА_7 зобов`язаний організовувати планування ремонтно-будівельних робіт будинків і споруд в межах доведених фінансових ресурсів, визначення способу та характеру проведення цих робіт на стадії формування річного плану з узгодженням з заступником технічного директора по розподільчим мережам та з відділом експлуатації будівель та споруд (ВЕБіС).
Таким чином, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді начальника Чугуївської РЕМ АК «Харківобленерго», є службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями. ОСОБА_7 будучи службовою особою, використовуючи свої службові повноваження, з корисливих мотивів, скоїв кримінальне правопорушення злочин, при наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2015 року ОСОБА_8 звернувся до начальника Чугуївського РЕМ АК «Харківобленерго» ОСОБА_7 , з метою підключення будинку до електромережі. ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем почав вимагати у ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 48 000 гривень за пришвидшення процесу підключення будинку до електромережі. ОСОБА_8 розуміючи, що для підключення будинку до електромережі буде змушений передати ОСОБА_7 грошові кошти, погодився на вимогу ОСОБА_7 передати йому вказану суму.
В подальшому, 28.07.2016 ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, за адресою: АДРЕСА_1 , одержав, а ОСОБА_8 у свою чергу передав грошові кошти у сумі 48 000 гривень у якості неправомірної вигоди, за пришвидшення процесу підключення будинку до електромережі.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
28.07.2016 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.
28.07.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий посилаючись на ч. 1 ст. 170 КПК України, вказав, що метою арешту рухомого майна підозрюваного ОСОБА_7 являється одним із засобів забезпечення кримінального провадження та з урахуванням того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КПК України, санкція якої передбачає можливу конфіскацію майна підозрюваного, слідство, враховуючи положення ст.170 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на вказане нерухоме майно, що належить на праві власності підозрюваному з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_7 необгрунтовано повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України, оскільки він не є суб"єктом злочину.
28.07.2016 о 18-19 год. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (а.с. 9-10).
Покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним за ч. 3 ст. ст. 368 КК України, передбачає додатковим покаранням конфіскацію майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 368 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7,107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованих транспортних засобів визначити СУ ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1