АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/682/14-к
Провадження №11-кп/791/597/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.190 України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , .

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28.03.2016 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солонці Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утримані малолітню дитину 2004 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 2 ст.190 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;

за ч. 3 ст.191 КК України до 3 років обмеження волі із забороною займатися діяльністю, пов`язаною з обліком, збереженням та управлінням матеріальними цінностями строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 років обмеження волі із забороною займатися діяльністю, пов`язаною з обліком, збереженням та управлінням матеріальними цінностями строком на 1 рік, з поміщенням обвинуваченого до кримінально-виконавчої установи відкритого типу без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення над ним нагляду і з обов`язковим залученням до праці.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволені частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 5 000 грн., на користь ОСОБА_7 212 820 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 1 176 грн. 96 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів та арешту майна.

УХВАЛИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з іншою особою, яку відповідно до ухвали Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.01.2016 року на підставі ст. 49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав (у зв`язку із закінченням строків давності) і кримінальне провадження відносно якої в цій частині закрито, переслідуючи єдиний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою ОСОБА_12 з яким у них виникли довірливі договірні відносини з приводу купівлі-продажу ? частини житлового будинку за АДРЕСА_3 , запевнивши останнього в правомірності своїх дій стосовно продажу вказаної частини будинку, однак не маючи наміру виконувати свої зобов`язання щодо оформлення документів та її продажу йому, діючи з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, у період часу з середини липня 2010 року до середини вересня 2010 року у світлий час доби частинами отримав від потерпілого ОСОБА_12 грошові кошти спочатку в сумі 5 000 доларів США за місцем його проживання: АДРЕСА_4 , а після зміни місця проживання потерпілим ОСОБА_12 - в АДРЕСА_1 , додатково отримав частину грошей в сумі 2 000 доларів США, а всього на загальну суму 7 000 доларів США, що відповідно курсу Національного Банка України, складає 55 357 грн. 40 коп., що в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений законодавством на 01.01.2010 року, і є значною шкодою, тим самим заволодівши зазначеною сумою грошей, розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 значну матеріальну шкоду у зазначеному розмірі, яка повністю відшкодована.

Крім того, ОСОБА_9 переслідуючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , з яким у нього склалися договірні відносини з приводу купівлі-продажу ? частини житлового будинку АДРЕСА_3 запевнивши останнього у правомірності своїх дій стосовно продажу вказаної частини будинку, однак не маючи наміру виконувати свої зобов`язання щодо оформлення документів та продажу її йому, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном 23 вересня 2010 року в ранковий час, знаходячись в автомобілі марки «Сузуки - грант Вітара» сріблястого кольору, розташованого біля двору житлового будинку АДРЕСА_3 , отримав від потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3 000 доларів США. Після чого, ОСОБА_9 , продовжуючи переслідувати єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом зловживання його довірою, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, на початку жовтня 2010 року у світлий час доби, знаходячись біля продуктового магазину «Альфа», розташованого по вул. Лісній в м. Цюрупинську Херсонської області, отримав від потерпілого ОСОБА_7 другу частину грошових коштів за купівлю-продаж ? частини будинку АДРЕСА_3 у сумі 3 000 доларів США, а на початку листопада 2010 р. у світлий час доби, знаходячись біля будинку, розташованого по АДРЕСА_5 отримав від потерпілого ОСОБА_7 останню частину грошей у сумі 2 000 доларів США. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_9 отримав від потерпілого ОСОБА_7 , трьома частинами, грошові кошти в загальній сумі 8 000 доларів США, що еквівалентно, згідно курсу Національного Банку України 63 320 грн., що в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений законодавством станом на 01.01.2010 року, і є значною шкодою, тим самим заволодівши зазначеною сумою грошей, розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 значну матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Також, ОСОБА_9 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , з яким у нього склалися довірливі договірні відносини в результаті купівлі-продажу частини житлового будинку АДРЕСА_3 , запевнивши останнього у правомірності своїх дій стосовно продажу вказаної частини будинку, однак не маючи наміру виконувати свої обов`язки щодо оформлення документів та продажу її йому, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном у період часу 19.01.2011 року в світлий час доби отримав від потерпілого ОСОБА_8 за місцем його проживання: АДРЕСА_4 , грошові кошти в сумі 4 000 грн., тим самим заволодівши грошима, після чого розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 в період часу з 10.03.2012 року по 01.06.2012 року, будучи орендарем магазину приватної фірми "Час", розташованої в АДРЕСА_4 , належної її директору ОСОБА_13 і виконуючи функції орендаря у вказаний проміжок часу, ігноруючи покладені на нього обов`язки, передбачені п. 4.2.3. договору оренди, укладеного 10.03.2012 року між ним і ОСОБА_13 про матеріальну відповідальність за ввірені йому товарно-матеріальні цінності, розпорядився довіреним йому товарно-матеріальними цінностями в особистих цілях.

Так, в період з 10.03.2012 року по 01.06.2012 року, ОСОБА_9 , перебуваючи в орендованому ним магазині, умисно, без відома і повідомлення ОСОБА_13 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, діючи повторно, привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності, а саме : 15 штук металевих труб, довжиною 4,3 м., діаметром, 57 мм. і вартістю 74 грн. 62 коп. кожна на загальну суму 4 738 грн. 32 коп., а також 2 рулони лінолеуму довжиною 76 м кожен і вартістю 37 грн. 20 коп. за 1 м2, на загальну суму 2 827 грн. 20 коп, заподіявши своїми діями потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду у загальному розмірі 7 565 грн. 52 коп.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню та просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 до 3 років позбавлення волі із забороною займатися діяльністю, пов`язаною з обліком, збереженням та управлінням матеріальними цінностями строком на 3 роки. Стягнути з ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 40 000 грн.

Апелянт звертає увагу на те, що заподіяна йому обвинуваченим матеріальна шкода не відшкодована, а стягнути розмір моральної шкоди є занадто заниженим.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню та просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 до 3 років позбавлення волі із забороною займатися діяльністю, пов`язаною з обліком, збереженням та управлінням матеріальними цінностями строком на 3 роки. Стягнути з ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 2 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована не відшкодування обвинуваченим йому матеріальної шкоди, та занадто заниженим розміром моральної шкоди стягнутої на його користь судом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Так доводи апеляційної скарги обвинуваченого мотивовані тим, що підготовче судове засідання було проведено без потерпілих, що є істотним порушенням вимог КПК.

Крім того, як на його думку судом не взяті всі дані про його особу, в результаті чого йому призначено занадто суворе покарання.

Також, апелянт вказує на безпідставність стягнення з нього на користь потерпілих матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційних скарг потерпілих та заперечували проти апеляційної скарги обвинуваченого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого і заперечували проти задоволення апеляційних скарг потерпілих, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судове провадження в першій інстанції відбувалося, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, що передбачає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та у такому випадку сторони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому доводи апеляційної скарги в частині кваліфікації та доведеності вини розгляду судом апеляційної інстанції не підлягають.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції, згідно до вимог ст.65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню доньку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, під наглядом у психіатра не знаходиться.

Виходячи з зазначених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_14 покарання у виді обмеження волі, визнавши таке покарання необхідним і достатнім для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

З урахуванням викладеного, доводи про призначення судом першої інстанції надмірно суворого покарання і необхідності його пом`якшення, як про те зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, чи надмірно м`якого покарання і необхідність його посилення, як про те стверджують апеляційних скаргах потерпілі є необґрунтованими.

Що стосується цивільного позову, то судом першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди враховано характер та глибину душевних, емоційних та моральних страждань, які переніс кожен із потерпілих, і відповідно ст.23 ЦК України справедливо стягнено суму моральної шкоди. З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вимоги апеляційних скарг потерпілих в щодо збільшення сум моральної шкоди, що підлягають стягненню, задоволенню не підлягають.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, в тому числі на які вказує в апеляційній скарзі обвинувачений, які б тягли за собою скасування чи зміну вироку відносно ОСОБА_9 не встановлено, тому, колегія суддів вважає, що підстав для зміни чи скасування вироку немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 191 КК України - без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: