Справа № 345/104/16-к
Провадження № 11-кп/779/207/2016
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду від 01 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта середня спеціальна, не працюючого; невійськовозобов`язаного, неодруженого, раніше судимого: 01.02.2007 р. Калуським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, 304, 69 КК України до 240 годин громадських робіт, 08.02.2008 року Калуським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на 4 роки, згідно ст.71 КК України приєднано 6 місяців до вироку Калуського міськрайонного суду: від 17.08.2007 року, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі, постановою Долинського районного суду від 31.05.2011 року за ст. 82 КК України, не відбута частина покарання замінена на 10 місяців 20 днів виправних робіт з відрахуванням 20% в дохід держави, 11.10.2011 р. Калуським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на 1 рік, згідно ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду від 08.02.2008 року та остаточно призначено покарання у виді 1 рік 3 місяці позбавлення волі, 06.02.2014 року Калуським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, 69 КК України до позбавлення волі 1 рік 6 місяців, громадянина України, -

Засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 змінено з домашнього арешту на взяття під варту в залі суду. Строк відбуття покарання слід рахувати з 9,30 год. 01 березня 2016 року.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Так, 23.11.2015 близько 18 год., ОСОБА_9 перебуваючи у приміщенні сауни, що розташована в м. Калуш, по вул. Фегонівка, повторно викрав чоловічу куртку вартістю 400 гривень, мобільний телефон марки Nokia вартістю 150 гривень, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора МТС вартістю 10 гривень, та грошові кошти в сумі 130 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 690 гривень.

Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_7 12.12.2015 р., перебуваючи у приміщенні квартири по АДРЕСА_2 , повторно викрав з кишені жіночої куртки, що належить потерпілій ОСОБА_11 , яка знаходилась на вішалці у коридорі квартири, мобільний телефон Samsung вартістю 477 гривень, в якому знаходилась сім-карта стартового пакету мобільного оператора МТС - Україна вартістю 10 гривень та карта пам`яті вартістю 100 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 587 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що суд першої інстанції не надав йому можливості скласти договір примирення двох сторін. Також вважає, що місцевий суд мав всі підстави, щоб застосувати ст. 69 КК України відносно нього. Просить пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог закону при постановленні даного вироку суд дотримався, а тому доводи апелянта про порушення судом вимог та незастосування до нього ст. 69 КК України, колегія суддів вважає не обґрунтованими.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за обставин, зазначених у вироку, обґрунтований належно дослідженими доказами, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних досудовим слідством, належно досліджених та правильно оцінених в судовому засіданні доказах.

Вина, кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Суд правильно оцінив наявні у справі докази та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України, в тому числі обтяжуючі й пом`якшуючі обставини та дані про його особу, внаслідок чого призначив йому покарання необхідне і достатнє для виправлення і попередження вчинення нових злочинів, тобто, згідно санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Таке покарання слід вважати справедливим.

Апеляційні доводи про те, що покарання є надто суворим не відповідає встановленим судом обставинам події, оскільки судом було враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого те, що він щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, у нарколога чи психіатра на обліку не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілих щодо призначення покарання, суд прийшов до правильного висновку, що призначене засудженому покарання у виді одного року позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 65 КК України, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд правильно врахував позитивну характеристику обвинуваченого, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра, тяжких наслідків не наступило, добровільно відшкодував заподіяні збитки, думку потерпілих щодо призначення покарання.

За наведених обставин, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 376, 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року відносно нього,- без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з - з 01 березня 2016 року по 27 квітня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2