АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні із застосуванням відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року адвокату ОСОБА_6 повернуто подане в інтересах засудженого ОСОБА_7 клопотання від 19 квітня 2016 року.

Суд вказав, що предметом поданого клопотання є перерахунок призначеного ОСОБА_7 строку відбування покарання на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, і своє рішення про повернення даного клопотання мотивував тим, що вирішення питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку відносяться до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями адвокат ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_7 просять ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року скасувати та ухвалити рішення, яким визначити строк попереднього ув`язнення засудженого в межах з 6 квітня 2006 року до 20 жовтня 2012 року, встановивши його строком 6 років 6 місяців 14 днів. Вважають ухвалу суду незаконною, оскільки суд, повертаючи подане ними клопотання, виходив з правовідносини, що регламентуються ст.ст. 537, 539 КПК України, в частині застосування положень ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахуванням судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, в той час, як питання, регламентовані ст. 72 КК України, ними в клопотання взагалі не ставилися, а було порушено питання про уточнення і визначення строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року, якою приведено у відповідність із законодавством України вирок суду Португальської Республіки щодо ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком суду по розгляду кримінальних справ м. Лоуле від 11.12.2007 засуджено ОСОБА_7

- за виконання завершеного навмисного злочину організація і співучасть у злочинному угрупованні, передбаченого п. 1 і п. 3 ст. 299 КК Республіки Португалія на 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- за співучасть у двох завершених навмисних злочинах примушування до заняття проституцією, передбачених п. 1 і п. 2 рядок а) ст. 169 КК Республіки Португалія на 6 років позбавлення волі;

- за співучасть у чотирьох завершених навмисних злочинах вимагання, передбачених п. 1 і п. 3 рядок а) ст. 223, п. 2 рядок g) ст. 204 КК Республіки Португалія за кожний із цих двох злочинів на 9 років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у вигляді 22 років позбавлення волі.

Рішенням Колегіального суду Кримінального відділу Апеляційного суду м. Евори від 28.10.2008 вказаний вирок щодо ОСОБА_7 змінено та його засудженого до наступних мір покарання:

- 6 років 6 місяців позбавлення волі за співучасть у злочині організація і участь у злочинному угрупованні, передбаченому п. 1 і п. 3 ст. 299 КК Республіки Португалія;

- 3 роки позбавлення волі за співучасть у злочині просте схиляння до заняття проституцією, передбаченому п. 1 ст. 169 КК Республіки Португалія;

- 9 років позбавлення волі за кожен із чотирьох завершених навмисних злочинів вимагання, передбачених п. 1 і п. 3 рядок а) ст. 223, п. 2 рядок g) ст. 204 КК Республіки Португалія.

За сукупністю злочинів ОСОБА_7 визначено остаточне покарання 18 років позбавлення волі.

Рішенням Верховного Суду Юстиції Республіки Португалія від 25.03.2009 залишено чинним вирок суду по розгляду кримінальних справ м. Лоуле від 11.12.2007 з урахуванням змін, внесених рішенням Колегіального суду Кримінального відділу Апеляційного суду м. Евори від 28.10.2008.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року зазначені судові рішення, ухвалені щодо ОСОБА_7 у Республіці Португалія, прийнято до виконання та приведено у відповідність з Кримінальним кодексом України. Зокрема, ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 4 ст. 189 КК України на 9 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 255 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 303 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Згідно з вимогами ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років без конфіскації майна.

Постановлено рахувати строк відбування покарання з 06.04.2006, тобто з моменту його затримання у даній справі.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року набрала законної сили.

У квітні 2016 року засуджений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого подали до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання, в якому порушили питання про уточнення в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року, стверджуючи, що саме при ухваленні цього судового рішення суд першої інстанції не зазначив, чи враховано засудженому у строк покарання час попереднього ув`язнення в Португальській Республіці, та який саме його строк. На переконання авторів клопотання саме ці сумніви, що виникли при виконанні судового рішення, мав вирішити суд, який постановив ухвалу від 24.01.2013, в порядку п. 14 ст. 537, ст. 539 КПК України.

В той же час, суддя суду першої інстанції, всупереч порушеному питанню про уточнення саме ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2013 року в частині, що стосується строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 до його прибуття на територію України, як про це конкретно і було зазначено засудженим та адвокатом ОСОБА_6 у клопотанні від 19 квітня 2016 року, безпідставно в ухвалі зазначив, що останні порушили питання про перерахунок строку відбування покарання на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 та повернув клопотання особі, яка його подала, пославшись на те, що клопотання про застосування цього Закону має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого ОСОБА_7 відбуває покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 зі змінами та доповненнями задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року, якою адвокату ОСОБА_6 повернуто подане в інтересах засудженого ОСОБА_7 клопотання від 19 квітня 2016 року, скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3