Справа № 1-КП/721/37/2016
721/292/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 р. Путильський районний суд Чернівецької області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила справу за кримінальним провадженням № 0000288 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_5 25 листопада 2015 року приблизно о 18 год., з корисливою метою, таємно, перебуваючи біля будинку ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власниці будинку, умисно, шляхом вільного доступу проникла всередину житлового приміщення ОСОБА_6 , звідки викрала матеріальних цінностей на загальну суму 1490 грн.
Пізніше, 15.12.2015 р. ОСОБА_5 приблизно о 14 год. таким же чином, перебуваючи біля господарства ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника , шляхом вільного доступу проникла в будинок ОСОБА_6 і таємно викрала майна на загальну суму 6290 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою в скоєному злочині визнала частково і пояснила, що проживає по сусідству поряд із потерпілою ОСОБА_7 . Часто бувала у неї в будинку, допомагала по господарству, тому знала про розташування речей домашнього вжитку. 25 листопада минулого року їй стало відомо, що ОСОБА_6 пішла в центр селища, а двері будинку не замкнені на замок, тому вона зайшла всередину і з шафи взяла одне покривало, одне одіяло та кілька жіночих кофт. Все склала в пакет і сховала в лісі, боячись, що ОСОБА_6 виявить зникнення своїх речей та заявить у поліцію. Однак до неї ніхто не приходив і вона через деякий час перенесла все викрадене до себе додому.
Пізніше, в грудні 2015 року, вона знову, знаючи, що ОСОБА_6 немає вдома, прийшла до будинку, і, смикнувши за навісний замок, який відчинився, зайшла всередину, і, роздивившись навколо, з шафи взяла бюстгальтери , брюки жіночі, джинсову куртку, спортивні штани, два покривала, бриджі. Таким же чином склала все викрадене в сумку і знову сховала в лісі, після чого занесла до свого будинку.
15 березня 2016 року до неї додому прийшли працівники поліції і вона добровільно видала всі викрадені речі. Цими речами не користувалась. Більше ніяких інших речей вона не брала.
У скоєному щиро кається.
Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини її вина підтверджується матеріалами справи, з якими вона погодилася.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_5 часто бувала в неї вдома, знала, що її сестри, перебуваючи за кордоном, висилали їй одяг та різні продукти харчування, і де все знаходиться. Оскільки замок від вхідних дверей був несправний, вона, коли йшла з дому, тільки накидала скобу на гачок, і таким чином можна було вільно зайти в будинок. У грудні минулого року вона виявила зникнення деяких речей і повідомила сестру, яка і повідомила про крадіжку в поліцію. З`ясувалось, що саме ОСОБА_8 причетна до крадіжки, яка і зізналась, що двічі заходила в будинок і кожного разу викрадала її речі. Частину речей було вилучено в господарстві ОСОБА_9 і повернуто їй на відповідальне зберігання, а решту, які вказані в переліку викраденого, просить, щоб ОСОБА_5 повернула пізніше або відшкодувала в грошовому виразі.
Відносно міри покарання обвинуваченій вона покладається на розсуд суду, їй лиш би було відшкодовано матеріальні збитки.
Суд, заслухавши покази обвинуваченої та потерпілої, з`ясувавши обставини справи, вважає, що вина ОСОБА_9 доведена повністю, а її дії органом досудового слідства за ст. 185 ч.3 КК України кваліфіковано вірно, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення в приміщення.
Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної, зокрема те, що за місцем проживання характеризується позитивно, що визнала свою вину і щиро кається, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання її можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
Речові докази - джинсова куртка, спортивні брюки, джинсові штани, бриджі, рейтузи, шорти, 11 бюстгальтерів, 18 плавок, 14 кофт та 4 покривала, що знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_6 , підлягають залишенню власнику - ОСОБА_7 .

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати винною ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і обрати їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбуття призначеного покарання, застосувавши іспитовий строк - один рік, та відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати її не змінювати місця проживання без згоди органу кримінально-виконавчої системи.

Речові докази - джинсову куртку, спортивні брюки, джинсові штани, бриджі, рейтузи, шорти, 11 бюстгальтерів, 18 плавок, 14 кофт та 4 покривала, що знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_6 , залишити власнику - ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 діб з часу його проголошення через Путильський районний суд.

С У Д Д Я ОСОБА_11