АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
Справа № 11-сс/796/445/2016 Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: гл. 17 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника - адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешту на майно, вилучене 31 серпня 2015 року в ході обшуку затриманого в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: - мобільний телефон марки «Nokia C5-03» (IMEI): НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» - « НОМЕР_2 » № НОМЕР_3 ; - кольоровий рюкзак та кольорову сорочку (вишиванку).

В обґрунтуваннях судового рішення слідчий суддя зазначає, що слідчим в судовому засідання було доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження майна як речового доказу до винесення судом рішення по суті, оскільки існують достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметом вчинення кримінального правопорушення, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі сліди злочину, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У своїй апеляційній скарзі представник - ОСОБА_7 висловлює свою незгоду з рішенням слідчого судді, посилаючись на ухвалу слідчого судді від 29 грудня 2015 року, якою встановлено протиправність утримання майна та зобов`язано слідчого повернути його ОСОБА_8 , дана ухвала слідчим не виконана, що є злочином передбаченим ст. 382 КК України (невиконання судового рішення), також посилається на пропущення слідчим строку звернення до суду з клопотанням про арешт майна, тому просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду від 19 січня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та поданих заперечень, колегія суддів приходить до наступного.
При судовому розгляді клопотання слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження (ст. ст. 171, 173 КПК України).

Зазначена заборона здійснена у кримінальному провадженні, що здійснюється Генеральною прокуратурою України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 19.11.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 345, ч. 2 ст. 294, ст. 348 КПК України.
31.08.2015 року ОСОБА_8 ,, в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження затримано в порядку ст. 208 КПК України та 01.09.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 345 КК України.

Під час затримання ОСОБА_8 у нього було вилучено мобільний телефон телефон марки «Nokia C5-03» (IMEI): НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» - « НОМЕР_2 » № НОМЕР_3 ; - кольоровий рюкзак та кольорову сорочку (вишиванку)

10.12.2015 року після проведення комп`ютерно-технічної експертизи вищевказаний мобільний телефон із сім-картою був визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та долучений до матеріалів провадження.
Частина 1 статті 98 КПК України зазначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року було задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 31 серпня 2015 року в ході обшуку затриманого в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: - мобільний телефон марки «Nokia C5-03» (IMEI): НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» - « НОМЕР_2 » № НОМЕР_3 ; - кольоровий рюкзак та кольорову сорочку (вишиванку).

Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.. 170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної ухвали, було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки існують достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметом вчинення кримінального правопорушення, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі сліди злочину, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що матеріали, надані стороною обвинувачення, свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме здійсненню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобіганню будь-яким негативним наслідкам у вигляді відчуження вказаного в ухвалі майна третім особам.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404-405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене 31 серпня 2015 року в ході обшуку затриманого в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: - мобільний телефон марки «Nokia C5-03» (IMEI): НОМЕР_1 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» - « НОМЕР_2 » № НОМЕР_3 ; - кольоровий рюкзак та кольорову сорочку (вишиванку) - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4