Справа № 164/2031/16-к
п/с 1-кп/164/99/2016
Категорія:
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року смт. Маневичі
Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Маневичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 12.08.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старосілля Маневицького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, раніше не судимий

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

В кінці березня 2016 року в вечірню пору доби, точну дату та час судом невстановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні літньої кухні, що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_6 один гумовий човен марки «Уфімка - 2», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №475 від 12.10.2016 становить 1 800 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, і суду показав, що в один з днів березня 2016 року, точної дати не пам`ятає, він маючи доступ до літньої кухні, що є складовою частиною господарства за адресою: село Старосілля Маневицького району Волинської області, де він раніше проживав, зайшов у приміщення даної літньої кухні. У вказаній літній кухні знаходились особисті речі його дядька ОСОБА_6 . Побачивши гумового човна, він вирішив забрати його в своє користування для того, щоб ловити рибу. Він розумів, що не має прав на даного човна і що його дії є незаконними. Взявши вказаного човна він заніс його до свого односельчанина ОСОБА_7 , де і залишив. Він розуміє, що його дії підпадають під ознаки злочину - крадіжка і просить його суворо не карати. У вчиненому розкаюється.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що в кінці березня 2016 року, точної дати він не пам`ятає, до нього по місцю проживання в с. Старосілля Маневицького району Волинської області прийшов його знайомий ОСОБА_8 , який приніс із собою гумового човна. ОСОБА_8 запропонував йому купити в нього цього човна. Вони погодили ціну 800 гривень та вирішили, що оплата буде проведена через деякий час по приїзду його, ОСОБА_7 з республіки Польша, куди він мав їхати за декілька днів. Приїхавши з республіки Польша він дізнався, що вказаний човен є викраденим та повернув його власнику ОСОБА_6 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 охарактеризувала обвинуваченого ОСОБА_4 з позитивної сторони та пояснила, що обвинувачений є її племінником, а потерпілий брат. Вважає, що потерпілий халатним ставленням до своїх речей винен у зникненні його майна. Обставин вчинення крадіжки їй невідомо, так як вона в цей час перебувала у лікарні. Вказана подія їй відома зі слів родичів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 охарактеризувала обвинуваченого ОСОБА_4 з позитивної сторони та пояснила, що обвинувачений є її племінником, а потерпілий брат. Вона перша дізналась від свого племінника ОСОБА_4 про те, що він забрав човна, який належить ОСОБА_6 та заніс його до ОСОБА_7 . Про це вона і повідомила свого брата ОСОБА_6 по телефону. Коли останній прибув в с. Старосілля, то викликав працівників поліції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 та показів свідків його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується іншими доказами, а саме;

-протоколом огляду місця події від 11.08.2016 року, згідно якого оглянуто літню кухню за адресою: АДРЕСА_2 , звідки був викрадений гумовий човен «Уфімка - 2», що належить ОСОБА_6 , човен на момент огляду знаходився в приміщенні літньої кухні,

-протоколом огляду предмету від 12.08.2016 року, згідно якого оглянуто гумовий човен «Уфімка - 2»,

-висновком експерта № 475 від 12.10.2016 року, згідно якого залишкова вартість гумового човна «Уфімка - 2» станом на кінець березня 2016 року, могла складати 1 800, 00 гривень,

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2016 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 вказав на місце вчинення викрадення човна та усній формі відтворив обстановку та обставини вчинення крадіжки вказаного човна.

Оцінивши, докази, які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості, так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому проваджені доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинене ним кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано органом досудового слідства і має всі ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст..65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено, оскільки обставина вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не визнається обвинуваченим та не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинення ним кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу підсудного, те що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, і вважає, що він заслуговує покарання у виді штрафу.
Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речовий доказ: гумовий човен марки «Уфімка - 2», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 слід повернути останньому.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
На майно арешт накладено не було.
Суд вважає за необхідне стягнути понесені судові витрати в рахунок відшкодування витрат на проведення у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи №475 від 12.10.2016, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в сумі 615 гривень 72 копійок.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 850 гривень.

Речовий доказ: гумовий човен марки «Уфімка - 2», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави суму 615, 72 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення по даному кримінальному провадженню судово - товарознавчої експертизи .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Маневицького районного
суду Волинської області ОСОБА_1 .