ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2127/16-к
Провадження № 1-кс/362/214/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
26 квітня 2016 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що 05.04.2016 близько 19 годин 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 , під час перебування біля приміщення ФОП « ОСОБА_8 » Ветеринарний центр «5 елемент», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виник намір на незаконне збагачення шляхом викрадення чужого майна, вчиненого повторно, у зв`язку з чим, він через вхідні двері зайшов у середину вказаного приміщення.
Далі, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 підійшов до стійки з амуніцією для тварин, розташованої в залі очікуванні ветеринарного центру «5 елемент», де у останнього виник прямий умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мета незаконного збагачення, після чого він почав знімати невстановлену кількість ошийників та класти їх до себе у кармани. Дії ОСОБА_7 були помічені свідком ОСОБА_9 , яка останньому зробила зауваження. Після чого ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії помічені свідком, незважаючи на її зауваження, продовжував відкрито повторно викрадати амуніцію для тварин, а саме: водилку плетену «CoLLaR» вартістю 82,78 грн., нашийник «CoLLaR» подвійний з ручкою вартістю 77,08 грн., нашийник «CoLLaR» безрозмірний вартістю 81,48 грн., нашийник «Dog Extreme» з нейлону регульований чорний вартістю 27,84 грн., нашийник «Dog Extreme» з нейлону регульований синій вартістю 27,84 грн., нашийник «CoLLaR» одинарний вартістю 24,04 грн., нашийник «CoLLaR» безрозмірний вартістю 25,24 грн., нашийник «CoLLaR» безрозмірний вартістю 43,35 грн., нашийник «CoLLaR» з повідцем капрон вартістю 28,43 грн., нашийник-удавка дворядна вартістю 64,19 грн., ошийник двійний б/розміру Фауна вартістю 45,41 грн., нашийник «CoLLaR» одинарний вартістю 23,85 грн.
Вищевказані речі ОСОБА_7 поклав у кармани куртки та брюк, які були надіті на нього, а після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_8 спричинив матеріального збитку на загальну суму 551,33 грн.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
-Протоколами допитів потерпілого ОСОБА_8 від 11.04.2016 р. та від 21.04.2016 р.;
-Протоколом огляду місця події від 06.04.2016 р., у ході якого вилучено відеозапис, на якому зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення;
-Протоколом огляду місця події від 06.04.2016 р., у ході проведення якого ОСОБА_7 видав ошийник, які належать потерпілому ОСОБА_10 ;
-Протоколами пред`явлення для впізнання речей від 13.04.2016 р., у ході проведення якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ошийники, які 05.04.2016 р. у нього були викрадені;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.04.2016 р.;
-Протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_11 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_7 , який 05.04.2016 р. в приміщені ветеринарної клініки вчинив крадіжку амуніції для тварин;
-Матеріали, які характеризують особу ОСОБА_7 ;
Із урахуванням обставин учинених кримінальних правопорушень, особи ОСОБА_7 , враховуючи, що він не має постійного місця роботи, не одружений, на вихованні не має неповнолітніх дітей, може вчинити інше правопорушення, а також з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням. Крім того, як зазначає слідчий ОСОБА_7 з метою уникнення
кримінальної відповідальності може впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Існування вказаних ризиків, підтверджується тим, що ОСОБА_7 , вже неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних злочинів проти власності та маючи не зняту та не погашену судимість вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від чотирьох до шести років.
Крім того, ОСОБА_7 Васильківським міськрайонним судом Київської області 01.04.2016 р. засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, однак в порядку ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 2 роки, але на час розгляду клопотання вирок законну силу не набрав.
Тобто, підозрюваний ОСОБА_7 схильний до вчинення злочинів проти власності та на шлях виправлення не став, що підтверджується тим, що вищезазначене покарання від 01.04.2016 р. не пов`язане з ізоляцією особи від суспільства не було достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_7 нових злочинів.
Слідчий також вказує на те, що застосування застави щодо ОСОБА_7 , не є можливим, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку, а тому в нього відсутні кошти для внесення застави.
В свою чергу, застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_7 на дамку слідчого не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності чи продовжити кримінальне правопорушення.
Старший слідчий Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області майор міліції ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити, вказуючи, що підозрюваний може впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а само домашній арешт, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено. На його думку підозрюваний не є суспільно небезпечною особою, має постійне місце проживання, вину визнав.
Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту. Вказуючи, що від органів досудового слідства не скривається, має постійне місце проживання, хворіє на гепатит С, працює, але не офіційно.
Заслухавши слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що вручені останньому 26 квітня 2016 року о 14 год. 00 хв., та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про наявність достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_7 існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано письмових доказів про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання старшого слідчого Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, міста Васильків, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:
? не залишати житло за місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово;
? з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
? утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю до Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київської області.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_12