АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер судової справи: 648/1280/15-к
Провадження №11-кп/791/337/16 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

26 квітня 2016 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 25.01.2016р. по кримінальному провадженню №0000353 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільна Україна Каховського району Херсонської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 15.11.2006р. Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ст.122 ч.1 КК України на 1 рік виправних робіт; 2) 8.08.2007р. Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ст.ст. 389 ч.1, 71, 72, 75, 76 КК України на 1 рік 2 місяці обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, 6.05.2008р. постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області скасовано відбування покарання з випробуванням; 3) 21.01.2015р. Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст.185 ч.1 КК України на 100 годин громадських робіт, згідно довідки КВІ відбув призначене покарання повністю з 19.03.2015р. по 23.04.2015р.,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_8
засуджений за ст.162 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі; за ст.ст.15 ч.3 - 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 років позбавлення волі. Запобіжний захід обраний тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 21.10.2015р. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.10.2015р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 4.03.2015р. близько 17 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), в порушення ст.30 Конституції України, згідно з якою кожному гарантується недоторканість житла та іншого володіння особи, переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 (епізод 1).

ОСОБА_8 4.03.2015р. близько 17 год. 30 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), повторно, переслідуючи прямий умисел, що раптово виник під час перебування у будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , із коридору будинку розпочав таємне викрадення пічної металевої плити, вартість якої, згідно з судово-товарознавчою експертизою оцінки машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання №68 від 16.03.2015р., складає 250 грн., та яка належить ОСОБА_9 , проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий (епізод 2).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого не оспорює. Так, призначаючи покарання суд хоча й послався у вироку, проте фактично не врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме: щире каяття ОСОБА_8 , наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обтяжуючих покарання обставин. Також суд не взяв до уваги відсутність у потерпілого будь-яких претензій до ОСОБА_8 . Просить вирок змінити, призначивши ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на незаконність вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Так, його дії кваліфіковані не правильно, оскільки умислу на крадіжку не мав. Визнає лише незаконне проникнення у житло. Суд не взяв до уваги відсутність у потерпілого будь-яких претензій до нього. Призначене покарання є занадто суворим. Просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вислухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_7 про підтримання поданих апеляційних скарг, просив вирок змінити, призначити ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі; думку прокурора про залишення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого без задоволення, а вироку суду без змін; розглянувши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному та пояснив, що на початку квітня 2015р. проник до будинку потерпілого з метою переночувати. В одній з кімнат побачив піч з металевою поверхнею, виникло бажання викрасти цю металеву частину плити та продати. Він демонтував з плити її металеву частину, поклав в мішок, але не довів злочин до кінця, оскільки був затриманий двома чоловіками.

Крім визнавальних показань обвинуваченого у суді, його вина у вчинені злочину, за який він засуджений, при обставинах встановлених судом і викладених у вироку, підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця події (з фототаблицею) від 4.03.2015р., в ході якого було оглянуто місце скоєння злочину, зафіксовано демонтаж металевої частини плити, що знаходилася в мішку (а.п.183-188);

-висновком судово-товарознавчої експертизи №68 від 16.03.2015р., відповідно до якого вартість викраденого майна складає 250 грн. (а.п.198-200).

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.162 ч.1 КК України, як незаконне проникнення до житла; за ст.ст.15 ч.3 - 185 ч.2 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані правильно, а посилання апеляційної скарги обвинуваченого щодо неправильної кваліфікації його дій позбавлені підстав.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність у нього умислу на крадіжку є безґрунтовними та спростовуються визнавальними показами ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції про те, що він проник до житла потерпілого, а потім в нього виник умисел на викрадення плити, він демонтував з неї металеву частину, поклав в мішок; протоколом огляду місця події, згідно з яким на місці події зафіксовано демонтаж плити та її поміщення у мішок.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд врахував перелік обставин, зокрема й ті, на які вказує в апеляційній скарзі захисник, зокрема: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії невеликої тяжкості (1 епізод) та середньої тяжкості (2 епізод); дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно (а.п.65), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.47, 68); має на утриманні малолітню дитину; раніше неодноразово судимий (а.п.51-53), злочин вчинив в період непогашеної судимості; обставину, що пом`якшує покарання: щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд правомірно дійшов висновку про неможливість виправлення та перевиховання ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, та про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією кримінального закону.

Пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого стали підставою для призначення ОСОБА_8 обраних видів покарання у нижчих межах санкції статті кримінального закону.

При таких обставинах, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, воно є справедливе, а також необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, тому підстав для пом`якшення покарання, на чому наполягають в апеляційних скаргах захисник та обвинувачений, немає.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 25.01.2016р. щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :