Справа № 161/137/16-к
Провадження № 1-кп/161/122/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 19 травня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000267, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 06.01.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1.13.02.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.190 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт;

2.03.12.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.190 ч.2, 389 ч.2, 71 КК України до 2 років 10 днів обмеження волі;

3.04.02.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Волинської області вирок змінено, на підставі ст. 69, 70 ч.4 КК України остаточно призначено покарання у виді 2 років 2 місяців обмеження волі, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.06.2014 звільнений на підставі Закону України «Про амністію»;

4.02.04.2014 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі;

5.27.11.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 11.03.2015 близько 23.00 год., перебуваючи в с. Боголюби Луцького району, умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замка, проник в господарське приміщення домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав твердопаливний бойлер марки «КВУ-1» вартістю 350 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у інше приміщення.

Він же, повторно, 17.04.2015 близько 23.00 год., перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з баку автомобіля «Мерседес-Бенц», р.н. НОМЕР_1 , таємно викрав 50 л дизельного палива, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1100 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно.

Він же, повторно, 08.09.2015 близько 01.00 год., перебуваючи в с. Боголюби Луцького району, умисно, з корисливих мотивів, проник в гаражне приміщення домогосподарства, що по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав акумулятор потужністю 60 А вартістю 900 грн., газонокосарку зеленого кольору вартістю 430 грн., набір ключів, що зберігались у пластиковому ящику загальною вартістю 700 грн., компресор марки «Ростех» синього кольору на 50 л із встановленими на ньому пульверизатором «Ростех» та манометром зі шлангом загальною вартістю 3450 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 5480 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у інше приміщення.

Він же, повторно, 23.10.2015 близько 23.30 год., перебуваючи в с. Боголюби Луцького району, умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замка, проник в господарське приміщення домогосподарства, що по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав велосипед марки «Rabeneick» чорного кольору вартістю 2500 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у інше приміщення.

Він же, повторно, 28.10.2015 близько 02.00 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_6 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману потерпілого ОСОБА_9 , що виразилось у повідомленні недостовірних відомостей щодо наміру здійснення оплати за доставлені на замовлення товари, однак не маючи наміру виконувати вказану обіцянку, заволодів продуктами харчування та тютюново-горілчаними виробами останнього на загальну суму 257,03 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненими повторно.

Він же, повторно, 18.11.2015 близько 00.00 год., перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з баку автомобіля «Мерседес-Бенц», р.н. НОМЕР_1 , таємно викрав 40 л дизельного палива, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 660 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у приміщення, а також у вчиненні шахрайських дій щодо потерпілого ОСОБА_9 не визнав. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнав.

Суду дав показання про те, що інкримінованих злочинів він не вчиняв, ніяких речей в потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , кожного зокрема, не викрадав, а також не вчиняв шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_9 . Свідки та потерпілі його оговорюють, оскільки на них здійснювався тиск органом досудового розслідування. Просить його повністю виправдати.

Не зважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим в інкримінованих йому правопорушеннях, його винність у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка безпосередньо в судовому засіданні повідомила, що приблизно 12 березня 2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , виявила крадіжку належного їй твердопаливного бойлера марки «КВУ-1» з господарського приміщення, що було зачинене на замок. Зазначила, що нікому не давала ключів чи дозволу заходити у вказане господарське приміщення без її відому. Викрадений бойлер їй повернуто працівниками поліції, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання про те, що цікавився у своїх знайомих у кого можна придбати бойлер для обігріву води. При зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_4 , останній повідомив, що у нього в наявності є такий бойлер та запропонував його купити. Домовившись з обвинуваченим, він на власному автомобілі під`їхав до будинку поблизу місця проживання ОСОБА_4 , куди останній приніс вищевказаний бойлер, за який він заплатив обвинуваченому грошові кошти в сумі 200 грн. Ствердив, що йому не було відомо про те, що дана річ викрадена.

З протоколу огляду місця події з доданими фототаблицями від 29.11.2015 вбачається, що в ході огляду господарського приміщення в домогосподарстві свідка ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_7 , виявлено твердопаливний бойлер марки «КВУ-1» синього кольору, який оглянуто, вилучено, визнано речовим доказом у даному провадженні та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_10 .

Довідкою приватного підприємця « ОСОБА_14 » стверджується, що станом на 12.03.2015, ринкова вартість бувшого у використанні твердопаливного бойлера радянського виробництва, марки «КВУ-1» становить 350 грн.

По епізодах таємного викрадення майна 17.04.2015 та 18.11.2015, належного потерпілому ОСОБА_6 , винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні повідомив, що в 2015 році в період Пасхальних свят він разом з родиною поїхав в с. Куснище Любомльського району. Належний йому автомобіль марки «Мерседес-Бенц» залишив на території свого домогосподарства, що по АДРЕСА_3 . В баку вказаного автомобіля залишалось близько 110 літрів дизельного палива. Повернувшись додому, 20.04.2015 помітив сліди від стікання пального на баку автомобіля. Перевіривши вміст пального в баку, виявив крадіжку 50 літрів палива. Зазначив, що ключі від автомобіля постійно знаходились у нього, а тому ніхто не міг ними скористатись.

Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що аналогічний випадок крадіжки стався у нього в листопаді 2015 року. Прокинувшись вранці та вийшовши на вулицю, помітив, що у його автомобілі марки «Мерседес-Бенц» відчинені баки. Перевіривши їх на вміст, виявив відсутність 40 літрів дизельного палива. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що в минулому році у вечірню пору доби до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_4 та запропонував придбати дизельне паливо в кількості 10 літрів. Домовившись про ціну в сумі 100 грн., він погодився, придбавши вказане дизпаливо. При цьому, він ствердив, що у ОСОБА_4 немає власного автомобіля.

З протоколів огляду місця події з доданими фототаблицями від 20.04.2015 та 18.11.2015 вбачається, що в ході огляду території домогосподарства, що по АДРЕСА_3 , виявлено вчинення крадіжок дизельного палива з баків автомобіля марки «Мерседес-Бенц» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_6 в кількості, відповідно 50 та 40 літрів.

Довідкою генерального директора ТзОВ «Панхім» ОСОБА_16 №29/12-15-1 від 29.12.2015 стверджується, що станом на 17.04.2015 вартість 1 літра дизельного палива становила 21,60 грн., а станом на 18.11.2015 17,30 грн.

По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила, що на початку вересня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 допомагав її чоловіку по господарству. Одного дня, після від`їзду чоловіка у відрядження вона помітила, що приміщення гаража що на території їхнього домогосподарства по АДРЕСА_4 , зник акумулятор потужністю 60 А, який знаходився в автомобілі, газонокосарка зеленого кольору, набір ключів, що зберігались у пластиковому ящику та компресор марки «Ростех» синього кольору на 50 л, із встановленими на ньому пульверизатором марки «Ростех» синього кольору та манометром зі шлангом. Викрадений компресор марки «Ростех» синього кольору на 50 л, із встановленими на ньому пульверизатором та манометром зі шлангом їй повернуто працівниками поліції, інше майно не повернуто, збитки не відшкодовані, з приводу призначення покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердив покази потерпілої та повідомив, що обвинуваченому було відомо про його відсутність за місцем проживання в зв`язку з відрядженням. Зазначив, що ОСОБА_4 достеменно знав про розташування речей у гаражі, оскільки неодноразово там знаходився, допомагаючи по господарству, а також те, що гараж не зачиняється на замок.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дав показання про те, що на початку вересня 2015 року йому на мобільний телефон зателефонував товариш ОСОБА_19 та попросив завезти його в с. Боголюби Луцького району. Приїхавши у вказаний населений пункт, вони зустрілись з обвинуваченим ОСОБА_4 , у якого була річ, схожа на компресор, яку останній поклав у салон автомобіля. Після того, вони втрьох поїхали на вул. Ковельську м. Луцька, де раніше незнайомий йому чоловік купив вказаний компресор. В подальшому, підвезли ОСОБА_4 додому, де він розрахувався за надані послуги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 підтвердив покази ОСОБА_18 та повідомив, що на початку вересня 2015 року, він дійсно приїжджав разом з ОСОБА_18 до обвинуваченого ОСОБА_4 в с. Боголюби Луцького району, оскільки останній у телефонній розмові попросив допомогти продати компресор, який є у нього в наявності. Приїхавши у вказаний населений пункт, обвинувачений ОСОБА_4 приніс до автомобіля компресор, який вони поклали в салон та всі разом поїхали на вул. Ковельську м. Луцька, де його знайомий ОСОБА_20 , згідно попередньої домовленості, купив зазначену річ. Крім того ствердив, що того ж вечора ОСОБА_4 пропонував йому допомогти продати ще деякі інструменти, однак той відмовився.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засідання дав показання, що дійсно компресор, який у нього вилучили працівники поліції, попередньо повідомивши, що той викрадений, він купив поблизу магазину «ПАККО» у вечірню пору доби по вул. Ковельській м. Луцька у свого знайомого ОСОБА_19 за грошові кошти в сумі 800 грн., який приїхав на обумовлене місце на таксі.

З протоколу огляду місця події з доданими фототаблицями від 24.11.2015, вбачається, що в приміщенні кабінету №23 Луцького відділення поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області оглянуто добровільно наданий ОСОБА_20 компресор марки «Ростех» синього кольору, із встановленими на ньому пульверизатором та манометром зі шлангом, який було вилучено, визнано речовим доказом у даному провадженні та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 .

Довідками приватного підприємця « ОСОБА_14 » стверджується, що станом на 08.09.2015, ринкова вартість бувшого у використанні акумулятора потужністю 60А становить 900 грн., бувшої у використанні газонокосарки вітчизняного виробництва 430 грн., бувшого у використанні набору ключів у пластиковому ящику 700 грн., бувшого у використанні компресору марки «Ростех» на 50 л 3000 грн., бувшого у використанні пульверизатора «Ростех» - 300 грн. та бувшого у використанні манометра зі шлангом 150 грн.

По епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який, будучи допитаним в судовому засіданні повідомив, що ввечері, напередодні вчинення крадіжки, він поставив велосипед у прибудоване приміщення, що на території його домогосподарства по АДРЕСА_5 , яке зачинив на замок. Вранці наступного дня помітив, що на дверях зірваний замок та зник велосипед іноземного виробництва марки «Rabeneick» чорного кольору. Велосипед йому повернуто, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 дав показання, що приблизно у кінці жовтня 2015 року в парку напроти його домогосподарства в с. Боголюби Луцького району, помітив велосипед, який стояв у кущах. Забрав вказаний велосипед додому, з метою подальшого повернення володільцеві, в зв`язку з чим спілкувався з односельчанами з метою встановлення його власника. Через декілька днів, в ході розмови з обвинуваченим ОСОБА_4 , останній повідомив, що велосипед належить ОСОБА_8 , після чого він його повернув власнику.

З протоколу огляду місця події з доданими фототаблицями від 24.10.2015 вбачається, що у господарському приміщенні на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_5 , шляхом зриву навісного замка викрадено велосипед іноземного виробництва марки «Rabeneick» чорного кольору.

Протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями від 03.11.2015, який відбувся на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_5 , стверджується огляд велосипеду іноземного виробництва марки «Rabeneick» чорного кольору, який визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання законному володільцеві ОСОБА_8 .

З інформації УОАЗОР ГУНП у Волинській області, що містить картографічні дані зображення маршруту пересування обвинуваченого ОСОБА_4 , (до якого на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 20.10.2015 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю), у період з 22.09 год. до 23.59 год. 23.10.2015, чітко вбачається, що обвинувачений у зазначений час перебував на території подвір`я потерпілого ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_5 , де знаходиться господарське приміщення, з якого було викрадено велосипед марки «Rabeneick».

По епізоду вчинення шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_9 винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

Показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні повідомив, що працює водієм таксі на підприємстві «Євротаксі». З 27 на 28 жовтня 2015 року здійснював перевезення пасажирів на автомобілі марки «Опель Омега». Близько 02.00 години ночі від диспетчера надійшло повідомлення, в якому було вказано маршрут с. Боголюби м. Луцьк та номер мобільного телефону клієнта НОМЕР_2 . Передзвонивши на вказаний номер, чоловік, що підняв слухавку попросив здійснити кур`єрську доставку продуктів харчування (курку гриль, горілку, цигарки, кетчуп та воду) та повідомив місце доставки. Приїхавши на центральну вулицю с. Боголюби, до його автомобіля вийшов обвинувачений ОСОБА_4 , який, перевіривши, наявність придбаних товарів, забрав пакет та повідомив, що гроші винесе за кілька хвилин, коли повернеться з дружиною, оскільки їх необхідно завезти у м. Луцьк. Однак, в обумовлений час обвинувачений не повернувся. Просить задовольнити поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2015 вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 , серед інших осіб, вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, яка шляхом обману заволоділа товарами, придбаними на замовлення останнього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 дав показання, що в кінці жовтня 2015 року він разом з товаришем ОСОБА_19 обвинуваченим ОСОБА_4 відпочивали вдома у одного із знайомих ОСОБА_4 с. Боголюби Луцького районну, де вживали алкогольні напої. Того ж вечора обвинувачений попросив у нього свій телефон, щоб кудись зателефонувати. Наступного дня на його номер мобільного телефону НОМЕР_2 , зателефонував чоловік, який представився водієм таксі та повідомив, що з ним не розрахувались за вчорашню доставку товарів, яку було замовлено з даного номера телефону. В ході розмови таксист зауважив, що голос особи, яка робила замовлення був іншим. Після цього він / ОСОБА_22 / зрозумів, що ОСОБА_4 з належного йому телефону зробив замовлення на доставку товарів. Про факт даної розмови повідомив обвинуваченого, який запевнив, що владнає вказане питання з водієм таксі.

Свідок ОСОБА_19 підтвердив надані ОСОБА_22 покази та повідомив, що саме ОСОБА_4 брав у ОСОБА_22 телефон, з метою замовлення доставки товарів в службу таксі, однак не розрахувався за надані послуги. Крім того ствердив, що того вечора на столі з`явилась спиртні напої, продукти харчування та тютюнові вироби.

З відповіді служби таксі «Євро-таксі ЕРА», наданої на запит слідчого від 05.11.2015 вбачається, що 28.10.2015 отримано замовлення з номеру телефону НОМЕР_2 .

Копіями фіскальних чеків, наданих потерпілим ОСОБА_9 , підтверджується факт купівлі товарів 28.10.2015, зокрема, продуктів харчування та алкогольно-тютюнової продукції на загальну суму 257,03 грн.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв крадіжок майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , кожного зокрема, а також шахрайських дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 , оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинені ним кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , кожного зокрема, дані ними безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, кваліфікуючи його дії за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає.

Зважаючи на особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочину, за що відбував реальні міри покарання, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, вину у вчиненому не визнав та не розкаявся, збитки потерпілим не відшкодував, вчинені злочини, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії, відповідно, середньої тяжкості та тяжких злочинів, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає остаточне покарання в межах санкції ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, із застосуванням ст.ст. 70 ,71,72 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст. 1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_9 257 (двісті п`ятдесят сім) грн. 03 коп. завданої матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) грн. спричиненої моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.

Матеріальна шкода судом стягується з врахуванням матеріалів справи, розміру пред`явленого обвинувачення, підтвердження розміру завданої шкоди.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинуваченого, який вчинив злочини відносно потерпілих, виключно для задоволення своїх власних потреб, а також виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з дня затримання (03.12.2015) до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити при матеріалах кримінального провадження та законним володільцям.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України, призначивши покарання:

-за ст.185 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ст.190 ч.2 КК України у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття ОСОБА_4 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 27.11.2015 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 4 (чотири) роки 20 (двадцять) днів позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк тримання під вартою рахувати з 03 грудня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.12.2016 по день набрання вказаним судовим рішенням законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_9 257 (двісті п`ятдесят сім) грн. 03 коп. завданої матеріальної шкоди та 500 (п`ятсот) грн. спричиненої моральлої шкоди, а всього 757 (сімсот п`ятдесят сім) грн. 03 коп.

Речові докази:
-лазерний диск марки «TDK» залишити при матеріалах кримінального провадження;
-твердопаливний бойлер марки «КВУ-1», що переданий на зберігання потерпілій залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_10 ;

-велосипед марки «Rabeneick», що переданий на зберігання потерпілому залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_8 ;

-компресор марки «Ростех» синього кольору із встановленими на ньому пульверизатором «Ростех» та манометром зі шлангом, що переданий на зберігання потерпілій залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: