Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 16 серпня 2016 року касаційну скаргу прокурора на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003478.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за:
- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останній раз вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2012 року за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 23 травня 2014 року по відбуттю покарання,
засуджено за:
- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;
- ст. 290 КК України на 2 роки обмеження волі;
- ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно 20 951,68 грн. та 15 649,13 грн., а на користь останнього ще 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про запобіжні заходи та речові докази в кримінальному провадженні.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 лютого 2016 року вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання скасовано.

Постановлено свій вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за:

- ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 289 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_6 призначено покарання за:
- ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 289 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;
- ст. 290 КК України 2 роки обмеження волі;
- ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

В решті вирок залишено без змін.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:
прокурора ОСОБА_9 .
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що апеляційний суд визнав обґрунтованою та задовольнив апеляційну скаргу прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених внаслідок м`якості суворості та не зазначення у мотивувальній частині вироку місцевого суду при викладенні формулювання обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки «повторність», оскільки вона знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, проте не зазначив відповідне рішення з цього приводу у резолютивній частині вироку, виклавши в ній лише рішення про скасування вироку місцевого суду в частині призначеного засудженим покарання та призначив їм нове покарання.

За вироком суду, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними у тому, що вони, з середини листопада 2014 року до середини лютого 2015 року, діючи за попередньою змовою групою осіб в нічний час в різних гаражних кооперативах м. Павлограда та смт Меліоративне Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., шляхом підбору ключів або пошкодження замків, проникали до гаражів та викрадали з них транспортні засоби та інше майно, яким в подальшому розпоряджались на власний розсуд, а саме:
в період з 13 по 14 листопада 2014 року в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Мотор-2» на вул. Дніпровській в м. Павлограді незаконно заволоділи належним ОСОБА_10 автомобілем «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 38 416,99 грн.;
в період з 3 по 5 грудня 2014 року в гаражі № НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Шахтобудівник» на вул. Підгірній в м. Павлограді, незаконно заволоділи належним ОСОБА_11 автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_4 , вартістю 54 461,42 грн.;
в період з 12 по 15 грудня 2014 року в гаражі № НОМЕР_5 гаражного кооперативу «Лада» на вул. Садовніченко в м. Павлограді незаконно заволоділи належним ОСОБА_12 мопедом «Viper Sport» вартістю 5 194,62 грн.;
в період з 22 по 24 грудня 2014 року в гаражі № НОМЕР_6 гаражного кооперативу «Павлоградець» на вул. Новоросійській в м. Павлограді незаконно заволоділи належним ОСОБА_13 мопедом «Soul», тимчасовий д.н.з. НОМЕР_7 , вартістю 5 198,08 грн.;
в період з 28 по 29 грудня 2014 року в гаражі № НОМЕР_8 гаражного кооперативу «Південний» на вул. Сметаніна в м. Павлограді незаконно заволоділи належним ОСОБА_14 автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_9 , вартістю 65 453,70 грн.;
в період з 22 по 29 грудня 2014 року в гаражі № НОМЕР_10 гаражного кооперативу «Жигулі» на вул. Садовніченко в м. Павлограді незаконно заволоділи мопедом «Viper Active», вартістю 3 573,15 грн., а також викрали мотоблок «Кентавр 2061», вартістю 8 235,30 грн., які належать ОСОБА_15 ;
24 грудня в гаражі № НОМЕР_11 гаражного кооперативу № 1 в смт Меліоративне незаконно заволоділи належним ОСОБА_8 автомобілем «ЗАЗ-110206», д.н.з. НОМЕР_12 , та мопедом «Bullet 50», вартістю 15 649,13 грн.;
29 грудня в гаражі № НОМЕР_13 гаражного кооперативу «Фаетон» в смт Меліоративне незаконно заволоділи належним ОСОБА_7 автомобілем «ВАЗ-21061», д.н.з. НОМЕР_14 , вартістю 20 951,68 грн.;
в середині грудня в гаражі № НОМЕР_5 гаражного кооперативу «Лада» на вул. Зарічній в м. Павлограді повторно таємно викрали належний ОСОБА_12 велосипед «Winner Kinetic Profi» вартістю 2 728,55 грн.;
в період з 4 по 6 січня в гаражі № НОМЕР_15 гаражного кооперативу «Ветеран» на вул. Шутя в м. Павлограді незаконно заволоділи належним ОСОБА_16 автомобілем «Mersedes-Вenz 230», д.н.з. НОМЕР_16 , вартістю 57 210,39 грн;
16 січня в гаражі № НОМЕР_17 гаражного кооперативу «Фаетон» в смт Меліоративне незаконно заволоділи належним ОСОБА_17 автомобілем «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_18 , вартістю 27 298,96 грн.;
08 лютого в гаражі № НОМЕР_19 гаражного кооперативу «Фаетон» в смт Меліоративне незаконно заволоділи належним ОСОБА_18 автомобілем «ЗАЗ-110206», д.н.з. НОМЕР_20 , вартістю 25 253,96 грн.;
18 лютого в гаражі № НОМЕР_21 гаражного кооперативу № 1 в смт Меліоративне незаконно заволоділи належним ОСОБА_19 автомобілем «ВАЗ-21104», д.н.з. НОМЕР_22 , вартістю 91 414 грн.
Крім того, в середині листопада 2014 року ОСОБА_6 , знаходячись в гаражі на території домоволодіння АДРЕСА_3 , маючи на меті приховати вчинене ним разом з ОСОБА_5 незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_10 «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_2 , за допомогою кутової шліфмашини знищив номер кузова вказаного транспортного засобу.
Він же, в один з днів наприкінці лютого 2015 року, близько 12-00 год., знаходячись біля магазину «Продукти» на вул. Котовського у м. Павлограді знайшов паперовий згорток з наркотичним засобом канабісом, масою 9,980 гр., який незаконно повторно придбав, перевозив та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 , ст. 290 , ч. 2 ст. 309 КК та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК у касаційному порядку не оскаржені.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за наслідками розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції цим вимогам закону відповідає.
Призначаючи засудженим покарання, суди повною мірою врахували тяжкість вчинених злочинів, а також дані про особу винних.
Доводи касаційної скарги прокурора про допущене апеляційним судом порушення кримінального процесуального закону, а саме не зазначення у резолютивній частині вироку рішення щодо доповнення юридичного формулювання обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючою ознакою «повторно» не обґрунтовані, з огляду на таке.

Як убачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку апеляційного суду, колегія суддів погодилась із доводами прокурора та задовольнила його апеляційну скаргу в частині доповнення кваліфікації судом першої інстанції вчиненого ОСОБА_6 незаконного придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, кваліфікуючою ознакою «повторно», яка знайшла своє підтвердження в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Крім цього, апеляційний суд, визнавши обґрунтованими відповідні доводи апеляції прокурора, скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та постановив свій, за яким призначив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нове покарання, а останньому в тому числі з урахуванням внесених змін в частині кваліфікуючої ознаки за ч. 2 ст. 309 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 420 КПК України, вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Загальні вимоги до змісту вироку суду встановлені в ст. 374 КПК України.

Відповідно до частини третьої вищезазначеної статті, у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При цьому, в резолютивній частині вироку, у відповідності з ч. 4 ст. 374 КПК України зазначається - у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Додаткового зазначення у резолютивній частині вироку суду рішення суду щодо зміни пред`явленого особі обвинувачення в частині доповнення або виключення з нього кваліфікуючих ознак кримінальний процесуальний закон не вимагає.
Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст.ст. 374, 420 КПК України та є законним і вмотивованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування вироку, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів
постановила:

Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3