Справа № 464/1425/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/184/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу № 464/1425/15-к про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , азербайджанця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 за ч.2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , азербайджанця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , азербайджанця, громадянина Азербайджану, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 187 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ,

виправданого ОСОБА_10

захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_18 ,

перекладача ОСОБА_19 ,

за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_12 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за ч.2 ст.121 КК України на дев`ять років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано винним і засуджено:

за ч.2 ст.121 КК України на сім років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання сім років позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 187 КК України та виправдано.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу змінено із тримання під вартою, звільнивши його з під варти з зали суду, на особисте зобов`язання, зобов`язавши його прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатись за межі м. Львова без відповідного дозволу суду, повідомити суду місце свого проживання у м. Львові та його зміну. Паспорт громадянина Азербайджану на ім`я ОСОБА_10 , який надає право виїзду за межі України, до набрання вироком законної сили залишено при матеріалах справи.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без зміни.

Строк відбуття покарання обвинуваченим постановлено рахувати з 19 листопада 2014 року.

Цивільний позов потерпілих задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно в користь потерпілої ОСОБА_17 350 000 грн. відшкодування завданої їй моральної шкоди та 350 000 грн. відшкодування моральної шкоди в інтересах малолітнього ОСОБА_20 .

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно в користь потерпілої ОСОБА_16 350 000 грн. відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 в групі із ОСОБА_9 . 19 листопада 2014 року близько 00.10 год., перебуваючи біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівській, 12 у м. Львові, під час конфлікту, який раптово виник між ним та потерпілим ОСОБА_21 , умисно наніс останньому удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого останній впав на асфальт. Після цього ОСОБА_22 підійшов до потерпілого ОСОБА_21 , коли той лежав на землі, та наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область голови. Після цього до потерпілого ОСОБА_21 підбіг ОСОБА_23 та наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, а в цей же час ОСОБА_22 також наніс потерпілому ОСОБА_24 декілька ударів ногою по тулубу. Після цього ОСОБА_23 та ОСОБА_22 відійшли від місця події, останній пішов в приміщення піцерії «Ред найт сіті» та через декілька хвилин вийшов звідти та знову підбіг до потерпілого ОСОБА_21 , який лежав на землі, і наніс йому один удар кулаком руки в область голови. Внаслідок отриманих ударів потерпілому ОСОБА_21 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, яка виразилась двома крововиливами в лівій тім`яно-потиличній ділянці голови, одним крововиливом в лобній ділянці голови, одним крововиливом в потиличній ділянці голови, дрібно-вогнищевими крововиливами в стінці лівого бокового шлуночка, діапедезними крововиливами в дні 4-го шлуночка, подовгастому мозку та варолієвому мості, підшкірними крововиливами в м`які тканини різних ділянок голови, переломом кісток носа з кровотечею в дихальні шляхи, крововиливами в легенях, підшкірними крововиливами в параорбітальних ділянках, носі, забійною раною на верхній повіці правого ока, крововиливами на слизових оболонках з ранами на губах, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та яка спричинила набряк-набухання мозку та призвела до смерті потерпілого ОСОБА_21 того ж дня.

Крім цього ОСОБА_23 19 листопада 2014 року близько 00.10 год., перебуваючи біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівській, 12 у м. Львові, коли потерпілий ОСОБА_25 втрутився у конфліктну ситуацію, яка виникла між ОСОБА_21 та ОСОБА_26 , наніс один удар кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_25 , спричинивши йому рану на слизовій оболонці верхньої губи справа, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_21 обвинувачувався ОСОБА_10 , а зокрема у тому, що він у групі із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_21 тяжких тілесних ушкоджень, 19 листопада 2014 року близько 00.10 год., перебуваючи біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівській, 12 у м. Львові, під час конфлікту, який раптово виник між потерпілим ОСОБА_21 та ОСОБА_26 , в процесі якого останній умисно наніс ОСОБА_21 удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого ОСОБА_21 впав на асфальт, після чого ОСОБА_22 підійшов до потерпілого ОСОБА_21 , коли той лежав на землі, та наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область голови. Після цього до потерпілого ОСОБА_21 підбіг ОСОБА_23 та наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, а в цей же час ОСОБА_22 також наніс потерпілому ОСОБА_24 декілька ударів ногою по тулубу. Після цього ОСОБА_23 та ОСОБА_22 відійшли від місця події, останній пішов в приміщення піцерії «Ред найт сіті» та через декілька хвилин вийшов звідти та знову підбіг до потерпілого ОСОБА_21 , який лежав на землі і наніс йому один удар кулаком руки в область голови. Після чого ОСОБА_27 підійшов до потерпілого та наніс один удар ногою в область тулуба ОСОБА_21 . Внаслідок отриманих ударів потерпілому ОСОБА_21 було спричинено тупу травму голови у вигляді двох вогнищевих крововиливів в лівій тім`яно-потиличній ділянці голови, одного вогнищевого крововиливу в лобній ділянці голови, одного вогнищевого крововиливу в потиличній ділянці голови, дрібно-вогнищевих крововиливів в стінці лівого бокового шлуночка, діапедезних крововиливів в дні 4-го шлуночка, подовгастому мозку та варолієвому мості, які відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та в подальшому призвела до смерті потерпілого ОСОБА_21 .

Крім того органом досудового розслідування ОСОБА_27 обвинувачувався за ч.2 ст. 187 КК України, а зокрема у тому, що він 29 червня 2014 року близько 03.15 год. в групі із невстановленою слідством особою, перебуваючи по АДРЕСА_4 , вчинив напад на потерпілого ОСОБА_28 з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я в момент заподіяння. Під час нападу ОСОБА_10 завдав потерпілому ОСОБА_28 удар рукою в обличчя, спричинивши йому перлом кута нижньої щелепи зліва, синець в ділянці нижньої щелепи зліва, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_28 втратив свідомість, після чого ОСОБА_29 разом із невстановленою особою заволодів майном потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Prestigio», вартістю 1299 грн., із карткою пам`яті вартістю 99 грн., двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Лайф» вартістю 20 грн. кожна, золотим перстнем вартістю 497 грн., шкіряним гаманцем вартістю 100 грн., у якому знаходилися посвідчення водія на ім`я потерпілого ОСОБА_28 , доручення на автомобіль, кредитні картки та гроші в сумі 300 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди в сумі 2335 грн.

До висновку про виправдання ОСОБА_10 за ч.2 ст.121 КК України суд, як це видно із вироку, прийшов оцінивши покази ряду свідків очевидців події, а також виходив із того, що згідно формулювання обвинувачення у обвинувальному акті ОСОБА_30 вмінено у вину нанесення ОСОБА_21 лише одного удару по тулубу, при цьому, поза увагою залишено висновок судово-медичної експертизи щодо локалізації тілесних ушкоджень лише на голові та обличчі ОСОБА_21 і те, що причиною смерті стали тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови. При цьому суд вказав, що незважаючи на зазначене нанесення ОСОБА_31 навіть одного удару потерпілому та заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, достатніми, належними та допустимими доказами стороною обвинувачення не доведена.

Виправдовуючи ОСОБА_10 за ч.2 ст.187 КК України суд, як це видно із вироку, виходив із того, що оцінивши покази потерпілого ОСОБА_28 , свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , які в свою чергу не вказали на ОСОБА_34 як на особу, яка вчинила напад на потерпілого ОСОБА_28 , інші докази, якими обґрунтовуються вина ОСОБА_34 стороною обвинувачення, прийшов до висновку, що стороною обвинувачення суду не надано достатніх та достовірних даних, які б підтверджували вчинення ОСОБА_31 нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_28 , а сам лише факт використання підсудним викраденого телефону через п`ять днів після його викрадення, за відсутності інших належних, достовірних та достатніх доказів, свідчать про наявність сумніву щодо вчинення ОСОБА_31 даного кримінального правопорушення.

На вирок суду захисник-адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисник-адвокат ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_14 , який виступає в інтересах ОСОБА_9 , не погоджується із вироком суду у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону. Вказує, що висновки суду містять істотні суперечності, та за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Покликається на те, що суд встановив вину ОСОБА_9 та обґрунтував вирок, взявши до уваги суперечливі покази свідків, та докази, які в свою чергу є недопустимими. При цьому захисник вказує, що зокрема, потерпілий ОСОБА_25 пояснив, що під час вказаних подій він почув шум та побачив, що відбувається шарпанина між потерпілим та ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , потім почалась бійка. Він намагався втрутитись, проте ОСОБА_23 наніс йому декілька ударів, після чого ОСОБА_25 з місця події втік. Отже, потерпілий зазначив лише факт шарпанини та послідуючої бійки, та вказав про дії ОСОБА_9 лише в частині нанесення ударів ОСОБА_25 . Звертає увагу, що ОСОБА_25 , будучи допитаний судом, пояснив, що не бачив як ОСОБА_37 та ОСОБА_38 наносили удари потерпілому ОСОБА_24 , пославшись на те, що він був сильно п`яний та на вулиці було темно. Проте, прокурор з власної ініціативи, вже на наступний день доставив потерпілого в суд, де всупереч вимог ч.13 ст. 352 КПК України останній був допитаний, та дав вже протилежні покази щодо обставин події в користь обвинувачення і на які послався і суд, обгрунтовуючи свої висновки, не мотивувавши при цьому, чому він бере до уваги одні покази та відкидає інші. Щодо показів свідка ОСОБА_39 , то ці покази, на думку захисту, є недостовірними, оскільки суперечать показам потерпілого ОСОБА_25 , свідка ОСОБА_40 , який був дійсним очевидцем події. Щодо показів свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , на які послався суд, то ці свідки не були очевидцями події і можуть підтверджувати факт самої бійки, а в свою чергу свідки ОСОБА_44 , ОСОБА_45 доводять невинуватість ОСОБА_9 . Отже, захисник вважає, що покази потерпілого та свідків не доводять вину ОСОБА_9 у нанесенні побоїв потерпілому ОСОБА_21 , оскільки містять суттєві розбіжності, а показання свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_44 спростовують факт побиття ОСОБА_47 ОСОБА_21 і підтверджують нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_25 . Водночас при встановленні невинуватості ОСОБА_10 суд зазначив, що не зважаючи на формулювання обвинувачення у обвинувальному акті про нанесення ОСОБА_31 ОСОБА_48 лише одного удару по тулубу, залишив поза увагою висновок судово-медичної експертизи щодо локалізації тілесних ушкоджень лише на голові та обличчі ОСОБА_49 і те, що причиною смерті стали тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, проте, даних висновків суд не дотримався при визначенні винуватості ОСОБА_9 . З огляду на викладене простить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч.2 ст. 121 КК України виправдати. За ч.1 ст. 125 КК України визнати винним та призначити покарання у межах санкції даної статті.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_13 , який виступає в інтересах ОСОБА_8 не погоджується із вироком суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_50 покарання, вказуючи на те, що суд допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого. Покликається на те, що суд, безпідставно призначаючи обвинуваченому покарання, не встановив обставини, що пом`якшують покарання, а зокрема щире каяття ОСОБА_8 , його чіткі і послідовні покази щодо обставин події, сприяння органам досудового слідства для встановлення істини у справі; не дано належної оцінки діям потерпілого, який під час вказаних подій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно та зневажливо висловлюючись до ОСОБА_51 , як до представника іншої національності, фактично розпочав конфліктну ситуацію; не враховано молодий вік ОСОБА_8 , відсутність у нього судимостей, позитивні характеристики, а також готовність відшкодування збитків родині потерпілого. Не погоджується із тим, що суд при наявності декількох обставин, не врахував вимоги ч.1 ст. 69 КК України, та не призначив ОСОБА_50 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК. Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, призначивши йому більш м`яке покарання, з врахуванням ч.1 ст. 69 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що виправдовуючи ОСОБА_10 за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України, суд порушив вимоги закону та ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що вина ОСОБА_34 у інкримінованих йому злочинах стороною обвинувачення доведена повністю. При цьому по епізоду вчинення розбійного нападу прокурор вказує на покази потерпілого ОСОБА_28 , які підтверджуються також протоколом впізнання, даними аналітичної довідки вхідних та вихідних з`єднань дзвінків; судом не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_29 почав користуватися викраденим у ОСОБА_28 мобільним телефоном одразу через день після розбійного нападу; не надано оцінки поясненням самого ОСОБА_34 про те, що телефон він придбав у ломбарді «Скарбниця», в той час як згідно відповіді з вказаного ломбарду такий телефон до них не поступав. Щодо злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, то суд, приймаючи рішення, не оцінив покази свідків та потерпілого ОСОБА_25 , які вказували про участь ОСОБА_34 у вчиненні злочину щодо ОСОБА_21 . Таким чином прокурор вважає, що судом першої інстанції не повністю досліджені докази, надані стороною обвинувачення і за ч.2 ст. 187 КК України і за ч.2 ст.121 КК України, а тому ставить питання про повторне дослідження ряду доказів, про які зазначив прокурор в апеляційній скарзі, під час апеляційного провадження при розгляді апеляційних скарг. Просить вирок суду відносно ОСОБА_10 скасувати, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним за ч.2 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 187 КК України сім років позбавлення волі із конфіскацією майна; за ч.2 ст.121 КК України дев`ять років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Представник потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_18 на апеляційні скарги захисників обвинувачених подав заперечення, в яких вказує, що ці апеляційні скарги не відповідають доказам, що були здобуті в ході досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні. Стверджує про винуватість обвинувачених у вчиненні злочину щодо ОСОБА_52 . Не погоджується із посиланням захисника на щире каяття обвинуваченого. Водночас вказує про недоведеність того, що потерпілий ОСОБА_21 спровокував конфлікт, нецензурно виражався в сторону ОСОБА_53 , зневажаючи його як представника іншої національності. Вважає, що обвинувачені скоїли особливо тяжкий злочин із тяжкими наслідками, за яке мають нести сувору кримінальну відповідальність, проте слідчі та прокурор неправильно застосували закон України про кримінальну відповідальність, в той час як суд першої інстанції повторив їхню помилку.

На апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 подав заперечення в яких вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, ухвалений із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що під час судового розгляду справи стороною обвинувачення не надано жодних прямих доказів, які б однозначно вказували на те, що злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_30 , були вчинені саме ним, а також не доведено наявність ні об`єктивної, ні суб`єктивної сторони складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 187 , ч.2 ст. 121 КК України. Таким чином захисник вказує, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та безпідставною та просить дану апеляційну скаргу відхилити а вирок суду щодо ОСОБА_10 в частині його виправдання залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, виступи обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги захисників обвинувачених та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, виступ виправданого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, виступ прокурора ОСОБА_12 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив апеляційні скарги захисників, виступи прокурора ОСОБА_11 , потерпілої та представника потерпілих, які заперечили проти апеляційних скарг захисників обвинувачених, проте просили вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку із істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального закону, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Згідно вимог ч.3 ст. 36 КПК України участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт в ньому затвердив прокурор ОСОБА_12 , участь під час судового провадження здійснювали прокурори: в більшості судових засідань - ОСОБА_12 , в ряді судових засідань - ОСОБА_54 .

Однак згідно постанов заступника прокурора Сихівського району м. Львова про призначення групи прокурорів від 29 червня та 19 листопада 2014 року прокурор ОСОБА_55 не входить до групи прокурорів, які мали здійснювати повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні. Наведені обставини виключали участь прокурора ОСОБА_55 у судовому засіданні 18 вересня 2015 року, під час якого допитувався експерт та свідок ОСОБА_56 (т.6 а.с.45-47) а також в судових засіданнях 29 та 30 вересня 2015 року (т.6 а.с. 56-57, 70-72) під час судового провадження у суді першої інстанції відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Таким чином, суд при розгляді справи допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо, зокрема, встановлено порушення, передбачені п. 3 ст. 412 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Сихівського районного суду м. Львова від від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, який слід провести з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

При новому розгляді кримінального провадження суд першої інстанції повинен повно і всебічно дослідити обставини справи, звернути увагу на доводи захисників обвинувачених, які викладені в їх апеляційних скаргах, доводи прокурора, які викладені в його апеляційній скарзі та постановити в справі законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_14 ОСОБА_13 прокурора ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в Сихівському районному суді м. Львова.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 особисте зобов`язання залишити без зміни.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 тримання під вартою продовжити до проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції, але не більше, ніж на 60 днів.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4