Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________19.10.2016
Справа № 490/73/15-к
н/п 1-кп/490/478/2016
У Х В А Л А
19 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0005012, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Світловодську Кіровоградської області, є громадянином України, неодруженим, має базову загальну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Світловодську Кіровоградської області, є громадянином України, неодруженим, має повну загальну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 20 жовтня 2016 року.

Як випливає зі змісту ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор під час вирішення вказаного питання вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що вони обвинувачуються у вчинені з корисливих мотивів особливо тяжких злочинів, пов`язаних з позбавленням життя людини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, у в зв`язку з чим існують ризики переховування обвинувачених від суду та продовження вчинення ними нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просили суд відмовити у продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою і застосувати менш суворий запобіжний захід, посилаючись на те, що участь ОСОБА_7 у вчиненні злочинів не доведено, досудове розслідування та судовий розгляд кримінального провадження затягнулися з вини сторони обвинувачення і суду, і, що станом на теперішній час підстави для застосування до ОСОБА_7 такого суворого запобіжного заходу перестали існувати.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
ОСОБА_7 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні з корисливих мотивів особливо тяжких злочинів, пов`язаних з позбавленням життя двох людей, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, проживають в іншому населеному пункті, будучи неповнолітніми залишили місце свого проживання, виїхавши до іншого населеного пункту, де знаходилися без певного місця проживання і засобів до існування.

За таких обставин ймовірність переховування обвинувачених від суду і вчинення ними нових аналогічних злочинів, у разі застосування до них інших запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Ці ризики були враховані під час застосування до обвинувачених вказаних запобіжних заходів, продовження строку їх тримання під вартою і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище питання прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість їх запобіганню шляхом застосування до обвинувачених запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку їх тримання під вартою.

Відповідно, клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до останнього, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити до 16 грудня 2016 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити до 16 грудня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді: