пр. № 1-кп/759/428/16
ун. № 759/5415/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003467 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Діліжан Республіки Вірменія, вірмена, громадянина України, освіта вища, одруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва 13 квітня 2016 року, надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003467 від 01 квітня 2016 року, про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.
До клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст. 287 КПК України, додана письмова згода ОСОБА_4 на звільнення його від кримінальної відповідальності.
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив пособництво у створенні з метою прикриття незаконної діяльності ОСОБА_6 , фіктивної юридичної особи, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим слідством час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння шляхом обману, грошовими коштами АТ Укрексімбанк. Для реалізації якого останній вирішив створити з метою прикриття незаконної діяльності, фіктивну юридичну особу, для чого залучив раніше йому знайому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ,

Так, ОСОБА_6 , згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є засновником та керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Герич-ОТ» ().

Незважаючи на те, що зазначене підприємство зареєстроване в державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності юридична особа, ОСОБА_6 взяв участь у його реєстрації не з метою здійснення господарської діяльності, як передбачено статутом підприємства, а з метою прикриття своєї незаконної діяльності при цьому ОСОБА_6 , діяв в порушення вимог законодавчих актів України, а саме:

Статті 81 Цивільного Кодексу України, згідно якої юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 Цивільного кодексу України.

Статті 87 Цивільного кодексу України, якою встановлено:

- для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

- Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.

- юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Статті 89 Цивільного кодексу України згідно якої:

- юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

- порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи. Відмова у державній реєстрації з інших мотивів (недоцільність тощо) не допускається.

- до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Статті 56 Господарського кодексу України де обумовлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Статті 58 Господарського кодексу України, якою встановлено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Статті 83 Господарського кодексу України згідно якої:

- державна реєстрація господарського товариства здійснюється відповідно до закону.

- господарське товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Статті 89 Господарського кодексу України якою встановлено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.

Статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 р., якою визначено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи, які подаються державному реєстратору, повинні містити відомості, передбачені законом.

Статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 р., якою визначено, що для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору два примірники установчих документів.

При цьому, ОСОБА_6 , не маючи наміру здійснювати діяльність підприємства, пов`язану з діяльністю посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, оптовою торгівлею деревиною будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, роздрібною торгівлею меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах, організації будівництва будівель (основна), будівництво житлових та нежитлових будівель та одержання прибутку, зафіксовану в статутних документах ТОВ «Герич-ОТ» (), усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього власника вказаного підприємства, надав ОСОБА_7 , яка передала ОСОБА_4 паспорт громадянина України ОСОБА_6 та ідентифікаційний номер платника податків, які необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства.

В подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, надав ОСОБА_6 грошові кошти для створення ТОВ «Герич-ОТ», та допоміг виготовити необхідні документи для реєстрації ТОВ «Герич-ОТ» () на ім`я ОСОБА_6 - Статут ТОВ «Герич-ОТ» (), протокол зборів учасників ТОВ «Герич-ОТ», від 05.10.2015, наказ номер № 1 від 05.10.2016, в яких ОСОБА_6 , значився засновником та директором вказаного підприємства. Які віддав ОСОБА_7 .

Так, приблизно о 09:00 годин 09.10.2015 біля ст. метро «Шулявська» в м. Києві ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи протизаконний характер запропонованих йому дій, за грошову винагороду, ознайомившись зі змістом наданих йому документів, підписав статутні документи ТОВ «Герич-ОТ» (), а також інші документи необхідні для проведення державної реєстрації, які подав приватному нотаріусу.

Так, 09.10.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу проведено державну реєстрацію ТОВ «Герич-ОТ» () за номером запису 0056401 згідно яких єдиним учасником товариства є ОСОБА_6 .

При цьому, хоча ОСОБА_6 і значиться єдиною службовою особою ТОВ «Герич-ОТ» (), але підприємством він ніколи не керував, господарську звітність не подавав та не підписував, а реєстраційні документи ТОВ «Герич-ОТ» () передав ОСОБА_7 для подальшого використання у незаконній діяльності.

Діяльність ТОВ «Герич-ОТ» (), здійснювалась в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва, а саме:

- статті 3 Господарського Кодексу України, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність;

- п. 3 ст. 5 та п. 1 ст. 7 Господарського Кодексу України, якими визначено: «…Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства»;

- ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України про те, що «господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині»;

- п. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, згідно якого недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається;

- згідно ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним».

Надання ОСОБА_4 грошових коштів та виготовлення пакету документів для реєстрації товариства, дало змогу ОСОБА_6 оплатили послуги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, який провів державну реєстрацію ТОВ «Герич-ОТ» () і внес відомості про керівника товариства - ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_4 , які полягали у пособництві в створенні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України та ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України визнав повністю, вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, погоджується на закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, діями ОСОБА_8 шкоди не завдано, на підставі ст. 45 КК України прокурор просить прийняти рішення про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 .
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України на підставі ст. 45 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 просив клопотання прокурора задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Суд, вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає клопотання таким що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до порядку звільнення від кримінальної відповідальності, встановленого ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповіальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 до суду не направлявся.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КПК України у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності зокрема вказуються анкетні відомості підозрюваного (по батькові, місце народження); ім`я, по батькові прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри; докази які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення; наявність обставин, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, та відповідна правова підстава.
Судом встановлено, що в порушення вимог закону, виклад в клопотанні фактичних обставин кримінального правопорушення, не містить найменування державного реєстратора яким, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» було проведено державну реєстрацію юридичної особи, зокерма: були внесенні відомостей про юридичну особу - ТОВ «Герич-ОТ» до Єдиного державного реєстру, час їх внесення та місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Герич-ОТ», що також позбавляє суд можливості встановити підсудність розгляду даного кримінального провадження.
У даному клопотанні прокурор обмежився перерахунком доказів доведення винуватості ОСОБА_8 , не розкриваючи їх змісту.
Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
А тому виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання підозри щодо вчинення кримінального правопорушення у співучасті з посиланням на конкретних осіб, а саме, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо яких дане кримінальне провадження не розглядається і відомості про засудження яких відсутні, є неприпустимим, адже є порушенням принципу презумпції невинуватості та права на захист.
Анкетні відомості підозрюваного, зокрема: по батькові та місце народження, суперечать відомостям, що містяться в паспорті на ім`я підозрюваного, зокрема, підозрюваний ОСОБА_9 по батькові ОСОБА_10 , місце народження місто Діліджан, проте в клопотанні його анкетні відомості зазначені, як - « ОСОБА_11 » та «місто Діліжан».
Необхідно зазначити і про відсутність у клопотанні зазначення імені та по батькові прокурора.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 45 КК України є її дійове каяття, яке характеризується щирим розкаянням у вчиненому злочині та активним сприянням розкриттю цього злочину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає підставу звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
Разом з тим, клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , не містить відомостей щодо активного сприяння, останнього, розкриттю злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необгрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності є необгрунтованим та, таким що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 285-288, 314, 369-372 КПК України, ст. 45 КК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 молодшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003467, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України відмовити, повернувши клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :