Справа № 466/971/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0003834 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Перемишлянського району Львівської області, українця, гр. Українип , з освітою середньою-спеціальною , офіційно непрацюючого , неодруженого , проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше судимого 09.09.2003 р. Перемишлянськ5им судом Львівської області за ч.3 ст.185 ККУкраїни на 3 роки позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік., 08.12.2005 р. Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 289 КК України на 3 р. 6 міс. позбавлення волі,

- за ч.2 ст. 186 КК України ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 23.08.2015 р. біля 21-30 год., перебуваючи на пр. Чорновола у м. Львові біля палацу культури ім.. Гната Хоткевича , маючи умисел на заволодіння чужим майном, погрожуючи потерпілій ОСОБА_5 фізичною розправою , відкрито зірвав із неї золотий ланцюжок із кулоном, заподіявши матеріальної шкоди на загальну суму 8 500 грн. , та із викраденим втік із місця злочину.

У судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що 23 серпня 2015 року у вечірній час зустрів на пр.Чорновола свою знайому ОСОБА_6 . У нього виник умисел викрасти у неї золотий ланцюжок. Він схопив її за руку, пригрозив,щоб вона не кричала, і другою рукою зірвав ланцюжок з кулоном і втік. У вчиненому розкаюється, спричинену шкоду повністю відшкодував, просить не позбавляти його волі..

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено , що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку , що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ,яке йому інкриміновано, доведена повністю. Кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України суд вважає вірною, оскільки обвинувачений вчинив відкрите викрадення чужого майна грабіж,поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання,визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставина , що обтяжує покарання, згідно ст.. 67 КК України рецидив злочину.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких воно вчинено,відшкодування заподіяної злочином шкоди потерпілій, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, та вважає , що йому слід обрати покарання, не пов`язане із ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч.2 ст.186 КК України на 4/чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 3/три/ роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не покидати межі України, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,систематично з`являтись на реєстрацію.

Позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1