Справа № 450/1957/15-к Провадження № 1-кп/450/34/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 , захисника (представника цивільних позивачів) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000747 від 26.05.2015 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірменина, громадянина Вірменської Республіки, уродженця с.Личк Мартунинського району Вірменської Республіки, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого на посаді водія автотранспортних засобів у ТзОВ "Шляхбудсервіс - Д", одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не інваліда, військовозобов"язаного, не військовослужбовця, безпартійного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_9 , 26.05.2015 р. близько 13 год. 45 хв., керуючи технічно-справним транспортним засобом марки "Мерседес-Бенц" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним поблизу с.Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області в напрямку м.Києва, на 530 км. + 515 м. автодороги Київ-Чоп, грубо порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10 в частині термінів "головна дорога", "дати дорогу", "небезпека для руху", Р.2 п.2.3 підпунктів б, д, Р.10 п.10.1, Р.16 п.16.11 і дорожнього знаку приорітету 2.1 "дати дорогу" додатку 1, Р.33 "дорожні знаки" Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виїзді з другорядної автодороги Київ-Чоп на головну автодорогу Львів-Київ не дав перевагу в русі та здійснив зіткнення із транспортним засобом мотоциклом марки "МТ 10-36" номерний знак НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_10 , який рухався по головній автодорозі Львів-Київ у напрямку м.Київ і отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винність у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 26.05.2015 р. близько 13 год. 45 хв., він керував технічно-справним транспортним засобом марки "Мерседес-Бенц" номерний знак НОМЕР_1 та рухався ним поблизу с.Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області в напрямку м.Києва, на 530 км. + 515 м. автодороги Київ-Чоп. На перехресті автодоріг Київ-Чоп та Львів-Київ він зупинився і пропустивши транспортні засоби розпочав рух, а саме здійснював поворот ліворуч в напрямку м.Львова. Під час вказаного маневру він несподівано побачив, як по автодорозі Львів-Київ в напрямку до м.Києва у лівій смузі руху рухається мотоцикл. Виявивши вказаний мотоцикл він застосував гальмування однак зіткнення уникнути не вдалось. Після зіткнення він вийшов з належного йому транспортного засобу і надавав необхідну допомогу водію мотоцикла, який знаходився на проїзній частині дороги. Через деякий час приїхав автомобіль швидкої допомоги, який забрав потерпілого в лікарню, та працівники правоохоронних органів, які забрали у нього всі необхідні документи на керування транспортним засобом. У вчиненому щиро розкаюється, оскільки ним порушено Правила дорожнього руху України, і просить його суворо не карати. Цивільний позов, який уточнювався, заявлений до нього потерпілим ОСОБА_10 та законним представником ОСОБА_6 визнав частково і пояснив, що ним було сплачено потерпілому заподіяну моральну шкоду в розмірі 29000,00 грн. та в подальшому він бажає сплатити близько 10-15 тис. грн. Від надання допомоги потерпілому він не відмовлявся і обіцяє допомагати коштами. Дуже шкодує, що так відбулись події, та вибачився перед потерпілим за вчинене. Належний йому транспортний засіб повернутий на його зберігання. Після повернення працівниками правоохоронних органів усіх документів, в тому числі полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він відразу звернувся з заявою у страхову компанію.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що обставин дорожньо-транспортної пригоди він не пам"ятає, оскільки отримав травму голови і частково втратив пам"ять. Про вказану подію він дізнався від своїх родичів у приміщенні лікарні. Мотоцикл марки "МТ 10-36" номерний знак НОМЕР_2 він придбав напередодні у невстановленої особи і офіційно договір купівлі-продажу не укладав. Посвідчення на право керування транспортними засобами у нього немає. Навчається він у Львівському коледжі телекомунікацій та отримує стипендію, однак у зв"язку із травмою і станом здоров"я змушений був взяти академічну відпустку. Заявлений ним цивільний позов підтримує повністю, просить такий задовольнити, а також не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_9 , який частково відшкодував йому завдану шкоду в розмірі 29000,00 грн., та не позбавляти останнього права керувати транспортними засобами.

Допитаний в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди йому невідомі. Його син ОСОБА_10 після вказаної події отримав травму голови, яку оперували, частково втратив пам"ять і у нього загальмувався розвиток, який знаходиться на рівні дитини 12-13 років, однак вони вірять що буде покращення. Навчання сина у Львівському коледжі телекомунікацій, де останній отримував стипендію, довелось припинити і взяти академічну відпустку у зв"язку із травмою та станом здоров"я. Заявлений ним цивільний позов підтримує повністю, просить такий задовольнити, зокрема стягнути із страхової компанії витрати на лікування, відновлення мотоцикла, а саме все що підтверджено чеками, і моральну шкоду, в межах ліміту в сумі 11226,78 грн. та 5000,00 грн. З обвинуваченого ОСОБА_9 просить стягнути майнову шкоду в розмірі 1890,00 грн., зокрема благочинні внески сплачені їх родиною в лікарні під час проходження сином МРТ, а також моральну шкоду в розмірі 121000,00 грн., оскільки 29000,00 грн. такий вже їм сплатив. Тому в частині цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди в сумі 150000,00 грн. просить задовольнити частково, а також не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_9 та права керувати транспортними засобами. Вказані грошові кошти йому необхідні для подальшого лікування сина, яке буде тривалим. Крім цього, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 витрати на правову допомогу 16000,00 грн. та банківські витрати в розмірі 160,00 грн.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його винність стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину і його дії слід кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

Цивільний позов, який уточнювався, заявлений потерпілим ОСОБА_10 та законним представником ОСОБА_6 , а також їх клопотання щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу і банківських витрат, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Цивільними позивачами, зокрема потерпілим ОСОБА_10 та його законним представником ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов, який неодноразово уточнювався в межах кримінального провадження, до цивільних відповідачів (обвинуваченого) ОСОБА_9 і НАСК "Оранта" про відшкодування майнової та моральної шкоди. У позовній заяві цивільні позивачі просять стягнути з цивільного відповідача НАСК "Оранта" майнову шкоду в розмірі 11226,78 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а з цивільного відповідача ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 1890,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 150000,00 грн. Крім цього, просять стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 витрати на правову допомогу 16000,00 грн. та банківські витрати в розмірі 160,00 грн. Однак у процесі судового розгляду в судовому засідання встановлено, що ОСОБА_9 відшкодував потерпілому ОСОБА_10 29000,00 грн. моральної шкоди і цивільні позивачі просять стягнути з обвинуваченого лише 121000,00 грн., не змінюючи при цьому позовні вимоги в цій частині. В силу ст.128 КПК України, враховуючи неврегульованість кримінально-процесуальним законом процесуальних відносин між сторонами, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, до них підлягають застосуванню норми Цивільно-процесуального законодавства України.

За ч.2 ст.187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки "Мерседес-Бенц" номерний знак НОМЕР_1 застрахована в НАСК "Оранта" відповідно до полісу №АЕ/3770330 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який станом на 26.05.2015 р. діяв. Згідно зазначеного полісу страхування ліміт відповідальності страховика (страхова сума) становить 100000,00 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров"ю та 50000,00 грн. за шкоду заподіяну майну. Цивільними позивачами не представлено суду доказів, що вони звертались до страховика із заявами про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати, як це визначено в п.35.1 ст.35 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому позовні вимоги до цивільного відповідача НАСК "Оранта" є передчасними і в цій частині стягнення майнової та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно положень ст.22 ЦК України збитками, як один із різновидів завданої майнової шкоди, закрема є втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1195 ч.ч.1, 2 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я фізичній особі, зобов"язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров"я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Однак, судом встановлено, що копії фіскальних чеків, які долучено до матеріалів справи, є датовані роком, який передував події, а саме 2014 р., а також із частини таких не можливо зрозуміти час вчинення такої операції та що саме ті медикаменти, які зазначені у фіскальних чеках, призначалися цивільному позивачу (потерпілому) ОСОБА_10 .

Таким чином вимоги у цій частині щодо відшкодування майнової шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, як і благочинні внески, які не є обов"язковими.

Щодо вимог про відшкодування завданої моральної шкоди, то відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.5 ППВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наказом від 12.01.2016 р. №5-ст. Львівського коледжу Державного університету телекомунікацій потерпілому ОСОБА_10 надано академічну відпустку у зв"язку із станом здоров"я.

Як вбачається з матеріалів справи, діями цивільного відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_9 , цивільному позивачу (потерпілому) ОСОБА_10 було завдано ушкодження здоров"я, що спричинило необхідність здійснення тривалого лікування і в свою чергу спричинило моральні переживання у зв"язку з ушкодженням здоров"я, порушення нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного життя, на підставі чого останній змушений взяти академічну відпустку.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав цивільний позивач (потерпілий) ОСОБА_10 , характер немайнових втрат, їх тривалість та можливість відновлення, з урахуванням інших обставин справи, зокрема стану здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих (навчальних) стосунках, виходячи із засад справедливості та розумності, суд оцінює розмір моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_10 , в сумі 100000,00 грн.

Щодо вимог про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 витрат понесених на правову допомогу в розмір 16000,00 грн. та 160,00 грн. банківських послуг, то такі підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу, витрат, пов"язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, витрат, пов"язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, витрат, пов"язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов"язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стаття 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту , порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно угоди про надання правової допомоги №21 від 03.07.2015 р. та акту виконаних робіт (послуг) від 13.10.2015 р. згідно угоди №21 від 03.07.2015 р. вбачається, що адвокат (представник цивільних позивачів) ОСОБА_8 затратив час на виконання робіт (консультації щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, представлення інтересів неповнолітнього потерпілого під час досудового розслідування), а саме 8 год.

Згідно угоди про надання правової допомоги №26 від 13.10.2015 р. та акту виконаних робіт (послуг) від 09.02.2016 р. згідно угоди №26 від 13.10.2015 р. вбачається, що адвокат (представник цивільних позивачів) ОСОБА_8 затратив час на виконання робіт (консультації щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, написання позовної заяви, написання змін до позовної заяви, написання клопотання про стягнення коштів, збір та пошук доказів, представлення інтересів неповнолітнього потерпілого під час досудового розслідування), а саме 24 год.

Згідно наданих суду документів, а саме квитанції №15193626 від 09.02.2016 р., законний представник потерпілого ОСОБА_6 здійснив процесуальній витрати на правову допомогу відповідно до договору №26 від 13.10.2015 р. у розмірі 12000,00 грн., та квитанції №15193598 від 09.02.2016 р. здійснив процесуальній витрати на правову допомогу згідно договору №21 від 03.07.2015 р. у розмірі 4000,00 грн., що в сукупності становить 16000,00 грн., а тому такі документально підтверджені витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Вимоги про стягнення витрати на комісію за прийняття вищевказаних платежів у розмірі 120,00 грн. та 60,00 грн., згідно квитанцій №15193627 від 09.02.2016 р. і №15193599 від 09.02.2015 р., не відносяться до процесуальних витрат, відповідно до ст.118 КПК України, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, з обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_9 слід стягнути на користь потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_10 заподіяну моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. та на користь законного представника (цивільного позивача) ОСОБА_6 понесені процесуальні витрати в розмірі 16000,00 грн.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, який раніше не судимий, пом"якшуючу покарання обставину як щире каяття, визнання своєї винності та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, який посередньо характеризується за місцем реєстрації та проживання, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, працює на посаді водія автотранспортних засобів у ТзОВ "Шляхбудсервіс - Д", приходить до переконання обрати покарання в межах санції статті у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням.

Суд приходить до висновку не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_9 позбавлення права керувати транспортними засобами з підстав, що наявне право є його єдиним джерелом заробітку і сприятиме у найкоротші строки відшкодуванню потерпілому ОСОБА_10 та законному представнику ОСОБА_6 завданої шкоди і процесуальних витрат.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 5528,70 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в доход держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні, оскільки обраний обвинуваченому ОСОБА_9 домашній арешт припинив свою дію 01.10.2015 р.

Речові докази, зокрема транспортний засіб марки "Мерседес-Бенц" номерний знак НОМЕР_1 , який згідно розписки обвинуваченого ОСОБА_9 ним отримано 03.07.2015 р., слід вважати повернутим останньому, а транспортний засіб мотоцикл марки "МТ 10-36" номерний знак НОМЕР_2 , щодо якого відсутні докази про його отримання, слід повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_9 звільнити від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, праці та навчання, періодично з"являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 5528,70 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 заподіяну моральну шкоду в розмірі 100000,00 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_9 на користь законного представника ОСОБА_6 процесуальні витрати в розмірі 16000,00 гривень.

Речові докази, зокрема транспортний засіб марки "Мерседес-Бенц" номерний знак НОМЕР_1 - вважати повернутим засудженому ОСОБА_9 , а транспортний засіб мотоцикл марки "МТ 10-36" номерний знак НОМЕР_2 - повернути потерпілому ОСОБА_10 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1