Дата документу Справа № 320/1943/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/1943/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/952/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000011 від 01 січня 2015 р., за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілого-адвоката ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок та постановити новий, яким визнати його винним за ст.118 КК України, та дати оцінку його діям за цією статтею. В доповненні до апеляції від 04.05.2016 р. просить скасувати ухвалу від 20.04.2016 р., якою безпідставно припинено його ознайомлення з матеріалами кримінальної справи (т.2 а.с.38);

- представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок щодо ОСОБА_6 , постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, оскільки призначене обвинуваченому покарання є занадто м`яким, вину він не визнав, під час досудового розслідування намагався вину перекласти на сусіда ОСОБА_10 , щоб уникнути відповідальності, просить врахувати, що ОСОБА_6 постійно притягувався до адміністративної відповідальності за побиття свого батька;

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок відносно ОСОБА_6 і закрити дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, оскільки він діяв в межах необхідної оборони, захищаючись від батька; або змінити вирок, перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст.121 КК України на ст.124 КК України і призначити йому покарання в межах санкції цієї статті, оскільки обвинувачення ОСОБА_6 в оскаржуваному вироку грунтується тільки на припущеннях, і у вироку не наведені мотиви вчинення даного кримінального правопорушення.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі; строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання з 12 січня 2015 року; запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою; зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 січня 2015 року по 14 березня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_6 засуджено за те, що 01.01.2015 р. приблизно о 17-40 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку АДРЕСА_1 в ході сварки на ґрунті особистої неприязні, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_11 , який є особою похилого віку, не менше восьми ударів руками, ногами та невстановленим в ході досудового розслідування предметом в область голови, шиї, обох надпліч, правої голені, задньої поверхні грудної клітини, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді:

*закритої черепно-мозкової травми - вдавленого переламу частини правої скроневої кістки з численними крововиливами в місці перелому, потиличної частки, правої і лівої лобових часток, на верхній поверхні мозочка; повних поперечних переламів обох носових кісток; ран, синців, крововиливів в м`які тканини голови; крововиливу в білкову оболонку очей, з`єднувальні оболонки правого ока, а також під слизові оболонки губ; садна спинки носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 29 від 09.01.2015 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння;

*синця, крововиливу в м`які тканини шиї, синців надпліч, саден правої гомілки, крововиливу в м`які тканини задньої поверхні грудної клітини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

08.01.2015р приблизно о 19 год. в приміщенні реанімаційного відділення Комунальної установи ТМО «Мелітопольської міської багатопрофільної лікарні інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області від закритої черепно-мозкової травмі (вдавленого перелому лускатої частки правої скроневої кістки з крововиливом над та під оболонки головного мозку), внаслідок ускладнення її набряком, дислокацією головного мозку, настала смерть потерпілого ОСОБА_11 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у повному обсязі підтримали свої апеляції за зазначених в них підстав, вважають, що суд безпідставно не взяв до уваги, що зазначені у вироку тілесні ушкодження ОСОБА_6 наніс батьку, захищаючись від його нападу, про що свідчить синець під оком; крім того, обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу від 20.04.2016 р. про припинення його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки не ознайомлення з матеріалами позбавило його можливості належним чином підготуватися до апеляційного розгляду, при цьому зазначив, що він має вищу освіту, але для ознайомлення з матеріалами справи у нього не було належних умов;

- представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 , заперечуючи проти апеляцій обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , підтримав доводи своєї апеляції, просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 10 років позбавлення волі, оскільки ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння скоїв тяжкий злочин у відношенні свого батька, не розкаявся, перекладав свою провину на сусіда ОСОБА_10 , просить врахувати рішення суду, згідно якого ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення протизаконних дій щодо батька;

- прокурор ОСОБА_9 , заперечуючи проти апеляцій, вважає вирок щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим,

Заслухав доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні зазначеного у вироку злочину засновані на досліджених у судовому засіданні доказах, яким дана належна оцінка у вироку, і є обґрунтованими.

Так, згідно рапорта помічника чергового міліції 1.01.2015р. о 17-40 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_11 про те, що його син ОСОБА_6 вчинив сварку ( т.1 а.с.109).

Із рапорта оператора 102 від 09.01.2015 р. випливає, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поступив до лікарні 1.01.2015 в 19-00 год. з переламом черепа, кома, алкогольне сп`яніння, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в 17 год. 20 хв. (а.с.146).

За висновком судово-медичного експерта № 29 від 09.01.2015р. при експертизі трупа ОСОБА_11 були виявлені: вдавлений перелам лускатої частини правої скроневої кістки; епідуральний крововилив у проекції зазначеного перелому об`ємом 1 мл; субдуральний крововилив у проекції описаного перелому, а також, відповідно середньої черепної ямки праворуч, задньої черепної ямці праворуч і ліворуч, об`ємом 15 мл; субарахноїдальні крововиливи: конвекситальної поверхні правої скроневої частки з переходом на праву тім`яну долю і базальну поверхню правої скроневої частки; на конвекситальній поверхні правої потиличної частки з переходом на її базальну поверхню і полюс; на конвекситальній поверхні лівої потиличної частки з переходом на її базальну поверхню і полюс; на конвекситальній поверхні правої і лівої лобових часток; на верхній поверхні мозочка; повні поперечні переломи обох носових кісток; рани, синці, крововиливи в м`які тканини голови; крововилив в білкову оболонку очей, з`єднувальні оболонки правого ока, а також під слизові оболонки губ; садно спинки носа; повні поперечні переломи ребер: ліворуч - 4-8 від серединно-ключичної до передньо-пахвової лінії; праворуч - 7-9 по серединно-ключичної лінії; синці, крововиливи в м`які тканини шиї, синці надпліч, садна на правій гомілки, крововиливи в м`які тканини задньої поверхні грудної клітини; закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_11 , яка призвела до набряку, дислокації головного мозку - небезпечному для життя та що призвело смерть ускладненню, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, полягає в прямому зв`язку з наступом смерті; перелами ребер мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, в причинному зв`язку зі смертю не перебувають; синці, крововиливи в м`які тканини шиї, синці надпліч, садна правої гомілки, крововиливи в м`які тканини задньої поверхні грудної клітини мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в заподіяної зв`язку зі смертю не перебувають; всі ушкодження у ОСОБА_11 утворилися по механізму тупої травми: вдавлений перелам лускатої частини правої скроневої кістки утворився від травматичного впливу твердого тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею у вказану область голови (судячи по зовнішньому вигляду, локалізації та характеру ушкоджень); повні поперечні перелами обох носових кісток з ознаками стиснення на передніх їх поверхнях утворилися в місцях впливу травмуючої сили з напрямком вектору спереду назад; перелами 7-9 ребер праворуч серединно-ключичної лінії з ознаками стиснення на зовнішніх їх поверхнях та розтягування - на внутрішніх, є локальними, утворилися в місцях травматичних впливів; переломи 4-8 ребер ліворуч від серединно-ключичної до передньо-пахвової лінії з ознаками стиснення на внутрішніх та розтягування - на зовнішніх їх поверхнях, є конструкціонними, утворилися на віддалі від місць травматичного впливу; рани (з нерівними краями, з закругленими кінцями), синці, крововиливи в м`які тканини, а також під слизову оболонку губ, в білкову оболонку очей, з`єднувальні оболонки правого ока утворилися в місцях впливу тупих предметів або при ударах о такі предмети, садна - від дії тупих предметів по дотичній; всі ушкодження, окрім переломів ребер, утворилися за життя незадовго до надходження в стаціонар 01.01.2015 о 19-00 год.; ушкоджень, характерних для їх заподіяння власною рукою, а також характерних для самозахисту на трупі ОСОБА_11 не виявлено; комплекс тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_11 не є характерним для одноразового падіння на поверхню, в тому числі після надання тілу додаткового прискорення удару, поштовху (т. 1 а.с.114-125).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили наявність конфліктів у сім`ї між ОСОБА_15 та батьком.

Згідно протоколу огляду місця події від 01.01.2015 р. в будинку АДРЕСА_1 місця розташування речей не порушені (т.2 а.с.110).

В ході обшуку від 21.01.2015 р. за зазначеною адресою було вилучено два молотка (т.1 а.с.128-137). Відповідно до висновку експерта № 90 від 27.02.2015р. дірчастий перелом правої скроневої кістки від трупа ОСОБА_11 має ознаки дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею; беручи до уваги явну невідповідність розмірних характеристик ударної поверхні представленого на експертизу молотка № 1 і дірчастого переламу, можливість утворення даного ушкодження від дії зазначеного молотка виключається; враховуючи конструкційні особливості представленого на експертизу молотка № 2, а також морфологічні особливості дірчастого переламу, що має ознаку утворення від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, експерт вважає, що можливість утворення ушкодження від дії зазначеного молотка не виключається ( т.1 а.с.141-145), але за висновком експерта № 91 від 23.02.2015р. при судово-цитологічному дослідженні робочої частини двох молотків (об`єктів № 1,2) кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені (т.1 а.с.139-140).

За висновком медичного огляду № 2 від 01.01.2015р. обвинувачений ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.а.с. 169.

Згідно показань в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , він після розлучення батьків, проживав з батьком ОСОБА_11 , відносини з яким не склалися. 01.01.2015р. близько 20 години вони з дружиною повернулися додому від друзів. Батько чекав у коридорі. Жінка пішла вперед до кімнати, а він спитав, чому в домі холодно, і нагнувся розв`язати шнурки, в цей момент батько висловився нецензурно та наніс йому один удар зверху вниз в праве око, а потім - ногою в груди. Він в сидячому стані відпихнув батька, той упав навзнак, правим боком ударився об тумбочку чи бойлер, піднявся та знову почав розмахувати кулаками; він вдруге його штовхнув, батько упав так само. Піднявшись, батько пішов до кухні, де знову сам упав обличчям донизу. Дружина викликала швидку допомогу, батька забрали та поклали до лікарні, він купував йому ліки, приходив до лікарні. 09.01.2015 йому повідомили, що батько помер. Аналогічні пояснення щодо обставин кримінального правопорушення ОСОБА_6 давав і при проведенні слідчого експерименту 20.01.2015р. за участю його захисника адвоката ОСОБА_16 , спеціалістів з криміналістики - ОСОБА_17 , з судової медицини ОСОБА_18 ( т.1 а.с. 161-165), якихось зауважень щодо відсутності зазначених спеціалістів на слідчому експерименті від учасників експерименту не надходило.

Проте, свідок ОСОБА_19 зазначив в суді, що 01.01.2015р., коли він у складі слідчо-оперативної групи приїхав за місцем мешкання сім`ї Переверза, потерпілий ОСОБА_11 вже був у лікарні, а ОСОБА_6 повідомив йому про те, що про побиття батька він дізнався, коли перебував у гостях, що до побиття батька він не причетний.

Свідок ОСОБА_20 показав, що між ним та обвинуваченим дуже неприязні відносини, обвинувачений звинуватив його в тому, що він міг побити його батька. Працівники міліції відбирали від нього пояснення з цього приводу та перевіряли його алібі 01.01.2015. Потерпілий з будь-якого приводу викликав міліцію. У двір, в якому проживали потерпілий та обвинувачений, могла зайти тільки добре знайома їм людина, так як двір охоронявся собаками та стояв глухий паркан.

Свідок ОСОБА_21 , сестра обвинуваченого та донька загиблого, охарактеризувала брата з негативної сторони, оскільки у родині всі його боялися через його кримінальне минуле.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 4.11.2010 року за позовом батька ОСОБА_11 . ОСОБА_6 був виселений за неможливістю спільного проживання з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (т.2 а.с.55-58).

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 своєї вини, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дана належна оцінка у вироку та показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що 01.01.2015р. під час його чергування у черговій частині Мелітопольського MB він прийняв повідомлення від потерпілого ОСОБА_11 про те, що вдома його син вчинив сварку, на це повідомлення виїхала патрульна машина, а після повідомлення з лікарні з приводу потерпілого ОСОБА_11 - оперативна група.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оброни, оскільки він двічі відштовхував від себе батька, який наніс йому один удар в око, та удар в груди, від його поштовхів батько падав та вдарявся головою об тумбочку чи бойлер; а також аналогічні показання свідка ОСОБА_23 судова колегія вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються: висновком експерта № 137 від 26.02.2015 р. про те, що весь комплекс тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_11 не міг виникнути при обставинах, зазначених ОСОБА_6 на слідчому експерименті ( т.1а.с.166-167), показаннями в судовому засіданні судмедексперта ОСОБА_24 , який підтвердив ці висновки, та зазначив, що утворення вдавленого переламу чешуйчатої частини правої скроневої кістки при падінні на площині з ударом об вугол металевого обігрівача або його край, дерев`яну тумбу, як зазначив ОСОБА_6 під час слідчого експеримента, виключається; рапортом помічника чергового міліції про те, що 1.01.2015р. о 17-40 надійшло повідомлення ОСОБА_11 про те, що його син ОСОБА_6 вчинив сварку ( т.1 а.с.109); поясненнями в судовому засіданні експерта ОСОБА_25 , про те, що після затримання обвинуваченого він оглядав його, при цьому ОСОБА_6 не скаржився на болі та тілесні ушкодження в області грудної клітини;

висновком судмедексперта № 61 від 13.01.2016р., згідно якого будь-яких тілесних ушкоджень на грудній клітині у ОСОБА_6 при огляді 09.01.2015р. не виявлено; висновками лікарів-рентгенологів ММЛ № 2 ЗОКЛ на оглядовій рентгенограмі лівої половини грудної клітини на ім`я ОСОБА_6 від 11.01.2016р. ніяких ознак як «свіжих», так і давніх переламів ребер зі слідами зрощення (консолідації) не виявлено (т.1 а.с.247-248); висновком судово-медичної експертної комісії № 37/к від 04.03.2016р., згідно якого на рентгенологічному знімку лівої половини грудної клітини від 11.01.2016 р. на ім`я ОСОБА_26 достовірних ознак кістково-травматичної патології і ознак консолідації (загоєння переломів) не виявлено (т.2 а.с.37-40);

За висновком судово-медичної експертизи № 19 від 09.01.2015р. у обвинуваченого виявлено лише тілесне ушкодження в області нижньої повіки правого ока (т.1 а.с.168), а твердження обвинуваченого про те, що батько бив його ногами в область грудної клітини і у нього було зламане ребро, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі зазначених доказів суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України. При цьому суд дав і належну оцінку непослідовності у показаннях ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування та судового розгляду щодо обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що ні орган досудового розслідування, ні суд не встановили мотиву вчинення зазначеного кримінального правопорушення, судова колегія вважає безпідставним, оскільки як в обвинувальному акті, так і у вироку прямо зазначено, що злочин скоєно на ґрунті особистої неприязні, і це підтверджується рішенням Мелітопольського міськрайсуду від 04.11.2010 р. та показами свідків.

Необґрунтованим є і посилання адвоката ОСОБА_7 на те, що протокол слідчого експерименту від 20.01.2015р. є неналежним доказом, тому що експерт ОСОБА_18 на ньому не був присутній, оскільки згідно зазначеного протоколу слідчий експеримент було проведено за участю ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_16 , спеціалістів з криміналістики - ОСОБА_17 , з судової медицини ОСОБА_18 ( т.1 а.с. 161-165), якихось зауважень щодо відсутності зазначених спеціалістів на слідчому експерименті від учасників експерименту не надходило.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції на підставі ст.65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законом віднесено до тяжких, дані про особу винного, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується задовільно, є згідно ст.89 КК України несудимим, але скоїв кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку, що судом обґрунтовано визнано обставинами, що обтяжують покарання.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 призначено не мінімальне покарання, судова колегія не вбачає підстав для скасування вироку через м`якість призначеного покарання.

Крім того, судова колегія не вбачає підстав і для скасування ухвали суду від 20.04.2016 р. про припинення ознайомлення засудженого ОСОБА_6 з матеріалами судового провадження за тих підстав, що він умисно затягував ознайомлення (т.2 а.с.93).

Згідно неодноразових заяв ОСОБА_6 про ознайомлення його з матеріалами даного кримінального провадження (т.2 а.с.66,70, 72, 74,78), 18.04.2016 р. судом було розпочато його ознайомлення з матеріалами судового провадження: за 2 години ОСОБА_6 ознайомився лише з 10 сторінками, на яких знаходиться обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, які надавалися обвинуваченому і його захиснику(т.1 а.с.8), та витяг з реєстру та ксерокопія паспорта ОСОБА_6 ; за 2,5 години після обіду ОСОБА_6 , маючи вищу освіту, ознайомився з 55 аркушами, на яких відсутні будь-які докази по справі; за 5 годин 19.04.2016 р. він ознайомився з 64 аркушами т.1, за 1год.10 хв. 20.04.2016 р. він ознайомився з 30 аркушами, з яких 13 аркушів складають довідки щодо його особи.

За таких підстав, за довідкою консультанта суду (т.2 а.с.92) суддею обгрунтовано припинено ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження в зв`язку з умисним затягуванням ознайомлення (т.2 а.с.93), тому підстав для скасування зазначеної ухвали і поновлення ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами провадження судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КПК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 березня 2016 р. по 07.06.2016 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два роки позбавлення волі.

Ухвалу Мелітопольського міськрайсуду Заопріької області від 20.04.2016 р. про припинення ознайомлення засудженого ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді