Справа № 361/744/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/857/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 45 12.07.2016

УХВАЛА
іменем України
12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0004465за апеляційною скаргою прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого за адресою: в АДРЕСА_2 ), громадянина України, з середньою-медичною освітою, працюючого масажистом в КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва», розлученого, раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдано за недоведеністю в його діянні складу злочину, -
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 13 жовтня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до старшого інспектора відділу кадрів «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» з умислом, направленим на отримання неправдивої довідки щодо його перебування на робочому місці 27 липня 2013 року у період часу з 08 год. 00 хв. до 13 год. 47 хв. Ввівши в оману службову особу вищезазначеного закладу, ОСОБА_7 отримав довідку № 1006 від 13.10.2014 року, в якій зазначено завідомо неправдива інформація, оскільки згідно табеля робочого часу, останній на своєму робочому місці не перебував. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання, у зв`язку з цим, суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди інтересам ОСОБА_9 , та бажаючи їх настання, надав 03.10.2014 року до Броварського міськрайонного суду Київської області довідку № 1006 від 13.10.2014 року із завідомо неправдивою інформацією, з метою використання даної довідки для стягнення з ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 80000 доларів США. 12.11.2014 року ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що він 27.07.2013 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 13 год. 47 хв. перебував на робочому місці. Проте, згідно відповіді від 20.01.2015 року, вихідний № 50 за підписом директора комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичного центру № 2 Дарницького району м. Києва», де ОСОБА_7 офіційно працевлаштований, після здійснення службового розслідування щодо видачі довідки № 1006, старший інспектор з кадрів ОСОБА_10 видала дану довідку помилково, оскільки згідно табеля обліку робочого часу 27.07.2013 року ОСОБА_7 на роботі не перебував. Подання вказаної довідки до Броварського міськрайонного суду в цивільну справу №2/361/2174/14 свідчить про умисне використання завідомо підробленого документу ОСОБА_7 з подальшою можливістю визнання грошових вимог на суму 80000 доларів США, належні ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Вважає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає апелянт, що в основу вироку покладено безумовне прийняття показань ОСОБА_7 , які, на думку апелянта, не підтверджуються навіть показаннями свідків сторони захисту, оскільки судом було відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків сторони захисту, які могли б підтвердити вищевказані події та встановити інші обставини справи. Також судом не взято до уваги клопотання сторони обвинувачення про привід свідків до суду. Крім того, апелянт зазначає, що прокурором під час судового розгляду було заявлено клопотання про зміну обвинувачення, однак суд відмовив у задоволені даного клопотання.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, думку прокурора який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо: не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На думку колегії суддів суд першої інстанції ретельно дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності і надавши їм належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано виправдав ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На підтвердження пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 стороною обвинувачення покладено показання свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в незаконному використанні завідомо підробленого документа за обставин, викладених в обвинувальному акті і описовій частині вироку, не визнав та пояснив, що працює масажистом в КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва». В провадженні Броварського міськрайонного суду перебувала за його позовом цивільна справа, відповідачем по якій була його колишня дружина. В зв`язку тим, що показання свідків з боку відповідача були неправдиві, він звернувся до відділу кадрів свого підприємства, де інспектор ОСОБА_10 надала довідку про те, що він 27 липня 2013 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 13 год. 47 хвв. перебував на своєму робочому місці. Вказана довідка була надана до суду у зазначеній цивільній справі, проте судом до уваги не була прийнята. Зазначає, що зазначеної дати та часу він перебував на робочому місці та надавав послуги з масажу клієнтам ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Надана ним довідка ніким не підроблена та ніяким чином не вплинула на ухвалене судом рішення у цивільній справі.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що працює старшим інспектором з кадрів КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва». 13.10.2014 року до неї звертався масажист ОСОБА_7 про видачу йому довідки про те, що він був на роботі 27.07.2013 року. Вона, звірившись з графіком його роботи цієї дати та перевіривши лише дані про те, чи не був він на лікарняному або у відпустці, видала довідку про те, що такий 27.07.2013 року з 08 год. 00 хв. по 13 год. 47 хв. перебував на роботі. Вона не пересвідчилась, що 27.07.2013 був вихідний день (субота). Довідка була на бланку з печаткою для документів. Для чого ОСОБА_7 була потрібна ця довідка, він не повідомляв. Видала таку довідку помилково, бо не перевірила всі дані про роботу ОСОБА_18 у зазначений день. Вказана довідка носить лише інформаційний характер і не є офіційним документом.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що працює в КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» на посаді директора. У вказаному закладі ОСОБА_7 працює масажистом. Про видачу відділом кадрів довідки на ім`я ОСОБА_7 про його роботу у вихідний день 27.07.2013 року дізнався від працівників міліції. В зв`язку з цим була проведена службова перевірка та встановлено, що довідка з таким змістом видана помилково. Остання не є офіційним документом і носить лише інформаційний характер. Всі офіційні документи підписує особисто він і на таких документах ставиться печатка підприємства.
Окрім того, в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 стороною обвинувачення були надані письмові докази, а саме:
- дані матеріалів відповіді директора КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва » за № 50 на запит слідчого від 19.01.2015 року за № 4465, та запит від 05.01.2015року за № 053 стосовно видачі довідки за № 1006 від 13.10.2014 року;
- дані копії табеля обліку використання робочого часу КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва » за липень 2013 року:
- дані копії затвердженого графіка роботи співробітників відділення оздоровчого масажу на спец рахунку на 2013 рік в КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва»;
- дані копії довідки за № 1006 від 13.10.2014 КНП «Консультативно - діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва», виданої ст. інспектором з кадрів, на ім`я ОСОБА_7 про його роботу 27.07.2013;
- дані копії журналу реєстрації вихідної кореспонденції некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичного центру № 2 Дарницького району м. Києва»;
- дані копії посадової інструкції сестри медичної з масажу відділення оздоровчого масажу на спец рахунку КНП «Консультативно-діагностичного центру №2 Дарницького району м. Києва».
Допитані в судовому засіданні свідки захисту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 пояснили, що у суботу 27.07.2013 року звертались за допомогою у наданні послуг з масажу до ОСОБА_7 , який працює в «Консультативно-діагностичному центрі № 2 Дарницького району м. Києва».

За змістом ч. 4 ст. 358 КК України відповідальність передбачена за використання завідомо підробленого документа.

Суд першої інстанції відповідно до вимог норми ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про недоведеність в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Суд першої інстанції зазначив у вироку: в обвинувальному акті не вказано про підроблення документа, який надає право або звільняє від обов`язків; не доведено, що обвинувачений використав підроблений документ; не вказано, які наслідки після цього наступили, а також мета його використання. Взагалі відсутні докази, які б давали підстави стверджувати, що надана довідка є підробленою, проте зазначено, що довідка була видано старшим інспектором кадрів помилково. Докази, на які посилається прокурор, як на підставу доведеності вини ОСОБА_7 , не доводять, а спростовують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а наведене обґрунтування сторони обвинувачення вказує на відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції поклав в спростування винуватості ОСОБА_7 показання свідків сторони обвинувачення, а саме: показання ОСОБА_11 , який вказав,що вказана довідка носить лише інформаційний характер; показання ОСОБА_10 , яка вказала, що вона виписала довідку, не впевнившись, що дата припадає на вихідний день, тобто, виписала її помилково.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що отриманих судом доказів недостатньо для постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 , а тому його слід виправдати за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не провів всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи, в тому числі не допитав свідків сторони обвинувачення, є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження та вироку суду, суд першої інстанції зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, в тому числі показанням свідків обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину. Судом першої інстанції були вичерпані всі можливості виклику до суду та допиту в якості свідків обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , але в порушення вимог ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення прокурор - не забезпечила їх присутність під час судового розгляду. Під час судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про зміну обвинувачення, але обвинувальний акт не відповідав вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, не зазначено хто та коли його склав, тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні даного клопотання.
Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки в його основу покладено належні й допустимі докази, досліджені в судовому засіданні, у тому числі ті, на які вказує в апеляційній скарзі прокурор, яким суд дав належну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження у їх сукупності.

Рішення суду першої інстанції про необхідність виправдання ОСОБА_7 є правильним, з яким колегія суддів погоджується.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та вважає за необхідне її залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Головуючий
Судді: