Категорія:ч.2 ст.286 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, працюючий столяром в ПП « ОСОБА_11 », згідно ст.89 КК України не судимий,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вироком вирішено долю речових доказів.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_9 22.10.2015 року близько 14:45 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «IVECO MAGIRUS», р.н. НОМЕР_1 по вул. Хотинській зі сторони вул. Кичкарівської м. Луцька Волинської області проявив безпечність, неналежно стежив за дорожньою обстановкою, під час руху автомобілем заднім ходом не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка рухалася по вул. Хотинській в напрямку до вул. Кичкарівської в м. Луцьк Волинської області.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми у вигляді зламів кісток основи і склепіння черепа з крововиливами під оболонки головного мозку та забійно-скальпованими ранами волосистої ділянки голови, закритої тупої травми органів грудної клітки у вигляді поперечних зламів хребта між 7 шийним і 1 грудним хребцями та між 6 і 5 грудними хребцями, зламу правої ключиці, зламів грудини, множинних зламів ребер з розривами плеври, розривів плеври з крововиливами реберної поверхні обох легень, крововиливів навколо зламів ребер, гемотораксу, розриву печінки, подвійного зламу нижньої щелепи, вивиху у лівому плечовому суглобі, закритого зламу лівого ліктьового суглобу, закритого зламу обох кісток лівого передпліччя, множинних саден та рвано-забійних ран тіла, які згідно висновку експерта № 355 від 11.11.2015 року Волинського обласного бюро судово-медичних експертиз за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілої.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм ОСОБА_9 п.2.3 б), п. 10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним, оскільки воно не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилається на те, що при призначенні покарання не враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, зокрема наслідків, які настали смерть особи. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.286 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 , які подану апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч.2 ст.286 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції урахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що він в порядку ст. 89 КК України не судимий, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, має постійне місце роботи та проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, завдані збитки потерпілому частково відшкодував, який в свою чергу просив суворо не карати ОСОБА_9 , вчинив необережний злочин, який відноситься до тяжких злочинів. Крім того, враховано пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, а також відсутність у справі обтяжуючих покарання обставин, на підставі чого судом і призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_9 із застосуванням ст. 75 КК України.

Врахувавши усі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилаються прокурор в апеляційній скарзі, суд, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначив ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Прокурор в апеляційній сказі фактично посилається лише на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, при цьому не зазначає які саме дані про особу ОСОБА_9 не були враховані при постановлені вироку.

Доводи наведені в апеляційній скарзі враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: