АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/434/16-к Головуючий 1 інстанції:
Провадження №11-СС/790/418/16 ОСОБА_1
Категорія: ст.177, 178 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

з секретарем - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисників підозрюваної ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 березня 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 206 700 гривень,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 по кримінальному провадженню №0001016 від 15 грудня 2015 року про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 20 травня 2016 року, із визначенням застави у розмірі 206 700 гривень. В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність звільнення підозрюваної з-під варти у разі внесення застави та в такому випадку на ОСОБА_8 покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.
З таким рішенням слідчого судді не погодилися захисники підозрюваної ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді від 22 березня 2016 року, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 19 години до 07 години на добу, а у разі відмови у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт зменшити розмір застави.
Адвокати в апеляційних скаргах посилалися на те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм матеріального права.

На думку апелянтів, судом не доведено неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів. Також, слідчим суддею не наведені докази існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею не враховано, що підозрювана одружена, має постійне місце проживання, має на утриманні чоловіка інваліда 3 групи, позитивно характеризується, раніше не судима, ніколи не ухилялася від явки до органів досудового розслідування та суду, не має наміру впливати на свідків та вчиняти нові злочини.

Заслухавши доповідь судді; пояснення адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити; думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши судові матеріали та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги захисників залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, у відповідності до вимог ст.214 КПК України, 15 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001016 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України, та розпочате досудове розслідування (а.с.11).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що у період з 10.12.2012 року по 30.10.2015 року, будучи службовою особою головним бухгалтером ПФ «Каштан», умисно із корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами ПФ «Каштан» в особливо великому розмірі на загальну суму 1 314 641, 05 гривень, розпорядившись останніми на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ПФ «Каштан» на зазначену суму.

Слідчим, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_8 21 березня 2016 року здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України (а.с.184-193).

Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою (а.с.2-10).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України;

2.наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України;

3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти власності; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою, а саме санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає покарання до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна; можливість переховуватись від органів досудового розслідувань або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Хоча підозрювана ОСОБА_8 одружена, має постійне місце проживання, має на утриманні чоловіка інваліда 3 групи, працює, раніше не судима, однак особлива тяжкість скоєного злочину та тяжкість можливого покарання, яке передбачене санкцією ч. 5 ст. 191 КК України вказує на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на не можливість застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою із визначенням застави.

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із вимогами ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладних на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Як вбачається із ухвали слідчого судді та матеріалів, слідчим суддею були враховані обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної ОСОБА_8 , інші дані про її особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, та правильно визначено заставу в розмірі 206 700 гривень, підстав для зміни якої колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 22 березня 2016 року обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг захисників не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 березня 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 206 700 гривень залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -