Справа № 740/788/16-к
Провадження № 1-кс/740/131/16
УХВАЛА

26 лютого 2016 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині клопотання слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 24.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

26.02.2016 року слідчий СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, в якому зазначає, що 25.01.1995 року ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула до квартири ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де, доводячи свої злочинні наміри до кінця, скориставшись довірою своєї знайомої ОСОБА_7 , яка на той час за домовленістю з ОСОБА_8 доглядала за її малолітнім сином ОСОБА_6 , під приводом відвезти останнього на лікування у м. Бахмач Чернігівської області, викрала малолітнього ОСОБА_6 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. Після вчинення злочину, ОСОБА_5 зникла в невідомому напрямку. На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 та викраденого нею ОСОБА_6 невідоме.

05.12.1995 року за даним фактом було порушено кримінальну справу №12/7548 за ознаками складу злочину, передбаченого ст.124 КК України (в редакції 1960 року). 24.12.2014 року матеріали кримінальної справи №12/7548 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

30.01.1996 року відносно ОСОБА_5 винесено постанову про притягнення як обвинуваченого та 01.02.1996 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.

05.04.2005 року ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

За час досудового слідства 19.03.2008 року, 07.10.2011 року, 13.05.2015 року до Ніжинського міськрайоного суду були внесені клопотання про затримання обвинуваченої ОСОБА_5 та доставку її в суд під вартою для обрання їй міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та 21.03.2008 року, 07.10.2011 року, 13.05.2015 року ухвалені постанови про дозвіл на затримання і доставку в суд під вартою.

25.06.2014 року склад злочину в даному кримінальному провадженні було перекваліфіковано з ч.1 ст.146 КК України на ч.2 ст.146 КК України.

17.01.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харків, громадянки України, з повноюзагальною середньою освітою, не судимої, з невстановленою на даний час адресою місця проживання, було винесено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, але, оскільки місця проживання підозрюваної та її родичів досудовим слідством не встановлено, то підозра нікому не вручалася.

У зв`язку з тим, що строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу від 13.05.2015 року закінчився, виникла необхідність у повторному зверненні до Ніжинського міськрайонного суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваної з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні підтверджується наступними доказами:

Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , відповідно до якого остання показала, що навчаючись у 8-му класі, 04.07.1991 року вона народила сина ОСОБА_6 і тому була вимушена одружитися з ОСОБА_9 . У 1994 році вона познайомилася з ОСОБА_10 та, забравши свого сина, виїхала з ним до м. Москви, де проживала в Орєхово-Борисово по вул.Шепиловська. У м.Москва на Київському вокзалі вона познайомилася з ОСОБА_7 та запропонувала їй пожити у неї на квартирі. При розмові вона дізналася, що ОСОБА_7 проживає у м. Ніжині. У жовтні 1994 року ОСОБА_11 зник і більше не повертався на квартиру. Сама вона боялася повертатися у м.Ніжин і тому попросила ОСОБА_7 забрати її сина у м. Ніжин та пообіцяла приїхати через тиждень чи місяць. В кінці січня 1995 року при розмові з ОСОБА_7 остання повідомила їй, що її сина ОСОБА_12 вона віддала спільній знайомій ОСОБА_5 , яка сказала, що повезе ОСОБА_12 до лікарні в м. Бахмач. Через декілька днів до неї на московський телефон зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що її син ОСОБА_12 знаходиться з нею, що в неї є всі документи на ОСОБА_12 і що вона ніколи більше його не побачить. З того часу вона не бачила ні свого сина ОСОБА_12 , ні ОСОБА_5 і теперішнє місце їх знаходження їй невідомо.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого остання показала, що у вересні 1994 року, перебуваючи у м.Москва, вона познайомилася з ОСОБА_8 та при розмові повідомила їй, що вона проживає у м. Ніжині разом зі своїм сином, а у м. Москва їздить торгувати м`ясом. ОСОБА_13 також розповіла їй, що має сина ОСОБА_12 , з яким проживає у м. Москва, та запропонувала їй забрати свого сина та приїжджати до неї в м. Москву, що вона і зробила. 01.12.1994 року вона вирішила повернутися до м. Ніжина, так як захворів її син та син ОСОБА_14 Дарії. ОСОБА_8 добровільно віддала їй свого сина ОСОБА_12 та сказала, що приїде до м. Ніжина через деякий час. У травні 1994 року вона познайомилася із ОСОБА_5 , яка проживала в одній квартирі з ОСОБА_8 . У кінці січня 1995 року при телефонній розмові з ОСОБА_8 вона повідомила їй, що за відсутності коштів на проживання буде їхати до м.Москви, на що ОСОБА_8 сказала, щоб на час її відсутності вона віддала її сина ОСОБА_15 .. 26.01.1995 року ОСОБА_5 забрала у неї ОСОБА_16 та сказала, що повезе його у м. Бахмач, де покаже лікарям, так як хлопчик хворів чесоткою. 31.01.1995 року, повернувшись у м.Ніжин, ОСОБА_5 не повернула їй назад ОСОБА_6 і взагалі зникла. 11.02.1995 року від ОСОБА_8 вона дізналася про те, що ОСОБА_5 ніколи не поверне їй її сина ОСОБА_12 , так як вона відлітає з ним у м.Каунас.

В ході досудового розслідування допитувалася в якості свідків бабуся ОСОБА_5 ОСОБА_17 , знайомий ОСОБА_5 - ОСОБА_18 , які показали, що ОСОБА_5 востаннє бачили у січні 1995 року. Після цього вона на зв`язок не виходила і про теперішнє її місце знаходження їм нічого невідомо.

По відношенню до ОСОБА_5 Ніжинським МРВ УМВС було заведено оперативну-розшукову справу категорії «Розшук». На даний час постійно проводяться заходи, направлені на отримання інформації відносно її місцезнаходження.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України досудовим розслідуванням зібрано достатньо фактичних даних, які вказують на те, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а тому виникає необхідність у затриманні останньої з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у даному випадку до ОСОБА_5 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.

Досудове слідство вважає, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України. Крім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається з метою запобігання зазначених у п.п. 1,3,5 ч.1, ст.177 КПК України ризиків. Оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, досудове слідство вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи вид та розмір покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України і обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 полягає в необхідності запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, тому згідно зі ст. 183 ч. 2 п. 3 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до неї може бути застосований як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо фактичних даних, які вказують на те, що ОСОБА_5 підозрюєтьсяу вчиненні злочину середньої тяжкості й тривалий час переховується від слідства, перебуваючи у розшуку, а тому до неї необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки у даному випадку до ОСОБА_5 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до ст.107 КПК України за клопотанням учасників процесу застосування технічних засобів фіксування не здійснювалося.
У судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене слідчим клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи вид та розмір покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як остання за місцем проживання не з`являється, постійного місця роботи не має, і таким чином, переховуючись від досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підстав для відмови у наданні дозволу на затримання підозрюваної з метою її приводу до суду, передбачених ч.4 ст.189 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя з огляду на положення КПК України щодо строків розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вважає за необхідне відповідно до п.6 ч.1 ст.190 КПК України визначити дату втрати законної сили ухвалою, а саме, - 6 місяців з дня її постановлення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 190, 194 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харків, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не судимої, без встановленого досудовим слідством місця проживання, з метою її приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про затримання підозрюваної ОСОБА_5 повідомити слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за адресою: Чернігівська області, м. Ніжин вул. Московська, 22, тел. моб. НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала діє протягом шести місяців з дня її постановлення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили з моменту приводу підозрюваної до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1