Справа № 755/2134/16-к
В И Р О К
Іменем України
"25" березня 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21.03.1997 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;
06.03.2003 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі;
21.05.2004 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
15.06.2007 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.309, ст.395, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
31.11.2011 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.395, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
24.07.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.02.2015 року відповідно до Закону України «Про амністію»,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10.12.2015 року, приблизно о 15-45 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи на трамвайній зупинці громадського транспорту «Лісова» в м.Києві, чекав на міський трамвай №8, з метою вчинення кишенькової крадіжки. Маючи на меті таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 зайшов до міського трамваю №8. Через деякий час до трамваю зайшла потерпіла ОСОБА_7 , яку ОСОБА_6 помітив із жіночою сумкою в руках.
В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, обравши предметом свого злочинного посягання цінні речі, що містяться в сумці потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 непомітно для оточуючих повторно таємно викрав з сумки, що тримала при собі потерпіла ОСОБА_7 , жіночий гаманець коричневого кольору, вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, учнівський квиток на ім`я ОСОБА_7 з серією та номером КВ11088601, учнівський квиток на ім`я ОСОБА_7 . Алчевського професійного торгівельно-кулінарного ліцею та банківські та дисконтні карти, які не мають матеріального значення для потерпілої. В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 250 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 10.12.2015 року, приблизно о 15-45 годині, він, знаходячись в трамваї №8, побачив потерпілу, яка зайшла до трамваю із сумкою в руках. Після чого він непомітно для оточуючих викрав з сумки, що тримала при собі потерпіла, жіночий гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, два учнівських квитка на ім`я ОСОБА_7 , банківські та дисконтні карти.Після чого з місця скоєння злочину зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. В даний час він проживає разом з цивільною дружиною, неофіційно працює.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 злочину, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілою цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.
Матеріали кримінального провадження №0018773 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/2134/16-к.
Речові докази: - грошові кошти в сумі 150 гривень, купюрами номіналом 50 гривень, з серією та номером РВ3013140, СП9369051, ЗВ3274132; учнівський квиток на ім`я ОСОБА_7 Київського вищого професійного училища технології та дизайну одягу, з серією та номером КВ11088601; учнівський квиток на ім`я ОСОБА_7 Алчевського професійного торгівельно-кулінарного ліцею; дисконтна картка «Аптеки низьких цін»; банківська картка «Банк Київська Русь»; товарні чеки та квитанції з магазинів, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1