Справа № 710/652/16-к
Провадження № 1-кп/698/112/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в приміщення Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 03.05.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , громадянина України, з освітою неповною середньою, непраприватного, одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 02.05.2016 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись в будинку по вул. Лікарняна в с. Водяне, Шполянського району, Черкаської області перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс деревяною палицею, яку знайшов на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння, чотири удари по рукам, два удари по тулубу та два удари по голові громадянина ОСОБА_6 чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 05-6-01/136 від 20.05.2016 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень також спричинив тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку із численними ранами. саднами та синцями голови, які відповідно до вищезазначеного висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, крім того спричинив тілесні ушкодження у вигляді численних синців та саден тулуба та верхніх кінцівок, які згідно вищезазначеного висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, за вказаних у обвинуваченні обставинах, визнав повністю, а також визнав цивільні позови, які заявлені прокурором та потерпілим. Обвинувачений зазначив, що готовий понести за вчинення злочину кримінальну відповідальність разом з тим просив суворо не карати і врахувати, що він на даний повністю примирився з потерпілим і має намір повністю відшкодувати завдану шкоду, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив про обставини скоєння ним злочину так, як вони встановлені даним вироком.

Щодо обставин скоєння ним злочину пояснив, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння він 02.05.2016 року близько 23 год. 00 хв., прибув до домоволодіння що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 , який відпочивав в компанії ОСОБА_6 . Знаходячись в будинку між ним та останнім виникла сварка яка миттєво переросла в бійку в ході якої він деревяною палицею умисно наніс близько 6-7 ударів ОСОБА_6 , які наносив по руках, тілі та по голові. Після чого покинув дане домоволодіння.

Потерпілий ОСОБА_6 змінив на початку судового розгляду свої позовні вимоги при цьому відмовившись від вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди пославшись на вирішення даного питання з обвинуваченим в добровільному порядку та підтвердив правдивість показань обвинуваченого щодо фактичних обставин справи разом з тим показав, що в зв`язку з вживанням того дня алкогольних напоїв пам`ятає не всі події точно.

Дані показання ОСОБА_5 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також згідно до вимог ст. 349 ч. 4 КПК України здійснено допит обвинуваченого та потерпілого.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд визнає, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому діяння, яке виразилилось у навмисному заподіянні ним середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_6 , доведена повністю, дане діяння є кримінальним правопорушенням і містить склад за який передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується виключно позитивно, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, будучи працездатною особою ніде не працює, а також враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному, щиро покаявся, примирився з потерпілим, а також має намір відшкодувати завдану шкоду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що даний умисний злочин було вчинено особою, яка раніше була засуджена за вчинення умисного злочину і знову вчинив умисний злочин при обтяжуючих вину обставинах, тому підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає. Разом з тим враховуючи всі вищезазначені дані про особу та зазначені ним наміри про відшкодування шкоди, тому суд визнає справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі, визначивши його у межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України.

При цьому суд враховує дані про особу підсудного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання за яким на спеціальних обліках не перебуває, відсутність тяжких наслідків від його протиправних дій, відсутність будь яких претензій від потерпілого та, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України в умовах нагляду за його належною поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції, таке покарання суд рахує необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речовий доказ: деревяна палиця, яка переданана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області (відповідно до даних квитанції № 24 від 24.05.2016 року) слід знищити.

Щодо заявленого та визнаного обвинуваченим цивільного позову прокурором про стягнення з обвинуваченого коштів, які були витрачені Шполянською ЦРЛ на лікування потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до слідуючого.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінерту Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Як вбачається з довідки від 06.07.2016 року № 586 Шполянської центральної районної лікарні імені братів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 хворим ОСОБА_6 , проведено у відділенні районної лікарні 09 ліжко-днів. Ліжко-день у травні місяці 2016 року склав 265 грн. 45 коп. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні ОСОБА_6 , складає 2389 грн. 05 коп.

Цивільний позов заявлений потерпілим про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., визнано обвинуваченим повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи визнання позовів відповідачем та оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість позовних вимог як прокурора так і потерпілого та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки наведені докази позивача та прокурора не викликають сумнівів у їх правильності, тому суд дійшов висновку, що змінені позовні вимоги потерпілого та прокурора підлягають до задоволення.

Разом з тим враховуючи той факт, що відповідно до п 3.5 Статуту, вищезазначеної лікарні, її фінансування здійснюється за рахунок місцевого бюджету, тому і стягнення суми грошей за лікування потерпілого слід проводити на користь бюджету Шполянського району Черкаської області.

Окрім того, з відповідача, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір, на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп., від сплати якого прокурор був звільнений відповідно до закону.

Судові витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає передбачені ст. 76 КК України, покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , не обирався. Судові витрати відсутні.

Речовий доказ: деревяну палицю, яка переданана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шполянського ВП ГУНП в Черкаській області (відповідно до даних квитанції № 24 від 24.05.2016 року) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5000 грн. (п`ять тисяч ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь бюджету Шполянського району Черкаській області, в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_6 , як потерпілого від злочину 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області (, рахунок № 0214 в ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., від сплати якого прокурора було звільнено згідно п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1