Провадження № 1-кп/520/151/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2016 року Колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003955 від 05.08.2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно ОСОБА_9 строком на 60 днів.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив колегію суддів змінити обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід на не пов`язаний з позбавленням волі.У якості підстав для зміни запобіжного заходу зазначають, що на теперішній час відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставами для запобіжного ув`язнення обвинуваченого оскільки на теперішній час допитані все свідки, потерпілий та обвинувачений, дослідженні всі матеріали кримінального провадження, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, докази знаходяться в матеріалах кримінального провадження та дослідженні в ході судового розгляду .
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.
ПотерпілийОСОБА_8 та представник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання захисника та зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а клопотання прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 колегія суддів враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, а саме Постанову ЄСПЛ у справі "Чанєв проти України" від 09.10.2014 року (скарга № 46193/13), Постанову ЄСПЛ від 12.03.2009 у Справі "Олександр Макаров проти Російської Федерації" (скарга № 15217/07), Постанову ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 року (скарга № 7064/05), Постанову ЄСПЛу справі "Сізарєв проти України" від 17.01.2013 (скарга № 17116/04), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За вказаних обставин, з огляду на те, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживає з сім`єю, позитивно характеризується тобто має міцні соціальні зв`язки приймаючи до уваги, що раніше судом застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою уникнення можливого впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого, на даний час матеріали кримінального провадження дослідженні в повному обсязі, всі свідки та обвинувачений допитані, речові докази дослідженні у судовому засіданні та не можуть бути спотворенні чи знищені, суд не знаходить підстав для подальшого застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та вважає, що на момент розгляду клопотання відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і тому достатнім для їх запобігання є застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 314, 315, 316, 331 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Змінити обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт терміном на 60 днів.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 негайно з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки:
- знаходитись з 22.00 до 06.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідком ОСОБА_10 у кримінальному провадженні.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Копія ухвали вручається учасникам судового провадження та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3