Справа № 307/1006/16-к
Провадження № 1-кс/307/101/16
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

30 березня 2016 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 11-А класу Буштинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000411 від 28.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 15 ч.1, ст.185 ч.2 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням по справі встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, 28 березня 2016 року, близько 10 години 30 хвилин, за попередньою змовою та в групі з Ганським діючи, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , у якому підійшов до автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі W124, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , та без будь-якого дозволу почав демонтувати кулісу (механізм перемикання швидкостей) та три тяги до неї, при цьому не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений власником даного дворогосподарства ОСОБА_8 , який завадив їм закінчити злочинні дії.

ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 15 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України тобто є підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, який відповідно до даних норм закону карається також позбавленням волі на строк до п`яти років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав з викладених у ньому обставин та просить його задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим йому необхідно обрати запобіжний захід, але більш м`який, ніж у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до інкримінованого йому злочину визнав. Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Захисник та законний представник також просять в задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, суд дійшов наступного висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 від 28 березня 2016 року про вчинення в його дворогосподарстві крадіжки в тому числі неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_7 . 28 березня 2016 року слідчим ОСОБА_4 було розпочато досудове розслідування та визначено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення ст.15 ч.1, ст..185 ч.2 КК України та внесено відомості в ЄРДР за №0000411.

28 березня 2016 року слідчим ОСОБА_4 було повідомлено неповнолітньому ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.1, ст..185 ч.2 КК України та згідно відмітки в повідомленні воно йому вручено 28 березня 2016 року.

Як встановлено в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, передбаченого ст.. 15 ч.1, ст. 185 ч. 2 КК України. Санкція статті якої передбачає також покарання до п`яти років позбавлення волі і за матеріалами справи підозра ОСОБА_7 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені в клопотанні ризики, передбачені пунктами 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом частин 1 та 2 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що неповнолітній ОСОБА_7 не підозрюється у вчинені тяжкого чи особливо тяжкого злочину, що відповідно до вимог ст.492 КПК України виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

За змістом ст.. 179 ч.1 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Враховуючи те, що у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_7 доцільно застосувати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки :

- прибувати до слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це слідчого ;

- не відлучатися з смт. Буштино, Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, - відмовити.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком по 25 травня 2016 року включно.

Негайно звільнити з під варти в залі суду підозрюваного ОСОБА_7 у зв`язку з обраним відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 та його законному представнику, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_7 особистого зобов`язання покласти на Тячівський відділ поліції ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_7 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання.

Ухвала слідчого судді в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1