Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-686/2012р. Головуючі по 1 інстанції:
Категорія ч.І ст.366, 49, ОСОБА_1 (1)
74 ч.5 КК України ОСОБА_2 (2)
Доповідач в апеляційній
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31"' липня 2012 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді Літвінцева В.М.

суддів палати ОСОБА_4, ОСОБА_5

за участю прокурора Якушиної О.В.

засудженого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора Чорнобаївського району Жук І.В., засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 березня 2012 року, яким:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого регіональним спеціалістом ТОВ «Черліс» с.Білозір»я, Черкаського району Черкаської області, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.366 КК України, і йому призначено покарання у виді штрафу в сумі 680 грн.

ОСОБА_6 звільнено від цього покарання у зв»язку із закінчення строку давності, тобто на підставі ст.ст.49, 74 ч.5 КК України.

Суд відмовив в задоволенні цивільного позову СТОВ «Богодухівське» до ОСОБА_6С; вирішив долю речових доказів у справі; зняв накладений слідчим арешт на майно цього засудженого.

Рішення по судових витратах у справі. пов»язаних з проведенням почеркознавчої експертизи на суму 1147,20 грн.. судом прийнято не було.

Згідно до вироку. ОСОБА_6 працюючи на посаді директора СТОВ «Богодухівське». с.Богодухівка, Чорнобаївського району Черкаської області, і здійснюючи повсякденне керівництво діяльністю цього товариства, був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. Являючись службовою особою, він, в період часу з 10 вересня 2003 року до 1 жовтня 2003 року, в приміщенні контори СТОВ «Богодухівське» умисно склав завідомо неправдивий документ-протокол №9 зборів засновників СТОВ «Богодухівське» від 10 вересня 2003 року, в якому зазначено, що на зборах слухалась заява ОСОБА_8 про надання дозволу на купівлю житлового будинку в с.Богодухівка по вул.Леніна. 40 та було вирішено продати їй вказаний будинок, хоча достовірно знав, що на загальних зборах засновників 10 вересня 2003 року таке питання не слухалось і рішення по ньому не приймалось.Головою на вказаних зборах був не він, тому ОСОБА_6 дав вказівку головному економісту СТОВ «Богодухівське» ОСОБА_9 надрукувати текст цього завідомо неправдивого документа, вказавши їй, який текст необхідно надрукувати і підписати його як секретарю зборів, а сам підписав його як голова зборів і поставив печатку СТОВ «Богодухівське».

Після цього ОСОБА_6 видав завідомо неправдивий документ-вищевказаний протокол №9 зборів засновників від 10.09.2003 року, надавши його ОСОБА_10 для послідуючого подання приватному нотаріусу Чорнобаївського нотаріального округу для укладення договору купівлі-продажу будинку (вирок, друк.текст.- т.3 а.с.200).

В апеляціях:

*прокурор, який прийняв участь в судовому розгляді справи і позиція якого (прот. с/з-т.3 а.с.198) судом задоволена була повністю, не заперечуючи правильності встановлених судом фактичних обставин справи, доведеності вини ОСОБА_6 правильності кваліфікації його дій та звільнення останнього від покарання у зв»язку із закінченням строку давності за цей злочин, ставить питання про скасування вироку про засудження цієї особи. Через те, що суд . в резолютивній частині вироку не послався на кримінальний закон, який регламентує звільнення особи від кримінального покарання - ст.ст. 49,74 КК України, а про прийняття рішення по судових витратах у справі - забув взагалі. Пропонує апеляційному суду усунути зазначені недоліки шляхом постановлення ним нового вироку щодо ОСОБА_6 із засудженням його за ч.І ст.366 КК України до штрафу в сумі 680 грн. та звільненням від цього покарання (т.З а.с. 208-210);

*засуджений ОСОБА_6 разом із захисником-адвокатом наполягають на скасуванні вироку з поверненням справи на новий судовий розгляд. Посилаються на те, що свідки, показання яких лягли в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_6С, давали не категоричні і суперечливі покази і всі вони залежать від ОСОБА_11 - особи, яка заінтересована к кримінальному переслідуванні ОСОБА_6 При цьому засуджений прямо зазначає, що фальшивий протокол зборів дійсно виготовлявся з його відому, він дійсно брав участь в його виготовленні і той є дійсно завідомо неправдивим. Але відповідальність за це, можливо і кримінальну, необхідно окрім нього поширити ще й на інших, причетних до цього осіб, як співучасників злочину. До того ж, більшість свідків, які його звинувачують, також є заінтересованими особами, т.я. не виконують рішення суду від 31.05.2006 року про виплату йому грошових коштів у зв»язку із виходом з товариства «Богодухівське» (т.З а.с.212-214; 216-217).

Засуджений ОСОБА_6 копію вироку отримав 29.03.2012р. (т.З а.с.203), тобто в день його проголошення; за заявою засудженого останній 11.04.2012р. був ознайомлений з протоколом судового засідання (т.З а.с.204), зауваження якого на протокол (т.З а.с.219) постановою суду від 6.06.12р. були відхилені (т.З а.с.220; 221).

Після надходження в порядку ст.232 КПК України до суду першої інстанції з обвинувальним висновком 24.09.2008 року, дана справа перебуває в судовому провадженні і не знаходить свого вирішення по суті вже майже чотири роки.

Перший вирок Чорнобаївського райсуду Черкаської області від 23.11.2009 року про засудження ОСОБА_6 за ч.І ст.366 КК України до штрафу в розмірі 40-ка неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільненні від цього покарання відповідно до ст.49 КК України і виправданні за ч.2 ст.364 КК України (т.2 а.с.258-265) ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2010 року через недоліки у змісті мотивувальної частини вироку (істотне порушення вимог КПК), що стосувалося формулювання обвинувачення за ч.І ст.366 КК України, в задоволення апеляції прокурора в цілому був скасований, а справа повернута на новий судовий розгляд (справа №11-100/2010р.-т.З а.с.12-14). Який тривав ще два роки і мав наслідком зміну обвинувачення прокурором, з виключенням з нього ознаки ч.2 ст.364 КК України - настання «тяжких наслідків» для СТОВ «Богодухівське» від укладення договору купівлі-продажу будинку від 1.10.2003 року (постанова від 22.12.2011р. - т.З а.с.120-121 зв.).

Апеляційна перевірка другого вироку Чорнобаївського райсуду щодо ОСОБА_6 відбулася в призначений місцевим судом день - 31.07.2012 року, за участі всіх заінтересованих осіб, включаючи засудженого ОСОБА_6С, що дало можливість провести розгляд апеляцій за участі їх авторів.

Судове слідство у відсутність будь-якої необхідності чи клопотань учасників процесу не призначалася і не проводилося; протокол судового засідання - не вівся.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка не підтримала заявлені по справі апеляції, в т.ч. апеляцію свого колеги про необхідність скасування вироку суду, вважаючи за можливе питання судових витрат по справі вирішити в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України; засудженого ОСОБА_6С, який відмовившись від захисника в своїх поясненнях і останньому слові самостійно стверджував про незаконність притягнення його до кримінальної відповідальності і засудження вироком суду, вважаючи за можливе дійти до такого висновку судом при повторному розгляді його справи (хоча і не заперечував своєї причетності до складання фальшивого протоколу зборів №9 від 10.09.2003 року, але не за такої ступені участі в цьому); перевіривши відповідно до вимог ст.ст. 365. 348 КПК України матеріали даної 3-х томної кримінальної справи та обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення жодної з них, виходячи із встановлення нею слідуючого.

ОСОБА_6 підставно був визнаний винним і засуджений, як службова на той період часу особа-директор СТОВ «Богодухівська» с.Богодухівка, Чорнобаївського району Черкаської області, за службове підроблення: складання та видачу протоколу №9 зборів засновників СТОВ «Богодухівська» від 10 вересня 2003 року-завідомо неправдивого офіційного документа, який в подальшому був використаний для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку в с.Богодухівка на користь іншої особи.

Інші обвинувачення, висунуті проти ОСОБА_6 після ретельної перевірки судом на протязі вже майже чотирьох років і органами прокуратури, свого підтвердження не знайшли і були відкинуті. Підставно був звільнений засуджений ОСОБА_6 і від призначеного за ч.І ст.366 КК України покарання у виді штрафу в сумі 680 грн. у зв»язку із закінченням строків давності, оскільки цей злочин є злочином невеликої тяжкості (п.2 ст.12 КК України) і з моменту вчинення ОСОБА_6 підробки документа минуло вже близько 9-ти років.

Посилання при цьому на ст.49 КК України в мотивувальній частині вироку є правильними; колегія суддів це рішення суду конкретизує своїм ще й посиланнями на положення ч.5 ст.74 КК України з даного питання і вважає вимоги апеляції прокурора про необхідність скасування вироку суду тільки через не зазначення цих статей кримінального закону в резолютивній частині вироку-безпідставними, а тому їх відхиляє. Суть вироку це не змінює і, як це видно з апеляції прокурора, на такому ж самому кінцевому вирішенню справи ОСОБА_6 погоджується і він (т.З а.с.208-210).

Зібрані органом досудового слідства і досліджені неодноразово і в повному обсягу судом докази винуватості ОСОБА_6 у їх сукупності достатньо переконливо і вмотивовано викладені в судовому рішенні та отримали належну правову оцінку.

Виходячи із змісту пояснень самого ОСОБА_6С, в тому числі і в судовому засіданні (прот. с/з -т.З а.с. 188 зв.-189) та в апеляційному зверненні від 12.04.2012р.(т.З а.с. 212-214), такої ж думки по суті дотримується і він, стверджуючи, що він дійсно наряду з іншими особами брав участь у виготовленні фальшивого протоколу зборів шляхом підписання останнього, як чинний тоді директор СТОВ «Богодухівське»; знав про наступний продаж цього будинку, який перебував на позабалансовому рахунку СТОВ. Через це (і тільки) вважає себе винним.

Більш повно викриває засудженого свідок ОСОБА_12, яка ствердливо показала, що протокол зборів засновників СТОВ №9 від 10.09.2003 року про продаж будинку ОСОБА_8 був виготовлений нею, але з відома директора СТОВ ОСОБА_6С, якому вона була підзвітна і який після цього його підписав (т. 1 а.с. 106; прот.с/з-т.З а.с. 190).

Ознайомившись з протоколом судового засідання, в т.ч. і в цій його частині, зауваження ОСОБА_6 були спрямовані щодо показів інших свідків (т.З а.с.219) та, до того ж, судом були відхилені, як безпідставні (т.З а.с.220; 221).

Цього, а також всієї сукупності наведених у вироку доказів, на думку колегії суддів достатньо для висновків щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому службового злочину. Вони спростовують твердження засудженого протилежного характеру, до яких колегія суддів, як і суд першої інстанції, ставиться критично.

Не знімає відповідальність за скоєне з ОСОБА_6 його посилання на нібито причетність до цього ще й інших осіб з числа керівних працівників СТОВ «Богодухівське», яку він пропонує поширити також і на них, як співучасників злочину (т.З а.с.212). Органом слідства ці факти перевірялися, але свого підтвердження не знайшли (постанови від 8.09.2008р. -т.1 а.с. 131, 132, 133).

Не впливає на питання доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.366 КК України, той факт, що рішенням Чорнобаївського районного суду від 31.05.2006 року зі СТОВ «Богодухівське» стягнуто на користь ОСОБА_6С 269.626 грн. вартості частки майна та частки прибутку, що підлягають виплаті при виключенні його зі складу засновників, та судові витрати, з приводу чого він судиться з останніми в цивільно-правовому порядку по даний час включно (див.ухвалу ВССУ від 6.06.2012 року, що апелянтом).

При доведеності вини ОСОБА_6 його дії за ч.І ст.366 КК України кваліфіковані правильно. Не припустився суд помилки також при призначенні винному покарання і звільненні від нього, відповідно до вимог ст.ст.49, 74 ч.5 КК України.

Забудькуватість щодо вирішення долі судових витрат у справі (т.2 а.с.204-207; 209), на що небезпідставно вказує прокурор, має бути усунута судом першої інстанції в порядку ст.ст.409. 411 КПК України.

Тому, виходячи з наведеного і керуючись ст.ст. 365, 348. 366 ч.1, 377 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 березня 2012 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляції помічника прокурора Чорнобаївського району Жук І.В. та засудженого ОСОБА_6 і його захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

В порядку ст.ст.409, 411 КПК України суду, який постановив вирок вирішити питання про долю судових витрат в сумі 1147,20 грн. які залишилися поза його уваги.

Головуючий

Судді