Справа № 346/3240/13-к
Провадження № 11-кп/779/205/2014
Категорія ч. 2 ст. 367 КК України
Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

01 липня 2014 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 , вивчивши апеляційну скаргу старшого прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Коломийського міжрайонного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2014 року, -

в с т а н о в и в :
Вказаним вироком ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України виправдано у зв`язку з його непричетністю до вчинення даного злочину.

Не погодившись з вироком суду прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказаний вирок, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

Перевіряючи, відповідно до вимог ст. 398 КПК України, апеляційну скаргу на відповідність її вимогам закону враховую наступне.

Ст. 396 КПК України передбачає, що саме має бути зазначено в апеляційній скарзі.

В порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 396 КПК України прокурор не зазначив в апеляційній скарзі своє ім`я та по батькові, вказавши тільки ініціали, а також адресу електронної пошти, якщо така є, як і не зазначив про її відсутність.

Пункт 4 ч. 2 ст. 396 КПК України передбачає, що в апеляційній скарзі має бути зазначено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу ( а вони повинні відповідати компетенції апеляційного суду згідно ст. 407 КПК України ), та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, зокрема, навести відповідні обставини з посиланням на норми закону з чого мав би бути зроблений висновок, що при таких порушеннях закону має бути задоволено заявлені вимоги. При цьому слід врахувати, що нині чинний КПК України не передбачає такої апеляційної вимоги як зазначив апелянт. Відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України передбачено призначення нового розгляду у суді першої інстанції при наявності порушень закону зазначених у цих статтях.

Проте апелянт не вмотивував своє позиції саме щодо заявлених апеляційних вимог.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України апелянт не зазначив, які докази слід досліджувати в ході апеляційного розгляду. Відповідно, незрозуміло що досліджувати і чому слід давати і яку оцінку виходячи з позиції прокурора.

Апеляційний суд не вправі по своїй ініціативі визначатися у вказаному питанні, як це було по КПК України 1960 року, а без такого не зможе прийти до правильного висновку про те чи підставними є заявлені вимоги.

Ст. 399 КПК України передбачає, що якщо апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, то суддя-доповідач постановляє ухвалу про залишення її без руху і встановлюється достатній строк для усунення допущених порушень.

З метою усунення вказаних недоліків та в послідуючому швидкого та об`єктивного розгляду апеляційної скарги її слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 396, 399, 404 КПК України, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу старшого прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Коломийського міжрайонного суду від 13 травня 2014 року щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України залишити без руху та запропонувати апелянту в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ним копії даної ухвали усунути вказані вище недоліки та подати уточнену апеляційну скаргу з копіями для інших сторін.

Копію даної ухвали надіслати прокурору ОСОБА_3 через прокуратуру Івано-Франківської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2