Справа № 464/3865/16-к
пр.№ 1-кп/464/211/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

І щ е н к ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з освітою 10 класів, допризовник, неодружений, учень 11-го курсу Домажирської ЗОШ І-ІІІ Яворівського району Львівської області, судимості немає, -

за ч.3 ст.185 КК України, -

з участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , представника відділу у справах дітей Яворівської РА ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в:

Неповнолітній ОСОБА_10 15 листопада 2015 року о 13.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перелізши через ролокасет дверей, проник в торгове приміщення Т1-304 на третьому поверсі торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на АДРЕСА_2 , де здійснюється роздрібна торгівля та ремонт комп`ютерної техніки, таємно викрав звідти майно: планшет марки «Асус» модель TF101 вартістю 3594 грн., який належав потерпілій ОСОБА_6 ; планшет марки «Леново» модель 60031 вартістю 2421,66 грн., який належав потерпілому ОСОБА_11 ; ноутбук марки «ACER E1V5WE2» вартістю 5500 грн., який належав потерпілому ОСОБА_12 ; зарядний пристрій «ACER» вартістю 800 грн., який належав потерпілій ОСОБА_13 ; фотоапарат «Олімпус FE280» вартістю 1000 грн., який належав потерпілому ОСОБА_14 та гроші в сумі 300 грн., які належали потерпілому ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що 15 листопада 2015 року їздив в комп`ютерний клуб на Сихів. Після цього, вирішив зайти в торговий центр « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на просп.Червоної Калини, 36 в м.Львові, де на третьому поверсі побачив торговий павільйон комп`ютерної техніки, який зачинений дверними ролокасетами, проте не був накритий зверху. Він переліз через ролокасету та викрав звідти: планшет марки «Асус»; планшет марки «Леново»; ноутбук марки «ACER E1V5WE2»; зарядний пристрій «ACER»; фотоапарат «Олімпус FE280» та гроші в сумі 300 грн. В подальшому він здав викрадене в ломбард за 3000 грн., які витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд врахувати щире каяття. Розуміє, що заподіяну шкоду необхідно відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 , який за свої кошти відшкодував іншим потерпілим заподіяну ним матеріальну шкоду. Цивільний позов визнає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що працює на ринку «Шувар», що на просп.Червоної Калини, 36 в м.Львові, де здійснює торгівлю та ремонт комп`ютерної техніки. По камерах відеоспостереження він виявив, що обвинуваченим 15 листопада 2015 року викрадено планшет марки «Асус» модель TF101 вартістю 3594 грн., який належав потерпілій ОСОБА_6 ; планшет марки «Леново» модель 60031 вартістю 2421,66 грн., який належав потерпілому ОСОБА_11 ; ноутбук марки «ACER E1V5WE2» вартістю 5500 грн., який належав потерпілому ОСОБА_12 ; зарядний пристрій «ACER» вартістю 800 грн., який належав потерпілій ОСОБА_13 ; фотоапарат «Олімпус FE280» вартістю 1000 грн., який належав потерпілому ОСОБА_14 та 300 грн., які належали йому. Він був змушений відшкодувати потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вартість викраденого майна. У зв`язку з цим він заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого в його користь матеріальної шкоди в сумі 12115, 66 грн. та моральної шкоди в сумі 5500 грн. Просить його задоволити. Щодо призначення обвинуваченому покарання, то покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що принесла свій планшет марки «Асус» модель TF101 вартістю 3594 грн. для ремонту на ринок «Шувар», що на просп.Червоної Калини, 36 в м.Львові. Згодом їй стало відомо, що її планшет викрали. Потерпілий ОСОБА_5 відшкодував їй завдану шкоду замість обвинуваченого. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає. Щодо призначення обвинуваченому покарання, то покладається на розсуд суду.

Законний представник н/обвинуваченого ОСОБА_8 суду показала, що ОСОБА_10 є її сином. Батько його помер. Вона виховує його одна. Син посередньо навчається в школі. Запевнила суд, що зможе в подальшому контролювати поведінку сина.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом н/обвинуваченого, потерпілих, законного представника н/обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Н/обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення.

З урахуванням вимог ст.ст.65, 66-68 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу н/обвинуваченого, який вчинив злочин в неповнолітньому віці, посередньо характеризується, щиро кається, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та без покладення на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, то суд відповідно до вимог ст.ст.1166, 1167, 1168, 1179 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» приходить до висновку, що такий слід задоволити повністю, оскільки такий є підставним та обгрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Відтак, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 2905,68 грн. витрат на залучення експертів.

Речові докази:

-диск з відеозаписом з ТЦ «Шувар», який зберігається при матеріалах провадження, - слід залишити при матеріалах кримінального провадження;

-планшет «Леново», який належить потерпілому ОСОБА_11 та повернутий йому під розписку, - слід залишити ОСОБА_11 .

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити. Стягнути з ОСОБА_10 в користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 12115,66 грн. та моральну шкоду 5500 грн., а всього 17615,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 в користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 2905,68 грн.

Речові докази:

-диск з відеозаписом з ТЦ «Шувар», який зберігається при матеріалах провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-планшет «Леново», який належить потерпілому ОСОБА_11 та повернутий йому під розписку, - залишити ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.