УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/4935/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
не погоджуючись з рішенням суду І інстанції, підозрювана ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року скасувати та змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги зазначає, що до доньки вона відносилась добре, турбувалась про неї. Ніякого правопорушення щодо доньки не вчиняла.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці до 28.05.2016 року включно.
Суд мотивував своє рішення тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника, пояснення підозрюваної, котрі підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підозрюваної ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Обираючи відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом встановлено достатньо підстав вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, маючи на меті уникнути кримінальної відповідальності, передбачаючи невідворотність покарання, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, міра відповідальності за скоєння якого передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.
Доведено ризик, що підозрювана може вчиняти вплив на малолітню потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки і потерпіла ОСОБА_9 , яка є малолітньою, і свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувають з підозрюваною в родинних відносинах, є її дітьми. Підозрювана ОСОБА_6 характеризується негативно, поводиться агресивно, зокрема і до своїх дітей.
Зі змісту характеристики з Левківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Житомирського району відносно учениці 4-Б класу ОСОБА_12 від 29.02.2016 року вбачається, що дівчинка після уроків не хотіла йти додому, бо панічно боялась матері, приходила до школи з синцями на обличчі, руках, вирваним волоссям, покусаними пальцями рук, довго не признавалась, але в подальшому сказала, що її б`є мати. У висновку судово-психіатричного експерта №86-2016 від 09.03.2016 року вказано, що до показів малолітньої потерпілої ОСОБА_9 слід відноситись як до показів психічно здорової дитини, ознак вираженого фантазування не виявляє, її функції уяви знаходяться на низькому рівні, а викладення інформації носить конкретний характер, проявляє підкорюваність дорослому.
Вище наведені обставини в своїй сукупності виключають застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни з мотивів викладених в апеляційній скарзі підозрюваної, відсутні.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: