н/п 1-кп/640/541/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, громадянина України, офіційно не працюючого, раніше судимого 29.11.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263 Кримінального Кодексу України до 4 років 11 місяців позбавлення, звільненого 22.02.2012 року умовно достроково на 3 місяця та 5 днів, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статті 395 Кримінального Кодексу України (далі КК України) -
ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив порушення правил адміністративного нагляду (самовільне залишення особою місця проживання) за наступних обставин.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2012 року відносно ОСОБА_4 встановлений адміністративний нагляд строком на 6 місяців, зі строком обчислення з 03.08.2012 року, якою встановлено наступні обмеження: заборона виходити з місця мешкання в період часу з 21:00 години до 05:00 години; без дозволу органу внутрішніх справ виїжджати за територію постійного місця мешкання; знаходитись в місцях, де реалізуються алкогольні напої та покладено обов`язок проходити реєстрацію в територіальному органу внутрішніх справ чотири рази на місяць, відповідно графіку. З вказаною постановою суду, обмеженнями, обов`язками та наслідками невиконання ОСОБА_4 був ознайомлений 03.08.2012 року та зобов`язався проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Будучи попередженим про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, ОСОБА_4 з 08.08.2012 року самовільно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив запропоноване йому місце мешкання без повідомлення правоохоронних органів, на реєстрацію до Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не являвся, чим грубо порушив вимоги адміністративного нагляду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував фактичні обставини справи та пояснив, що будучи попередженим про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду з 08.08.2012 року залишив запропоноване йому місце мешкання без повідомлення правоохоронних органів, оскільки перебував за межами території України в Російській Федерації на заробітках, у зв`язку з чим на реєстрацію до Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не з`являвся, у вчиненому щиро розкаюється
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій обвинуваченого та інших учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд визнав відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження зміст цих обставин.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив порушення правил адміністративного нагляду (самовільне залишення особою місця проживання).
При призначенні покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушенні. Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на положення ст. 67 КК України судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, обставини по справі, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, його щире каяття, приймаючи до уваги, за місцем проживання характеризується посередньо та приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді арешту, на строк у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, оскільки вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню і бути необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає безпідставним при призначенні покарання застосовувати правила статті 71 КК щодо приєднання частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2007 року у вигляді 3 місяців 5 днів позбавлення волі за правилами, встановленими п.п. а) п. 1 ч. 1 статті 72 КК України оскільки згідно положень пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення покарання за правилами статті 71 КК України здійснюється у разі, коли особа була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин. З матеріалів провадження вбачається, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2012 року ОСОБА_4 був звільнений 22.02.2012 року умовно достроково на невідбутий строк 3 місяця та 5 днів, адміністративний нагляд відносно нього встановлений постановою Київського районного суду м. Харкова 03.08.2012 року, тобто був встановлений після закінчення терміну умовно -дострокового звільнення від відбуття покарання.
Згідно обвинувального акту витрати на проведення експерта в ході досудового розслідування відсутні. На підставі наведеного, керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за статтею 395 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді двох місяців арешту.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1