1-кп/754/396/16
Справа № 754/6251/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
18 травня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю представника КМСД ОСОБА_4

за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинувачених ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.121ч.2,122ч.1,125ч.2 КК України, кожного,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 року до Деснянського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 13.01.2016 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.121ч.2,122ч.1,125ч.2 КК України, кожного.

11.05.2016 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо призначення судового розгляду, яке мотивував невідповідності обвинувального ату вимогам ст..291 КПК України, а саме в обвинувальному акті відсутні повні анкетні дані прокурора, який затвердив обвинувальний акт; відсутні повні анкеті дані кожного обвинуваченого при формулюванні обвинувачення; при формулюванні не конкретизовано спрямованість умислу обвинувачених на вчинення кримінальних правопорушень, оскільки згідно обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили три кримінальні правопорушення майже в один час, в одному місці за попередньою змовою, групою осіб, заздалегідь підготовленими предметами для нанесення тілесних ушкоджень, однак згідно обвинувачення після кожного кримінального правопорушення зникали; при формулюванні обвинувачення не деталізовано механізм заподіяння кожним обвинуваченим кожному потерпілому тілесних ушкоджень; в обвинувальному акті не викладені обтяжуючі обставини, зокрема вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку захисника ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_7 підтримав думку захисників, заперечував щодо призначення справи до судового розгляду також з огляду на те, що в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення не зазначено мотив вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень; обвинувальний акт скопійований з підозри.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтримали думку захисників.

Вислухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.121ч.2,122ч.1,125ч.2 КК України, кожного підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст..3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому в КПК України.

Згідно вимог ч.4ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст..291 КПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК України - у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Однак, всупереч вказаним нормам закону, в обвинувальному акті не конкретно сформульовано ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.121ч.2,122ч.1,125ч.2 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що 12.01.2016 року у 22.30год. перебуваючи у підвальному приміщенні 1-го під`їзду буд.№5а по вул. Мілютенка в м. Києві у ході конфлікту на грунті раніше виниклих неприязних стосунків, з метою нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках дерев`яні ніжки з-під табуретки, які останні попередньо підготували для нанесення тілесних ушкоджень, підійшли до ОСОБА_11 , який лежав на підлозі, та діючи спільно та узгоджено, по черзі нанесли чисельні удари руками, ногами та дерев`яними ніжками по голові, тулубу по кінцівках, внаслідок чого спричинили ОСОБА_11 тілесні ушкодження в області голови, грудної клітини та правої гомілки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину втекли.

Крім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що 12.01.2016 року у 22.45год. перебуваючи у підвальному приміщенні 1-го під`їзду буд.№5а по вул. Мілютенка в м. Києві у ході конфлікту на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, з метою нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках дерев`яні ніжки з-під табуретки, які останні попередньо підготували для нанесення тілесних ушкоджень, підійшли до ОСОБА_12 , який лежав на підлозі, та діючи спільно та узгоджено, по черзі нанесли чисельні удари руками, ногами та дерев`яними ніжками по голові, тулубу по кінцівках, внаслідок чого спричинили ОСОБА_13 тілесні ушкодження в ділянці обличчя та лівої кисті, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, після чого з місця вчинення злочину втекли.

Крім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що 12.01.2016 року у 22.55год. перебуваючи у підвальному приміщенні 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_1 у ході конфлікту на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, з метою нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках дерев`яні ніжки з-під табуретки, які останні попередньо підготували для нанесення тілесних ушкоджень, підійшли до ОСОБА_14 , який лежав на підлозі, та діючи спільно та узгоджено, по черзі нанесли чисельні удари руками, ногами та дерев`яними ніжками по голові, тулубу по кінцівках, внаслідок чого спричинили ОСОБА_14 тілесні ушкодження в районі потиличної ділянки голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого з місця вчинення злочину втекли.

Таким чином при формулюванні обвинувачення, а саме щодо механізму та локалізації нанесених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень що спричинили смерть потерпілого, тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень, слідчий вказує один механізм нанесення обвинуваченими тілесних ушкоджень нанесення чисельних ударів руками, ногами та дерев`яними ніжками по голові, тулубу по кінцівках кожному потерпілому, що суперечить виявленим у кожного потерпілого тілесним ушкодженням, що зазначені у обвинувальному акті. Не конкретизовано дії кожного обвинуваченого під час нанесення тілесних ушкоджень кожному потерпілому.

Крім цього, формулювання обвинувачення містить суперечності в частині спрямованості умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на вчинення кожного кримінального правопорушення.

Таким чином, викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним і таким, що не досягло мети детального поінформовання особи зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

З тексту врученого прокурором обвинувального акта ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен, повинні знати, від яких конкретно своїх дій, вчинених щодо кожного потерпілого, він має захищатись в суді.

Позиція суду у даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Абрамян проти Росії» Суд в п.34 свого рішення від 09.10.2008 року зазначив, що за текстом підпункту (а) пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі "Камасінські проти Австрії"" № 9783/82, п.79).

Крім того, Суд нагадав, що положення підпункту (а) пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" № 25444/94, п.52).

З врахуванням вищевикладеного, обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і від якого кожний буде захищатись у суді, що є порушенням вимог п.5ч.2ст.291 КПК України та перешкодою для призначення справи до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.314, 315, 316 КПК України,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 13.01.2016 року у вчиненні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень передбачених ст.121ч.2,122ч.1,125ч.2 КК України, кожним, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_15 для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: