Справа № 380/200/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/660/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 31.05.2016

УХВАЛА
іменем України
31 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000026за апеляційною скаргою прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1733 грн. 75 коп.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 04.02.2016 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 та належить власнику ОСОБА_8 , на ґрунті особистих неприязних відносин з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 декілька ударів руками та ногами в область голови та грудної клітини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, саден обличчя, лоба, носа, синця синюшно-багрового кольору повіки лівого ока та у вигляді закритої травми грудної клітки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №17 від 11.02.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості без короткочасного розладу здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду та не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати і направити на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. Зазначає, що в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку суд не зазначив прийняте ним рішення про цивільний позов, а лише вказав стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1733 грн. 75 коп.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого, який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст.125 КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах санкції статті КК що передбачає відповідальність за вчинений злочин: відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, посередньо характеризується, щиро кається у вчиненому і прийшов до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе при його засудженні до покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров?я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, прокуратурою Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області подано позовну заяву в інтересах держави з вимогою про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави кошти, витрачені Тетіївською ЦРЛ, на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення в сумі 1733 грн. 75 коп.
Суд першої інстанції розв`язав даний цивільний позов прокурора та задовольнив в повному обсязі заявлені ним позовні вимоги про відшкодування витрат за стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, стягнувши з ОСОБА_7 1733 грн. 75 коп. на користь держави, обґрунтовуючи своє рішення тим, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав заявлений прокурором позов і крім того позовні вимоги ґрунтуються на вимогах ч. 3 ст.1206 ЦК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції в резолютивній частині вироку не зазначив про прийняте рішення про цивільний позов прокурора, а лише вказав стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1733 75 коп., є слушними, але не є підставою для скасування вироку і направлення на новий судовий розгляд в частині вирішення цивільного позову.
Колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування вироку, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області залишити без задоволення, а вирок Тетіївського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
.

Головуючий:
Судді: