Справа № 520/2541/16-к
Провадження № 1-кп/520/336/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2016 рокуКиївський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0000119 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.09.2004 року Київським райсудом м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 12.07.2005 року Київським райсудом м. Одеси за ст. 187 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 02.10.2009 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання;

- 14.02.2012 року Київським райсудом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту.Звільненого 04.05.2012 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання.4

- 23.01.2014 року Київським райсудом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту. Звільненого 27.02.2014 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання.;

- 20.08.2014 року Київським райсудом м. Одеси за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 діючи повторно, 1.01.2016 року біля 10 годин, знаходячись в під`їзді №2 будинку АДРЕСА_3 , між 2м та 3-м поверхами, повторно, діючи з корисливих мотивів та з метою особистої наживи, переслідуючи єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке потерпілому належить ОСОБА_5 , а саме дитячий самокат з зображенням мультиплікаційних героїв «Маша та ведмідь», вартістю 310 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 310 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, отримавши можливість розпорядитись ним на свій власний розсуд. Матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, шляхом повернення майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Пояснив суду, що він згодний з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що 01.01.2016 року біля 10.00 години, він, знаходячись в знаходячись в під`їзді №2 будинку АДРЕСА_3 , між 2м та 3-м поверхами, повторно, діючи з корисливих мотивів та з метою особистої наживи, переслідуючи єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме дитячий самокат з зображенням мультиплікаційних героїв «Маша та ведмідь», вартістю 310 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 310 гривень..

З викраденим майном він з місця вчинення кримінального правопорушення він зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 відшкодовані. У скоєнні злочину щиро кається.

Чим обвинувачений скоїв злочин - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, передбачений за ст.185 ч.2 КК України.

На підставі ст.ст.314, 325 КПК України розгляд справи проведено без участі представника потерпілої сторони, яка подала суду письмову заяву про розгляд справи в відсутність їх представника.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, встановивши, що пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні, повністю відповідають фактичним обставинам скоєння злочину вказаним в матеріалах кримінального провадження, з`ясувавши та враховуючи, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, оскільки суд роз`яснив обвинуваченому зміст таких обставин, а також суд роз`яснив обвинуваченому, що в такому випадку обвинувачений не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, також враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, обвинувачений погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин по справі, які ніким по справі не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів наданих прокурором, сторонами по справі.

При викладених обставинах суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 крім його зізнання в скоєнні злочину в судовому засіданні, доведена документами по справі та сукупністю доказів дослідженими судом :

-
-витягом з кримінального провадження №0000119 де заявником є гр. ОСОБА_5 від 13.01.2016 року;

-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_5 від 13.01.2016 року;

-протоколом огляду місця події від 13.01.2016 року та фото таблиці до протоколу;

-заявою обвинуваченого про скоєння злочину;

-протоколом огляду предмету від 24 січня 2016 року та фото таблицями до протоколу;

- постановою про визнання речових доказів та їх передачу на зберігання.

- постановою про визначення ринкової вартості;

- звітом про незалежну оцінку вартості рухомого майна дитячого самокату.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вивчивши обставини по справі, встановивши особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, для мотивації судом правових підстав про застосування судом статті 75 КК України, в судовому засіданні не встановлено.

Також суд вважає, що в судовому засіданні при розгляді справи судом правові підстави для мотивації про призначення судом обвинуваченому, на підставі статті 69 КК України, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом не встановлено.

При викладених обставинах, суд вважає необхідним з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів, призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.349, ст.373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці, з утриманням в кримінально-виконавчій установі, визначеній органами, які відають виконанням покарання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Одеській області.

Взяти під варту засудженого ОСОБА_4 в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 березня 2016 року.

Речові докази на (а.с.27) повернути власнику - потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1