Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-2390/566/12 Головуючий по І інстанції
Категорія: ст.ст. 186 ч. 2 ОСОБА_1
КК України Доповідач в апеляційній
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2012 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Безверхого І.В.,

суддів Неділька М.І., Шкреби Р.Д.,

за участю прокурора Свищ Л.А.,

засудженого ОСОБА_3,

адвоката ОСОБА_4,

розглянула кримінальну справу за апеляційними скаргами: прокурора, який затвердив

обвинувальний висновок та захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2012 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий,

- 16.12.2011 року Соснівським райсудом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі; на підставі ст. 75. 76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку на один рік,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання, у вигляді позбавлення волі строком на

два роки з іспитовим строком на один рік, призначене ОСОБА_3 вироком

Соснівського райсуду м. Черкаси від 16.12.2011 року за вчинення злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України виконувати

самостійно.

Вирішена доля речових доказів по справі.

За вироком суду, ОСОБА_3 засуджений за те, що він, повторно, 22.11.2011 року, близько 04.00 год. разом та за попередньою змовою з двома невстановленими в ході досудового слідства особами, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, а також, знаходячись неподалік будинку № 10 по вул. Пилипенка в м. Черкаси, відкрито, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого викрали чуже майно, що виразилося;:в. тому, що він, перебуваючи разом з двома невстановленими в ході досудового слідства особами за вищевказаною адресою, побачили раніше незнайомого їм гр. ОСОБА_5 та домовилися про спільне викрадення майна останнього; після чого підійшли до нього і з метою подолання можливого опору з його боку, ОСОБА_3, схопивши.останнього за плече, ззаду потягнув на себе, внаслідок чого повалив його на землю, та разом з однією із невстановлених в ході досудового слідства осіб, ногами почали бити потерпілого ОСОБА_5 в різні частини тіла, спричинивши йому фізичний біль, а коли останній переслав чинити їм опір, друга невстановлена в ході досудового слідства особа, почала тримати потерпілого ОСОБА_5, а ОСОБА_3 разом з іншою невстановленою в ході досудового слідства особою почали обшукувати кишені потерпілого і таким чином відкрито, умисно, з корисливих спонукань викрали: гроші в сумі 70 грн., мобільний телефон марки «Нокіа 1600», вартістю 400 грн., із сім-карткою «Київстар», вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 10 грн., а всього незаконно заволоділи майном потерпілого на загальну суму 530 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, заподіявши потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор першопочатково в своїй

апеляції ставить питання про його скасування у зв'язку з невідповідністю призначеного

покарання тяжкості скоєного злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. Просить

апеляційний суд постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 186 ч. 2 КК України - 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України покарання за вироком Соснівського районного суду від 16.12.2011 року виконувати самостійно. При цьому, прокурор посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні вироку не в повній мірі врахував, що злочин, скоєний засудженим

ОСОБА_3, відноситься до категорії тяжких і за його вчинення передбачено

покарання від 4 до 6 років позбавлення волі. Крім цього, судом першої інстанції не в

достатній мірі враховано характеризуючі дані на особу засудженого, який вже

притягувався до кримінальної відповідальності, проте ніяких висновків для себе не

зробив та не став на шлях виправлення. Також, останній скоїв злочин, перебуваючи в

стані алкогольного сп'яніння.

В послідуючому прокурором; були подані зміни до першопочаткової апеляції прокурора, зокрема прокурор посилається на те., що вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 03.05.2012 року відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст,186 КК України підлягає зміні, а саме: необхідно виключити з вступної частини вироку місцевого посилання на судимість від 24.06.2008 року. При цьому посилається, на те, що вказаним вироком суду ОСОБА_3 був засуджений до штрафу в сумі 1020 грн., який останній сплатив і таким чином на даний час, вказана судимість вважається погашеною.

В апеляції захисника засудженого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, остання просить вирок Соснівського райсуду від 03.05.2012 року відносно ОСОБА_3 змінити у частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, підтримавшого подану апеляційну скаргу в її зміненому вигляді, засудженого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, які заперечували проти апеляції прокурора та просили задоволити подану ОСОБА_4 апеляцію в інтересах ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обміркувавши над доводами вищезазначених апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувся з дотриманням вимог ч.3 ст. 299, ст. 301-1 КПК України. В апеляціях прокурора та захисника засудженого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 не оскаржується ні ця процедура, ні питання про доведеність вини ОСОБА_3, ні правильність кваліфікацій його дій. А тому відповідно до положень ч.1 ст. 365 КПК України вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляцій, поданих сторонами по справі. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.1 ст.299 і ст. 301-1 КПК України докази не досліджувалися, це перевіряються.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду, першої інстанції щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинах повністю підтверджений зібраними по справі доказами та дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав вірну юридичну оцінку та вірно кваліфікував їх за ч. 2 ст. 186 КК України.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_6 у вчиненні того злочину за який він засуджений при обставинах, викладених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, які належним чином були досліджені в суді першої інстанції і яким дана вірна юридична оцінка, і які не оспорюються в апеляції.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_3 суд достатньо виконав вимоги ст. 65-67 КК України.

На думку колегії суддів твердження захисника ОСОБА_4 про суворість призначеного ОСОБА_3 місцевим судом покарання є безпідставними, оскільки, як вбачається із вироку суду при призначенні покарання засудженому судом першої інстанції було вірно враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Таким чином, призначене покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України в межах санкції статті, відповідає вимогам закону та за своїм змістом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що підстав для пом'якшення засудженому покарання та визначення йому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, як того просить захисник ОСОБА_4 її своїй апеляції, не має.

В той же час на думку колегії суддів, зміни до апеляції прокурора про виключення із вступної частини вироку місцевого суду посилання на попередню судимість ОСОБА_3 за вироком Черкаського райсуду Черкаської області від 24.06.2008 року заслуговують на увагу, у зв'язку з тим, що згадана судимість на час скоєння ОСОБА_3 злочину 22.11.2011 року, за який він засуджений цим вироком, відповідно до положень ст. 89 КК України, є погашеною.

Враховуючи, що зміна вироку не погіршує становище засудженого, відповідно до

ст. 373 КПК України, то колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції

змінити.

Керуючись ст.ст. 362. 365.366. 373 КІІК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, в її зміненому

вигляді, - задовольнити.

В задоволенні апеляції захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2012 року відносно ОСОБА_3 - змінити, а саме:

- виключити із вступної частини вироку Соснівського райсуду м. Черкаси від 03 травня 2012 року посилання суду першої інстанції на попередню судимість ОСОБА_3 за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.06.2008 року, у зв'язку з її погашенням.

У решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Головуючий

Судді