Справа № 152/606/16-к
Провадження1-кс/152/53/16
У Х В А Л А

м.Шаргород Вінницької області 13 квітня 2016 року

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського
ВПГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
13.04.2016 року слідчий СВ ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене із заступником керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України у кримінальному провадженні № 0000042 від 26.01.2015 року.
Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження №0000042 від 26.01.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_5 на початку березня 2014 року в нічну пору доби перебуваючи на вул. Піонерська у м. Шаргород Вінницької області біля домогосподарства ОСОБА_6 , підійшов до автомобіля марки ВАЗ-2106, що належав останньому, звідки викрав бувшу у використанні авто магнітолу марки "Соні", після чого, відкривши капот автомобіля викрав звідти акумуляторну батарею, а також викрав акумуляторну батарею із багажника авто, після чого покинув місце події, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 2600 грн.
Окрім цього, встановлено, що у листопаді 2014 року у нічну пору доби ОСОБА_5 вирішивши скоїти крадіжку майна із нежилого домогосподарства ОСОБА_7 , що знаходиться у АДРЕСА_1 , пройшов на територію домогосподарства та підійшовши до підсобного приміщення (гаражу), шляхом зриву навісного замку скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_7 , чим завдав останньому матеріального збитку на загальну суму 7510 гривень.
За даними фактами СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України.
18 січня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав.
Ініціатор клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, яке вчинив, маючи незняті і не погашені судимості за кримінальні правопорушення, вчинені раніше, а також те, що на даний час він відбуває призначене за вироком Шаргородського районного суду від 12 серпня 2015 року покарання у виді п`яти років позбавлення волі і знаходиться в Вінницькій ВК № 86, у зв`язку із чим наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню.
Вказані обставини, на думку слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , свідчать про наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризику перешкоджання кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий СВ ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 підтримав вимоги, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просить його задовольнити, посилаючись на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджанню кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числу і умисного тяжких кримінального правопорушення. Просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та вирішити питання про застосування застави в порядку, передбаченому КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання пояснив, що визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які зазначені у повідомленій йому підозрі, не заперечує щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , висновок прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).
Під час розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя перевірив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
З матеріалів кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 вбачається, що 26.01.2015 року до ЄРДР внесено матеріали про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та 14.11.2015 року про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
18.01.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше судимого.
Визначення поняття "обгрунтована підозра" у вчиненні особою кримінального правопорушення сформульовано у правових позиціях ЄСПЛ. Зокрема, у рішенні у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04. 2011 року ЄСПЛ зазначив, що термін "обгрунтована підозра" означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Підозра вважається обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.
Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень обґрунтована органом досудового слідства приведеними у клопотанні слідчого доказами, зокрема: заявами потерпілих та їх показаннями, протоколами огляду місця події, показаннями підозрюваного ОСОБА_5 .
Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а питання про оцінку вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення не входить до компетенції суду на даному етапі провадження.
Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 будь чого очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Відповідно до довідки Вінницької ВК УДПтС України у Вінницькій області (№86) від 14.01.2016 року за №4/2, ОСОБА_5 відбуває покарання у Вінницькій ВК №86 з 26.01.2015 року по теперішній час (а.п.32) і доставлений в Шаргородське ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області для проведення слідчих дій.
При судовому розгляді клопотання ОСОБА_5 пояснив, що винуватим себе у пред`явленій підозрі щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень визнає повністю.
Таким чином, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню у зв`язку із тим, що підозрюваний відбуває покарання у виді позбавлення волі, що утруднює проведення досудового розслідування та утруднить в майбутньому судове провадження.
Відтак, під час судового розгляду клопотання прокурором ОСОБА_3 та слідчим СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.2 ст.185 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинювати дії, передбачені п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України; та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому слідчий суддя враховує правову позицію, висловлену у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року відповідно до якої тримання під вартою є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, наявність незнятих і непогашених судимостей за подібні кримінальні правопорушення. При цьому, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, яка викладена у рішенні від 08.07.2003 року (справа про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу), тяжкість вчиненого правопорушення слідчим суддею враховується поряд з іншими обставинами.
З врахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризику, зазначеного слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч.4 ст.197 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).
За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).
З огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , та з урахуванням особи останнього розмір застави слід визначити в межах сорока розмірів мінімальної заробітної плати, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тобто 55120 грн.
Крім того, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, визначені п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого: 10.09.1991 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 81, ч.2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді трьох років позбавлення волі; 17.11.1993 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 140, ст. 208, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді шести років позбавлення волі; 30.03.2000 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 143, ст. 212, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді п`яти років позбавлення волі; 16.03.2004 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі; 17.09.2004 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років і десяти місяців позбавлення волі; 14.12.2006 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді чотирьох років і восьми місяців позбавлення волі; 26.06.2007 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі; 08.12.2009 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі; 01.12.2014 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 263 КК,71 України до покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі; 26.06.2015 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покаранні у виді чотирьох років чотирьох місяців позбавлення волі; 12.08.2015 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту із зали суду.
Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 15 години 00 хвилин 11 червня 2016 року.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 вираховувати з моменту взяття його під варту із зали суду з 15 години 00 хвилини 13 квітня 2016 року.
Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 в межах сорока розмірів мінімальної заробітної плати 55120 (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять) гривень.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що він або заставодавець мають право внести заставу у розмірі 55120 грн. у будь-який момент.
У разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_5 чи заставодавцем в розмірі 55120 грн. звільнити останнього з-під варти, у випадку відсутності в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, де підозрюваний перебуває, іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 при внесенні застави виконувати наступні обов`язки на строк не більше двох місяців, передбачені п.п.1,2,3 ч. 5 ст.194 КПК України:
- прибувати до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із місця проживання АДРЕСА_2 .
- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.
Виконання ухвали в частині взяття під варту ОСОБА_5 покласти на Шаргородський ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського
районного суду Вінницької області: ОСОБА_1