Справа № 307/2299/16-к
Провадження № 1-кс/307/279/16
У Х В А Л А
24 жовтня 2016 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 про визнання дій заступника начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 у неповерненні тимчасово вилученого майна протиправними та зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 звернувся із скаргою про визнання дій заступника начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 у неповерненні тимчасово вилученого майна протиправними та зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно.

Скаргу мотивує тим, що 23 травня 2007 року старшим слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи № 4330306 від 28 листопада 2006 року у порядку ст.ст. 178, 180, 181, 183, 186, 188, 189 КПК України (в редакції 1960 року) та на підставі постанови про виїмку від 22 травня 2007 року у службовому кабінеті № 11 слідчого СВ Канівського МРВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 , було проведено виїмку золотих виробів, вилучених у ОСОБА_4 , під час його затримання, що підтверджується протоколом виїмки від 23 травня 2007 року, у якому міститься перелік вилучених коштовностей. 16 червня 2016 року представник володільця - власника вилученого майна звернувся до СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області з клопотанням повернути вилучені коштовності їх власнику. Протягом 2-х місяців із дня звернення, відповіді на клопотання чи мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання на адресу власника майна чи його представника так і не надійшло. 15 серпня 2016 року у канцелярії Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області було отримано письмову відповідь заступника начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , в якій зазначено, що золоті вироби які вилучені виїмкою по кримінальній справі № 4330306 від 28 листопада 2006 року визнані речовими доказами, оскільки є предметом злочину та виходячи з цього, повернути золоті вироби вилучені у ОСОБА_4 неможливо, оскільки останній не має статусу у даній кримінальній справі. Зазначають, що ОСОБА_4 не підозрюється у даному кримінальному провадженні, йому не пред`явлено обвинувачення чи повідомлено про підозру протягом уже майже 10 років, він немає жодного статусу у даній кримінальній справі, і не має жодного відношення до злочину, за яким було порушено дану кримінальну справу та в рамках якої вилучені його речі. Зазначає, що коштовності є його власністю, він їх придбав за власні кошти у Рівному, Рівненській та Закарпатській області на ринках та у ювелірних магазинах.
Крім цього, подав доповнення до скарги, в якому зазначив, що адвокат ОСОБА_5 19 вересня 2016 року звернувся із клопотанням до слідчого ОСОБА_6 , в якому просив привести кримінальне правопорушення у відповідність до вимог КПК України, в якому відновити досудове розслідування, після чого відомості про нього внести до ЄРДР та повернути вилучене та незаконно утримуване майно. Однак, його адвокат знову отримав формальну відповідь, а не мотивовану постанову, як того вимагає ст. 220 КПК України, про те, що на даний час вирішити питання стосовно внесення відомостей в ЄРДР по факту крадіжки золотих виробів від ОСОБА_9 неможливо оскільки матеріали кримінальної справи знаходяться в Тячівському районному суді. Вважає, що в даному випадку має місце знову незаконна бездіяльність слідчого, а дане кримінальне провадження минулих років повинно бути відновлене та внесене до ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Просить скасувати рішення слідчого - лист-відмову у задоволенні клопотання від 23 вересня 2016 року № 13337/106/29/1.2016 Т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та визнати його незаконною бездіяльність, яка полягає у не відновленні кримінального провадження минулих років, не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та неповернені тимчасово вилученого та незаконно утримуваного майна; зобов`язати Т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 негайно відновити кримінальне правопорушення минулих років по факту крадіжки у ОСОБА_9 (кримінальна справа № 4330306) відомості про яке внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та повернути вилучене у ОСОБА_4 майно коштовності, вилучені згідно протоколу виїмки від 23 травня 2007 року.

Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Т.в.о. начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був належно повідомлений.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав та просив її задовільнити. Крім цього пояснив, що ОСОБА_4 скупляв ювелірні вироби на ринках, в тому числі і у потерпілих, які теж реалізовували ювелірні вироби на ринках Тячівського району.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечував.

Суд вислухавши захисника скаржника адвоката ОСОБА_5 , прокурора, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Із представлених суду матеріалів кримінальної справи вбачається, що 28 листопада 2006 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 28 листопада 2006 року винесено постанову про порушення кримінальної справи по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно протоколу особистого огляду особи і огляду речей, які знаходяться при ньому від 01 березня 2007 року, у ОСОБА_4 вилучено вироби із металу жовтого кольору.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 травня 2007 року винесено постанову про проведення виїмки вищезазначених виробів.

Згідно висновку експерта № 450 від 04 квітня 2008 року, цифрові записи, розташовані на бірках, прикріплених до ювелірних виробів (вилучених у ОСОБА_4 ) жовтого кольору (подібних на золото): "75" на ланцюжку розміром 24 см., цифра "5" в цифровому записі "35" на сережках (в постанові слідчого завушниць), цифра "5" в цифровому записі "50" на ланцюжку розміром 26.5 см., виконані ОСОБА_9 , а окремі цифри: "3" в цифровому записі "35" на сережках та "0" в цифровому записі "50" на ланцюжку розміром 26,5 см., імовірно виконані ОСОБА_9 ..

09 лютого 2012 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області винесено постанову про визнання вилучених по справі золотих виробів речовими доказами.

10 листопада 2012 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області винесено постанову про зупинення досудового слідства по даній справі до встановлення винної особи.

Із клопотання адвоката ОСОБА_5 від 16 червня 2016 року вбачається, що він звернувся до начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області з клопотанням про повернення коштовностей, що були вилучені у їх власника ОСОБА_4 , а у разі відмови в задоволенні клопотання, просив повідомити його, в якому статусі утримується вилучене у ОСОБА_4 майно та в якому статусі перебуває ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженні.

Згідно листа СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 23 червня 2016 року, який адвокат ОСОБА_5 отримав лише 15 серпня 2016 року, вилучені 23 липня 2007 року у ОСОБА_4 золоті вироби визнані речові докази, оскільки є предметом злочину, а повернути їх ОСОБА_4 неможливо, оскільки він не має жодного статусу у даній кримінальній справі.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий, не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно пункту 6 Розділу XI "Перехідні положення" КПК України (в редакції 2012 року), кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом перебувають у провадженні органів досудового розслідування, протягом десяти днів з дня набрання ним чинності передаються відповідним органам досудового слідства, залишаються у провадженні цих органів до завершення розслідування незалежно від зміни їх підслідності відповідно до цього Кодексу.
Судом встановлено, що 10 листопада 2012 року слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області винесено постанову про зупинення досудового слідства по даній справі до встановлення винної особи. 16 червня 2016 року захисник ОСОБА_5 звернувся до начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області з клопотанням про повернення коштовностей, що були вилучені у їх власника ОСОБА_4 , а у разі відмови в задоволенні клопотання, просив повідомити його, в якому статусі утримується вилучене у ОСОБА_4 майно та в якому статусі перебуває ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженні. 15 серпня 2016 року адвокат ОСОБА_5 отримав відповідь на своє клопотання від 16 червня 2016 року, згідно якої, вилучені 23 липня 2007 року у ОСОБА_4 золоті вироби визнані речовими доказами, оскільки вони є предметом злочину, а повернути їх ОСОБА_4 неможливо, оскільки він не має жодного статусу у даній кримінальній справі.

Згідно ч.1 ст.209 КПК України 1960 року, коли особа, яка вчинила злочин, не встановлена, слідчий зупиняє досудове слідство в справі з додержанням вимог частини 3 статті 206 цього Кодексу і зобов`язаний як безпосередньо, так і через органи дізнання вживати заходів до встановлення особи, що вчинила злочин.

Відповідно до ч.1 ст.210 КПК України 1960 року, у разі потреби відновити досудове слідство слідчий складає мотивовану постанову, копія якої направляється прокуророві.

Згідно ст. 282 КПК України, зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 130 КПК України 1960 року, про рішення, прийняті слідчим або прокурором під час провадження досудового слідства у випадках, зазначених у цьому Кодексі, а також у випадках, коли це визнає за необхідне слідчий або прокурор, складається мотивована постанова. У постанові зазначається місце і час її складання, посада особи, що виносить постанову, її прізвище, справа, в якій провадиться слідство, і обґрунтування прийнятого рішення, а також стаття цього Кодексу, на підставі якої прийнято рішення.

Згідно ч.ч. 1 та 3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ст.129 КПК України 1960 року, клопотання підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, а також потерпілого і його представника, цивільного позивача,цивільного відповідача або їх представників про виконання будь-яких слідчих дійслідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох діб і задовольнити їх, якщо обставини, про встановлення яких заявлені клопотання, мають значення для справи. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в клопотанні складається мотивована постанова.

Згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Беручи до уваги вищенаведені норми процесуального законодавства, вважаю, що отримавши клопотання адвоката ОСОБА_5 від 16 червня 2016 року про повернення коштовностей (речових доказів), що буди вилучені у їх власника ОСОБА_4 , слідчий повинен був відновити досудове розслідування по даній кримінальній справі, внести відомості про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань, лише після цього розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 та за наслідками розгляду даного клопотання винести мотивовану постанову, копію якої вручити особі, яка заявила клопотання.

Крім цього, судом встановлено, що 23 травня 2007 року у ОСОБА_4 вилучено вироби із металу жовтого кольору, які в подальшому, а саме 09 лютого 2012 року, були визнані речовими доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.78 КПК України 1960 року, речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.

Згідно ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Згідно ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та що таке право є непорушним.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1960 року встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) вбачається, що з 28 листопада 2006 року по час розгляду даної скарги, тобто на протязі майже 10 років, по факту крадіжки золотих виробів у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, жодній особі, в тому числі і ОСОБА_4 , не було пред`явлено обвинувачення чи повідомлено про підозру.

Крім цього, прокурором та слідчим не представлено жодних доказів, з яких б вбачалося, що саме вилучене у ОСОБА_4 майно золоті вироби, належали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та були викрадені у них.

Беручи до уваги вищенаведене, думку прокурора, та те, що на протязі майже 10 років жодній особі, в тому числі і ОСОБА_4 , не було пред`явлено обвинувачення чи повідомлено про підозру у вчинені злочину, жодних доказів того, що ОСОБА_4 має будь-яке відношення до крадіжки ювелірних виробів у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не подано, вважаю, що в органу досудового розслідування відсутні будь-які підстави утримувати вилучене у ОСОБА_4 на підставі протоколу виїмки від 23 травня 2007 року майно ювелірні вироби, а тому останні підлягають поверненню ОСОБА_4 ..

А тому, вважаю, що слід визнати бездіяльністю дії т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 щодо: не відновлення провадження у кримінальній справі № 4330306 від 28 листопада 2006 року, порушеної по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (кримінальна справа № 4330306 від 28 листопада 2006 року); неповернення вилученого у ОСОБА_4 , на підставі протоколу виїмки від 23 травня 2007 року, майна ювелірних виробів, які 09 лютого 2012 року визнані речовими доказами; та зобов`язати т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 : відновити провадження у кримінальній справі № 4330306 від 28 листопада 2006 року, порушеної по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (кримінальна справа № 4330306 від 28 листопада 2006 року); повернути вилучені у ОСОБА_4 ,на підставі протоколу виїмки від 23 травня 2007 року, майна ювелірних виробів, які 09 лютого 2012 року визнані речовими доказами по кримінальній справі № 4330306 від 28 листопада 2006 року.

На думку слідчого судді, не підлягає до задоволення вимога скарги в частині скасування рішення слідчого - листа-відмови у задоволенні клопотання від 23 вересня 2016 року № 13337/106/29/1.2016 Т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , оскільки даний лист не є жодним процесуальним документом.

Керуючись ст.ст. 78, 129, 130, 209, 210 КПК України 1960 року, ст.ст. 2, 16, 24, 98, 100, 110, 220, 282, 303, 304, 307, пункту 6 Розділу XI "Перехідні положення"КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.

Визнати бездіяльністю дії т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 щодо не відновлення провадження укримінальній справі № 4330306 від 28 листопада 2006 року, порушеної по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Визнати бездіяльністю дії т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (кримінальна справа № 4330306 від 28 листопада 2006 року).

Визнати бездіяльністю дії т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 щодо неповернення вилученого у ОСОБА_4 , на підставі протоколу виїмки від 23 травня 2007 року, майна ювелірних виробів, які 09 лютого 2012 року визнані речовими доказами.

Зобов`язати т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 відновити провадження укримінальній справі № 4330306 від 28 листопада 2006 року, порушеної по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Зобов`язати т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту крадіжки, в тому числі і золотих виробів, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з будинку АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (кримінальна справа № 4330306 від 28 листопада 2006 року).

Зобов`язати т.в.о. заступника начальника відділу-начальника слідчого відділу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 повернути вилучені у ОСОБА_4 , на підставі протоколу виїмки від 23 травня 2007 року, майна ювелірних виробів, які 09 лютого 2012 року визнані речовими доказами по кримінальній справі № 4330306 від 28 листопада 2006 року.

В інших вимогах скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1