Справа № 521/962/16-к
Пр-ня по справі № 1кп/521/368/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підвербці Тлумацького району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, маючої середню спеціальну освіту, офіційно не працюючої, пенсіонерки, вдова, зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживаюча в АДРЕСА_2 , раніше не судима, у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03 червня 2014 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи у дворі свого будинку, по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , яка в цей час знаходилась на вулиці біля вказаного будинку, умисно, використовуючи дерев`яну палку, через паркан, нанесла один удар по голові останній. В результаті ОСОБА_4 отримали тілесне ушкодження у вигляді садна волосяної частини голови, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому їй злочині не визнала та показала, що 03.06.2014 року дійсно знаходилась у себе за місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , у своїй частині будинку. Однак будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 не наносила. Свідка ОСОБА_8 і потерпілу в той день не бачила. Які підстави для обмови її свідком та потерпілою вона не знає.

Також з показів обвинуваченої вбачається, що на протязі тривалого часу між нею та ОСОБА_4 неприязні стосунки із-за земельної ділянки.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини, винність обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що 03.06.2014 року, з ранку, вона запросила до себе свого знайомого ОСОБА_8 з метою ремонту огорожі та хвіртки. Знаходячись, разом з ОСОБА_8 біля паркану де мешкає ОСОБА_6 , вона відчула сильний удар по голові та в неї з рани потекла кров. Їй стало погано, однак свідомість вона не втрачала. ОСОБА_8 допоміг їй добратись до подвір`я, де надав першу медичну допомогу. В подальшому сусіди викликали швидку медичну допомогу та міліцію.

На додаткові питання, потерпіла показала, що між нею та обвинуваченою на протязі тривалого часу неприязні стосунки, в тому числі із-за межі спільної земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Очевидцем вказаних подій правопорушення був лише ОСОБА_8 .

Показами свідка ОСОБА_8 , який допитаний в судовому засіданні показав, що знає на протязі 2-3 років ОСОБА_4 , з якою перебуває у добрих стосунках. Обвинувачену ОСОБА_6 особисто до цих подій не знав. Підстав обмовляти її у нього не має. У червні 2014 року ОСОБА_8 прийшов до ОСОБА_4 з метою поставити паркан, оскільки його спеціальність є газоелектрозварник. Поставивши паркан, до нього підійшла раніше незнайома ОСОБА_6 яка почала кричати та вимагати відрізати 10 см. паркану, який після установки перетнув її межу. Після цього, 03.06.2014 року в першій половині дня, ОСОБА_8 знову прийшов до ОСОБА_4 для ремонту хвіртки. Коли вони знаходились біля паркану, ОСОБА_6 через нього, знаходячись на дошках, дерев`яним бруском приблизним розміром 2 метри, вдарила по голові ОСОБА_4 . При цьому по відношенню до забору та ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_4 знаходилась спиною. Після удару, у ОСОБА_4 потекла кров і ОСОБА_8 допоміг їй добратись до дому. Сусіди викликали швидку медичну допомогу і міліцію. Коли ОСОБА_8 повертався додому, його зустріла ОСОБА_6 , яка почала погрожувати йому та лякати розправою, у випадку надання будь-яких свідчень по вказаному факту.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка допитана в судовому засіданні показала, що мешкає по АДРЕСА_3 , поряд з будинком потерпілої ОСОБА_4 . Обвинувачену та потерпілу знає, з обома перебуває в нормальних стосунках. Підстав обмовляти обвинувачену та потерпілу у неї не має. Щодо обставин провадження, свідок показала, що 03.06.2014 року з ранку вона вийшла до магазину. По дорозі почула крики з подвір`я ОСОБА_4 . Коли зайшла до прибудинкової території останньої, побачила ОСОБА_4 , яка стояла, та в неї на голові та лиці була кров. Зі слів ОСОБА_4 , вказану травму їй спричинила сусідка ОСОБА_6 . Через деякий час приїхала швидка медична допомога, яка забрала ОСОБА_4 до лікарні.

Крім того, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Довідкою КУ Міської клінічної лікарні № 1 від 03.06.2014 року за № 4276, відповідно до якої у приймальне відділення лікарні 03.06.2014 року звернулась ОСОБА_4 , якій поставлений діагноз: забій м`яких тканей в тім`яної області.

Висновком судово-медичної експертизи № 1282 від 12.06.2014 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садно волосистої частини голови. Виявлене ушкодження утворилося від дії тупого, твердого предмета, індивідуальні особливості якого в пошкоджені не відобразилися. Не виключено, що таким предметом могла бути палиця. З урахуванням характеру пошкодження можна судити, що після його отримання гр. ОСОБА_4 могла здійснювати самостійні дії - пересуватися, кричати, чинити опір. Зазначене пошкодження має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 - ти днів, і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.5 і 4.6 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Судячи з морфологічних властивостей пошкодження (садно - покрито щільною скоринкою темно - червоного кольору з підритими краями), воно утворилося в термін від 3 до 5 діб до моменту огляду експертом, тобто могло бути заподіяно 02.06.2014 року.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Доводи обвинуваченої та її захисника про те, що ОСОБА_6 не спричиняла легких тілесних ушкоджень потерпілій та, що потерпіла і свідок ОСОБА_8 її безпідставно обмовляють, на думку суду є виключно способом захисту від обвинувачення. Суд оцінює всі покази обвинуваченої критично.

Покази обвинуваченої особи, є завжди не безсторонніми. Обвинувачений може під впливом тих або інших подій у своєму житті, представити обставини по провадженню не в дійсному світі.

Даючи оцінку показам обвинуваченої, суд вважає, що викладені нею обставини є неправдивими та таким, що не заслуговують на довіру. В судовому засіданні встановлено, що між обвинуваченою та потерпілою на протязі більше ніж 40 років існують та активно розвиваються особисті неприязні стосунки. Вказані особи не тільки не бажають добросусідських відносин між собою, а й штучно створюють умови конфліктів та сварок між собою, залучаючи до зазначених подій правоохоронні органи та суди. Прояв агресії, образи один до одного та нестриманість під час викладення показів в судовому засіданні, безумовно свідчать про таке відношення між обвинуваченою і потерпілою, яке унеможливлює викладення обставин по провадженню об`єктивно та неупереджено, в тому числі і потерпілою. У вказаному випадку, основними доказами будуть ті які є безсторонніми та неупередженими, які надані самою подією злочину. Покази свідка ОСОБА_8 на думку суду, є безумовно таким що заслуговують на довіру і є належним та допустимим доказом, оцінку якому суд викладе нижче у вироку суду.

Даючи оцінку показам потерпілої, враховуючи тривалі неприязні стосунки між сторонами, суд вважає, що вказані покази цілком сумлінно містять перебільшення обставин та дій, в яких виразились порушення її майнових та особистих прав. Раптово виникла небезпека мимоволі змушує перебільшувати розміри і форми, в яких вона виразилась. Небезпека, що минула представляється схвильованій свідомості більшою, ніж вона була, частково під впливом відчуття, що вона вже пройшла. Таким чином, суд приймає покази потерпілої про вчинений щодо неї злочин, як доказ вини обвинуваченої, але і критично відноситься до певних обставин (переслідування обвинуваченою - потерпілу, великої сили удару палкою по голові, наслідки у вигляді великої втрати крові), які відбулись і викладені потерпілою, оскільки вони мають не те реальне відображення, яке було насправді.

На думку суду об`єктивним та неупередженим доказом по провадженню є покази свідка ОСОБА_8 , який невимушено, без стороннього тиску показав, як та за яких обставин, він особисто спостерігав події злочину, які вчинила безпосередньо ОСОБА_6 . Суд вважає покази свідка ґрунтовними, виразними, обдуманими проте не продуманими, які викладені ним зі своїми особливостями, однак без перебільшень.

Пояснити об`єктивні причини, які могли бути підставою для обмови у злочині обвинувачену ОСОБА_6 , та яку потерпіла і свідок ОСОБА_8 у такому випадку переслідували мету, захисник та обвинувачена в судовому засіданні не змогли.

Таким чином, підстав ставити під сумнів покази потерпілої та свідків у суду не має.

Вирішуючи питання, щодо направлення умислу обвинуваченої ОСОБА_6 , суд враховує у сукупності всі обставини скоєного злочину. Суд вважає доведеним факт нанесення удару обвинуваченою ОСОБА_6 палкою по голові потерпілої ОСОБА_4 03 червня 2014 року приблизно о 10 годині 00 хвилин в м. Одесі по вул. Леонова, 19. Мотивом дій обвинуваченої були особисті неприязні стосунки. Кількість тілесних ушкоджень, тобто один удар по голові, його характер, тяжкість та локалізація свідчать про те, що обвинувачена бажала спричинити потерпілій лише легкі тілесні ушкодження.

Даючи оцінку судово-медичній експертизі № 1282 від 12.06.2014 року, судом встановлено, що у висновку експерта допущена помилка у даті спричинення тілесних ушкоджень 02.06.2014 року, замість 03.06.2014 року. На думку суду, вказана помилка не є такою, що ставить під сумнів висновки експертизи. Будь-яка критика експертизи повинна бути суворо обґрунтована. Однак стороною захисту не висловлено жодних мотивів недостовірності або неправильності вказаної судово-медичної експертизи. Вирішальним у вказаній експертизі, є аналіз пошкоджень які були встановлені у гр. ОСОБА_4 під час судово-медичного дослідження. Окрім того, морфологічні властивості пошкоджень свідчать, на думку експерта, що воно утворилося в термін від 3 до 5 діб до моменту огляду експертом. Дата утворення є приблизною та такою яку експерт зазначив з урахуванням своїх знань, досвіду і навиків.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченої є вчинення злочину у перше та вік обвинуваченої 61 рік на час вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , та встановлюючи ступінь її вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченої, а і її особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченої до скоєння злочину, її зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_6 проживає сама (вдова). В неї помер син. В теперішній час ніде не працює, є пенсіонеркою. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувала.
Таким чином бідність, наявність тривалих неприязних стосунків, ненависть по відношенню до потерпілої, не бажання спільно, розумно та справедливо домовлятись про будь-які спірні питання, та як наслідок небажання змінити своє ставлення до іншої особи, на думку суду привели обвинувачену до скоєння злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_6 не є особою суспільно небезпечною, а тому підстав для призначення суворого покарання не має.

Злочин вчинений обвинуваченою ОСОБА_6 є суспільно небезпечним, оскільки посягає на здоров`я людини.

Враховуючи відсутність обставин які обтяжують покарання та наявність обставин, які пом`якшують покарання, а також враховуючи особу обвинуваченої та потерпілої, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статті, зв`язане зі штрафом.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного злочину, його обставинам, особі обвинуваченої, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України і ст. ст. 1166, 1167, 1168 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що шкода майновим та немайновим правам потерпілої ОСОБА_4 заподіяна обвинуваченою ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позов заявлений потерпілою виключно до обвинуваченої, як до особи що заподіяла її.

Заподіяння майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 окрім викладеного вище у вироку висновком судово-медичної експертизи № 1282 від 12.06.2014 року, також підтверджується медичною документацією, квитанціями та чеками на придбання ліків та медичних препаратів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Потерпілою ОСОБА_4 під час судового розгляду доведено придбання медичних препаратів та ліків на загальну суму 1151 гривня 60 копійок. Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначену суму.

Також суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду, заподіяну потерпілій ОСОБА_4 на підставі вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України і загальних принципів цивільного законодавства справедливості і розумності.

При цьому суд виходить з того, що потерпіла ОСОБА_4 знаходячись у віці 65 років (на день вчинення злочину), перенесла певні страждання і болі, у тому числі і у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї. Наслідками злочину був сильний душевний стрес та страх отримати повторно раптово та несподівано тілесні ушкодження від сусідки по подвір`ю.

В подальшому в зв`язку з тривалим розслідуванням потерпіла не могла отримати в найкоротший строк справедливого вирішення провадження та відповідно отримати відшкодування завданої їй шкоди. Після скоєного злочину в неї порушився звичайний спосіб життя, в тому числі в зв`язку з явкою у судові засідання.

Таким чином, при стягненні моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої ОСОБА_4 , поведінку обвинуваченої під час вчинення злочину і після нього, в зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з обвинуваченої 100 000 гривен моральної шкоди, суд задовольняє частково в сумі 3 000 гривень, вважаючи, що дана сума може в повній мірі заповнити моральні страждання які зазнала потерпіла. Суд вважає, що заявлена сума потерпілою є занадто великою та об`єктивно не обґрунтованою і є проявом емоційних дій і таким чином не може бути задоволена.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 , винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1151 (одну тисячу сто п`ятдесят) гривень матеріальної шкоди та 3 000 (три тисячі) гривень моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог потерпілої відмовити, з підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Речові докази: медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 повернути КУ Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10 /м. Одеса, вул. Ак. Гаркавого, 2/.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: