Справа № 346/1997/16-к
Провадження № 1-кп/346/126/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия кримінальне провадження № 0000082 від 27 січня 2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, приватного підприємця, раніше не судимого, гр. України,-

за ознаками ст. 286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний у січні 2016 року порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Злочин підсудним вчинено за таких обставин.

27 січня 2016 року близько 08 год. 40 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "FIAT DOBLO", реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Мазепи в м. Коломия в напрямку м. Снятин, Івано-Франківської області та проїжджаючи по відрізку дороги, де проїзна частина призначена для двох напрямків руху і має по одній смузі у кожному напрямку рухався автомобілем по правій смузі руху. Попереду нього у попутному напрямку, по правій смузі руху, знаходився ближче до тротуару маршрутний автобус під керуванням ОСОБА_6 , який пропускав пішохода ОСОБА_7 . У цей час, ОСОБА_4 керуючи автомобілем та наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу, що позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 "Пішохідний перехід" і дорожньою розміткою 1.14.2 "зебра" по якому переходила пішохід ОСОБА_7 та ігноруючи вимогами Правил дорожнього руху здійснив об`їзд марштрутного автобуса, при цьому не зменшив швидкість автомобіля, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 4.16 а) Правил дорожнього руху України, під час переходу проїздної частини позначеної нерегульованим пішохідним переходом, ОСОБА_7 мала перевагу у рісу, а водій ОСОБА_4 відповідно до п. 18.1 цих правил, наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

При цьому, ОСОБА_4 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. , де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

п.12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан тарспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 18.1., який зобов`язує водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебуввають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

п. 18.4.,який вказує, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато відламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки; закритого перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків; закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку, забійних ран волосистої частини голови та обличчя; садна в ділянці правого ліктьового суглобу; синців лобкової ділянки та лівої гомілки. Відкритий багатовідламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Закритий перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, закритий перелом верхньої третини правої великогомілкової кістки із зміщенням відламків відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними для життя в момент спричинення. Закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку, забійні рани голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Отримані потерпілою тілесні ушкодження є у причинному зв"язку з порушенням обвинуваченим ПДР.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні злочину, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_4 ствердив суду, що дійсно 27 січня 2016 року він керуючи своїм автомобілем марки "FIAT DOBLO", рухаючись в напрямку м. Снятин, здійснивши об`їзд маршрутного автобуса, проявив неуважність, не зменшив швидкість до такої, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_7 , якій відразу почав надавати медичну допомогу та надає її по даний час. У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати.

Суд з`ясував, що згідно ст. 349 КПК України підсудний і учасники процесу правильно розуміють зміст обставини справи, а тому у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції та визнає за недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, а також роз"яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що винуватість підсудного знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід правильно кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані його особистості.

На підставі ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, слід визнати повне визнання вини та щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, вперше судиться, позитивно характеризується за місцем проживання. одружений і має на утриманні одну малолітню дитину, думку потерпілої, яка не настоює на суворому покаранні та зазначає у своїй заяві про відсутністьдо обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оцінюючи вищенаведені обставини, а також, що обвинувачений є підприємцем і вид його діяльності пов"язаний з постійним керуванням транспортними засобами, що є основним видом його доходів і утримання сім"ї, а також надання матеріальної допомоги потерпілій по справі, яка продовжує лікуватися, вчинив злочин у тверезому стані то суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак без додаткового покарання позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням і застосуванням до нього ст.75 КК України в частині основного покарання.

Цивільний позов по справі відсутній, але стягненню з обвинуваченого підлягають витрати за залучення експертів для проведення експертиз в кримінальному провадженні на суму 746,70 грн.

Речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання - 3/три/ роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців в частині основного покарання.

Згідно ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 - 746, 70 грн витрат за проведення судових експертиз в дохід держави.

Речові докази: автомобіль марки "FIAT DОBLO", реєстраційний номер НОМЕР_1 - переданий на відповідальне зберігання під розписку власнику ОСОБА_4 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 днів для всіх учасників процесу з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1