1-кп/357/87/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003224 від 08 серпня 2015 р. щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого на утримані малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 29.03.2011 р. Совєтським районним судом АР Крим за ст.185ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., на підставі постанови Совєтського районного суду АР Крим від 15.07.2011 р. покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт;

2) 14.10.2011 р. Совєтським районним судом АР Крим за ст.ст.185ч.3,71 КК України до 3 років 30 днів п/волі, 13.11.2013 р. звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 10 міс. 17 дн.,-

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Мовчанівка Сквирського району Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в силу ст.89 КК України судимості не маючого,-

обох обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України -

В С Т А Н О В И В:
07.08.2015 р. близько 22 год. на березі р. Рось в м. Біла Церква, неподалік будинку №14 по провул. 3-му Водопійному, під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу відбування ними раніше покарання у місцях позбавлення волі, виникла словесна перепалка, яка переросла в сварку, а в подальшому - у бійку, під час якої ОСОБА_9 наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_13 .

У подальшому, близько 23 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поряд із водостоковою трубою, що виступає з берега над р. Рось, завів на неї ОСОБА_13 та штовхнув його у воду, після чого сам плигнув до нього та, схопивши руками ОСОБА_13 за одяг в області грудей, почав занурювати його голову під воду, щоб позбавити життя шляхом утоплення у воді.

Під час даних дій ОСОБА_13 чинив супротив вказаним діям ОСОБА_9 , так як мав фізичну перевагу. ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останнього, наказав ОСОБА_10 , який перебував на березі, надати допомогу в утопленні ОСОБА_13

ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підтримуючи протиправні дії ОСОБА_9 щодо ОСОБА_13 та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останнього, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , схопив в районі тулуба та нижніх кінцівок ОСОБА_13 , чим, подолавши при цьому опір останнього, тримаючи вказану частину тіла його під водою, надав ОСОБА_9 допомогу у доведенні злочинного наміру на позбавлення життя ОСОБА_13 до кінця.

У свою чергу ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , тримаючи ОСОБА_13 в районі грудей, занурив голову останнього під воду і тримав на протязі декількох хвилин, доки ОСОБА_13 не перестав подавати будь-яких ознак життя.

У результаті спільних протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 настала смерть ОСОБА_13 на місці вчинення злочину від механічної асфіксії внаслідок утоплення у воді.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину при викладених вище обставинах категорично не визнав і зазначив, що в листопаді 2013 р. був звільнений з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення крадіжки. Станом на серпень 2015 р. проживав в АДРЕСА_1 разом з дружиною та малолітнім сином ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В липні 2015 р. познайомився з ОСОБА_15 , який також раніше був судимим, і підтримував з ним дружні стосунки: брав диски для перегляду фільмів.

07.08.2015 р. вранці прийшов до ОСОБА_15 поміняти диски, вони разом зайшли в гості до ОСОБА_16 , який проживає по-сусідству з ОСОБА_15 - в кв. АДРЕСА_3 , де вже перебували ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , якого він( ОСОБА_18 ) бачив вперше. Останній був фізично розвинений, вище за нього зростом.

Вирішивши посидіти, надали грошові кошти ОСОБА_10 , який сходив за горілкою. Під час сумісного розпиття спиртного, ОСОБА_13 повідомив, що також відбував покарання в місцях позбавлення волі і був «шнирем», що викликало його( ОСОБА_18 ) обурення, оскільки вважає це непорядним. Вони словесно посварилися, потім знову спокійно спілкувалися.

В вечірній час, близько 22 год. за пропозицією ОСОБА_13 всі разом пішли на річку Рось, купили по дорозі у нічному магазині ще пляшку горілки ємк. 1 л за 110 грн., яку розпили на березі річки. Всі були в стані середнього ступеню сп`яніння, поводилися адекватно, він особисто випив близько 0,5 л. горілки.

В процесі спілкування ОСОБА_13 знову почав словесно його ( ОСОБА_18 ) чіпляти, в перепалці згадали денну розмову. При цьому ОСОБА_13 дістав з кишені своїх штанів невеличкий перочинний ніж та замахнувся в його( ОСОБА_18 ) сторону. З метою самозахисту він схопив ОСОБА_19 за руку, в якій був ніж, і оскільки вони перебували поряд з водою, під час цієї боротьби, обоє впали в річку, де ОСОБА_20 випустив ножа з руки, а він( ОСОБА_18 ) наніс останньому удар кулаком в область голови. У відповідь ОСОБА_13 намагався вдарити його, і тоді він( ОСОБА_18 ) наніс йому ще один удар кулаком в область грудей. У відповідь ОСОБА_20 вдарив його ( ОСОБА_18 ) кулаком в ліве підребір`я, а він знову вдарив ОСОБА_19 кулаком в область лівого вуха.

Зазначене відбувалося у воді на відстані близько метра від берега, обоє були одягнені та взуті.

Під час бійки ОСОБА_10 також заходив у річку на відстань близько 1 м. від берега та взяв ОСОБА_19 за плече, бажаючи заспокоїти, однак зразу ж після цього, вийшов з води.

Після вказаних дій, вони з ОСОБА_21 заспокоїлися та вийшли на берег.

Оскільки у ОСОБА_19 була розсічена рана на обличчі та йшла кров, він сказав, що хоче умитися і залишився біля річки, а він( ОСОБА_18 ), Закалінський, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 пішли додому з місця події.

Про загибель ОСОБА_13 дізнався від працівників міліції, під тиском яких давав в подальшому визнавальні покази та оговорював ОСОБА_10 . Вказав, що боявся за свою сім`ю, а тому в присутності захисника, понятих та свідків говорив неправду, не пам`ятає деяких деталей події, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що діяв в межах самооборони, а свідки давали свідчення під впливом працівників міліції.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні свою вину при викладених вище обставинах також не визнав і вказав при цьому, що протягом 7-ми років проживав в квартирі знайомого ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_2 . Вони разом працювали на випадкових робота. Він також особисто протягом 10 років був знайомий з ОСОБА_24 , який був неодноразово судимим і відбував покарання в місцях позбавлення волі. Неподалік по-сусідству проживав ОСОБА_15 , який також раніше був судимим.

07.08.2015 р. він збирався разом з ОСОБА_16 на роботу, однак близько 8-10 год. до них зайшов ОСОБА_20 , який був напідпитку та запропонував разом випити. Вони випили близько 300 гр. горілки, поговорили і ОСОБА_20 пішов у своїх справах.

В подальшому, близько 14 год. ОСОБА_20 знову прийшов до квартири ОСОБА_16 і вони втрьох до 17-ї год. знову випивали.

Потім до квартири зайшов сусід ОСОБА_15 з ОСОБА_9 , якого він( ОСОБА_23 ) бачив вперше. ОСОБА_25 та ОСОБА_26 надали йому ( ОСОБА_23 ) гроші і він придбав пляшку горілки.

В подальшому всі разом відпочивали, спілкувалися та вживали горілку. В процесі спілкування між ОСОБА_21 , який вже був в стані сп`яніння і поводився агресивно, та ОСОБА_9 виникла словесна сварка з приводу відбування покарання в місцях позбавлення волі, однак при цьому ніякої бійки не було.

Через деякий час, заспокоївшись, приблизно о 20 год. ОСОБА_13 запропонував піти до річки. Всі погодилися і по дорозі до річки між ОСОБА_27 та якимись відпочиваючими виник конфлікт за цигарки.

На березі річки вп`ятьох розпили пляшку горілки, всі були випивші, однак в нормальному стані, не падали.

В подальшому, на березі між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 знову виник словесний конфлікт, і ОСОБА_20 маленьким перочинним ножем чорного кольору, якого завжди носив при собі, хотів вдарити ОСОБА_28 , замахнувся, однак той схопив його за руку і вони вдвох впали в річку.

Він( ОСОБА_29 ) хотів зайти в воду та розборонити їх, однак лише вступив в воду і повернувся на берег. Потім ОСОБА_9 та ОСОБА_13 самі вийшли з води.

Всі, крім останнього, пішли додому, а ОСОБА_13 залишився біля річки.

Вранці наступного дня оперативний працівник міліції повідомив про виявлення трупу ОСОБА_13 .

Він( ОСОБА_23 ) під час досудового слідства, давав покази під тиском працівників міліції, які його побили. Чому ОСОБА_9 та свідки його оговорювали, пояснити не зміг.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд вважає, що вина обох обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм досудовим слідством дій, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показами потерпілого, свідків, письмовими та іншими матеріалами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що брат ОСОБА_17 сім`ї не мав, був раніше судимим і відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнився з місць відбуття покарання в кінці липня чи на початку серпня 2015 р., вони не зустрічалися, спілкувалися лише телефоном.

Де проживав брат, йому не відомо. Про загибель брата дізнався від працівників міліції через тиждень після події. Він поховав брата, цивільний позов не заявляв і претензій ні до кого не має.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив суду, що особисто обвинувачених не знає та про їх стосунки з братом йому також нічого не відомо, останній за характером був запальний. При визначенні покарання обвинуваченим послався на розсуд суду.

Показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що в належній йому квартирі за адресою АДРЕСА_2 тривалий час разом з ним проживав знайомий ОСОБА_10 . Будь-яких конфліктів між ними не виникало, стосунки нормальні.

07.08.2015 р. до них в гості зайшов знайомий ОСОБА_13 і вони разом розпивали спиртні напої. В подальшому також прийшли ОСОБА_9 і ОСОБА_15 . Всі разом продовжили відпочивати, спілкувалися про життя, вживали при цьому горілку.

Між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , які раніше обоє відбували покарання в місцях позбавлення волі, виник словесний конфлікт з цього приводу, вони ображали один одного та висловлювалися нецензурними словами, в подальшому конфлікт переріс в бійку і ОСОБА_9 декілька разів вдарив ОСОБА_13 , який не чинив опору, кулаком по голові та тулубу - в область грудей, від чого останній впав і втратив свідомість. На обличчі у нього була кров. ОСОБА_10 намагався заспокоїти ОСОБА_9 і розборонити їх.

Він(Закалінський) надавав допомогу ОСОБА_13 : полив його водою і той прийшов до свідомості, витер кров ганчіркою. Заспокоївшись, всі разом продовжили відпочивати.

Після 20 год., взявши пляшку горілки, пішли на берег р.Рось, де на відстані 7-8 метрів від води продовжили відпочинок, всі поводилися спокійно, вживали спиртне. Однак, в подальшому, знову між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 виникла сварка, вони піднялися і ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_13 у груди і той в одязі впав спиною у річку, і коли піднявся та стояв по пояс у воді, ОСОБА_9 , роздягнувшись, також стрибнув у річку і намагався його повалити у воду та утримати під водою.

Оскільки потерпілий був фізично сильніший, чинив опір, ОСОБА_9 крикнув ОСОБА_10 : «Давай, помогай топить!». ОСОБА_10 роздягнувся та зайшов у воду і став допомагати ОСОБА_9 утримувати ОСОБА_13 під водою, який намагався підняти голову з води і лише крикнув «Ой, мамочка!».

Він(Закалінський) стояв на березі на відстані 3-4 м. і добре бачив зазначені дії, чув звуки «барахтання», однак розгубився і яких-небудь активних дій не чинив, оскільки вважав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 такими діями лише лякають потерпілого. ОСОБА_25 також стояв неподалік, казав: «Що ви робите? Не робіть цього!».

Все відбулося досить швидко до 10 хвилин.

Після того, як ОСОБА_13 втопили, ОСОБА_9 наказав ОСОБА_10 відштовхнути тіло потерпілого подалі від берега. ОСОБА_10 виконав зазначене та вийшов на берег і всі пішли до домах. По дорозі ОСОБА_10 говорив йому(Закалінському), що жалкує про вчинене.

Свідок ОСОБА_16 при цьому категорично ствердив суду, що підстав оговорювати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у нього не має, він говорить суду правду.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , допитаного судом в режимі відео конференції, оскільки той перебуває в місцях позбавлення волі, про те, що 07.08.2015 р. в денний час в квартирі ОСОБА_16 , під час сумісного розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 почалася бійка. В подальшому, ввечері, всі разом пішли до річки, де знову між ними відбулася бійка, яку спровокував ОСОБА_30 .

Свідок також вказав, що він особисто перебував на відстані 7-8 м. від місця події, розмовляв по телефону, був в стані алкогольного сп`яніння, була темна пора доби, а тому чітко вказати деталі події на даний час не може. Від річки додому поверталися вчотирьох без ОСОБА_31 .

Письмовими доказами, дослідженими судом:

= рапортом помічника начальника - о/чергового 2-го МВМ Білоцерківського МВ від 08.08.2015 р., відповідно до якого 08.08.2015 р. о 09 год. 15 хв. по телефону від невідомого громадянина надійшло повідомлення про виявлення о 09 год. неподалік пляжу «Вокзальна» в р. Рось трупа (а.с.60);

= протоколом огляду місця події від 08.08.2015 р. з фототаблицями, відповідно до якого у на березі р.Рось неподалік від буд.14 по 3-му пров. Водопійному в м. Біла Церква, неподалік стокової труби, що виступає з берега над р.Рось, було виявлено труп ОСОБА_13 , розмоклу у воді довідку про звільнення ОСОБА_27 з місць позбавлення волі, презерватив в упаковці, запальничку, паперову іконку із зображенням святого розміром 7х10 см.(а.с.61-66)

= копією лікарського свідоцтва про смерть № 407 від 10 серпня 2015 р., згідно якого ОСОБА_13 помер внаслідок утоплення (в річці Рось) у воді, занурення у воду та утоплення, намір невизначений 07.08.2015 р. (а.с.106).

= висновком судово-медичної експертизи №407 від 23 вересня 2015 р. а.с.107-109, відповідно до якого: « 1. Смерть гр. ОСОБА_13 , 1977 року народження, настала від механічної асфіксії внаслідок утоплення у воді.

На це вказують: стійка дрібно пухирчата піна на губах та в порожнині рота, збільшені в об`ємі емфізематозні легені, поодинокі великоплямисті червонуваті крововиливи із нечіткими розпливчатими контурами під плеврою легень, рідкий стан крові, розлад кровообігу у внутрішніх органах.

2. Ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_13 (механічна асфіксія), згідно пункту №2.1.3.у «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

3. Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманим ушкодженням (механічною асфіксією) та настанням смерті ОСОБА_13 .

4. Крім вищеописаної механічної асфіксії, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 знайдені наступні тілесні ушкодження: рана, синці, садна, крововиливи на голові; крововиливи під м`якими мозковими оболонками та в тканину головного мозку; синець, крововилив на тулубі зліва; синці, садно, крововиливи на руках; садно на лівій нозі.

5. Дані ушкодження заподіяні тупим(тупими) предметами й прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають.

6. Рана має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Установити ступінь тяжкості субарахноїдальних крововиливів не представляється можливим, так як відсутня клінічна картина. Інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

7. Характер ушкоджень, наявність реактивних змін в області них, дають змогу вважати, що ушкодження заподіяні на протязі 30 хвилин 3 годин до настання смерті ОСОБА_13 , що не виключає можливість їх виникнення 7 серпня 2015 року.

8. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа знайдено -1,78 промілей, у сечі 2,25 промілей етилового спирту.»

= рапортом ст. о/у ВКР Білоцерківського МВ, відповідно до якого 10.08.2015 р. під час поміщення до ІТТ Білоцерківського МВ гр-на ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 на ньому були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на лобі, саден на руках та спині. Дані ушкодження останній отримав під час бійки з ОСОБА_24 07.08.2015 р. за місцем свого проживання. Претензій по даному факту нідо кого не має і в подальшому мати не буде. Перевірку просив не проводити. Зазначений рапорт підписано працівником міліції та особисто ОСОБА_10 (а.с.68)

= особистою заявою ОСОБА_10 від 10.08.2015 р. про те, що з приводу тілесних ушкоджень претензій нідо кого не має (а.с.69)

= копією повторного свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 24.01.2001 р., вид. відділом ЗАГС адміністрації м. Артема Приморського краю, відповідно до якого ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Артем Приморського краю, Росія.

За місцем відбуття покарання в Бучанській ВК (№85) ОСОБА_13 характеризувався позитивно (а.с.71-72)

= копією довідки про звільнення ОСОБА_13 , згідно якої він 29 липня 2015 р. після відбуття покарання був звільнений з ОСОБА_32 (№85) (а.с.73)

= постановою від 14.09.2015 р. про визнання речовими доказами виявлених при ОМП 08.08.2015 р.: презерватива в упаковці, іконки із зображенням святого розміром 7х10 см, залишки довідки про звільнення на ім`я ОСОБА_27 , розмоклої у воді, зрізи нігтів ОСОБА_10 , зразки фрагментів нігтів ОСОБА_9 з лівої та правої руки. Протоколом огляду зазначених речових доказів від 14.09.2015 р. та квитанцією про передачу речових доказів на зберігання до кімнати речових доказів Білоцерківського МВ 14.09.2015 р. під №1523/2015.

Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 10.08.2015 р., відеозапис якого переглянуто судом (а.с.82-83), відповідно до якого ОСОБА_9 в присутності захисника розповів про обставини події, яка відбулася 07.08.2015 р.: сварку між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 під час розпиття спиртних напоїв в квартирі ОСОБА_16 , в процесі якої ОСОБА_10 штовхав ОСОБА_13 , а він( ОСОБА_18 ) намагався їх розборонити, ставав між ними. В подальшому всі пішли на річку, де ОСОБА_17 знову щось говорив і він( ОСОБА_18 ) штовхнув його у воду, а ОСОБА_33 та ОСОБА_34 пропонував дістати ОСОБА_35 . Останній погрожував, що всіх потопить, тому він( ОСОБА_18 ) почав топити його з метою залякати, при цьому давив на груди, а ОСОБА_29 , який також плигнув у воду, тримав ОСОБА_19 за ноги. Останній опирався. Він( ОСОБА_18 ) відпустив ОСОБА_19 , який піднявся і знову почав щось говорити, тоді він( ОСОБА_18 ) знову почав його топити, при цьому ОСОБА_36 сказав» «Треба до кінця». Протримавши ОСОБА_19 близько 2 хв. під водою, зрозумів, що втопив його і злякався, тому попросив тіло відштовхнути від берега, щоб його затягнуло в стокову трубу. Після цього всі повернулися в місто.

При допиті в якості підозрюваного ОСОБА_9 ствердив, що ОСОБА_20 стояв по пояс у воді, і він звалив останнього спиною у воду. ОСОБА_29 тримав ноги ОСОБА_31 . Зрозумівши, що ОСОБА_20 втопився, деякий час ще стояли та вирішували, що робити. Він( ОСОБА_18 ) надати допомогу ОСОБА_37 не намагався, оскільки той вже був без ознак життя, лише запропонував відштовхнути тіло подалі від берега.

Протоколом проведення слідчого експерименту 10 серпня 2016 р., відеозапис якого переглянуто судом , з участю ОСОБА_9 , який в присутності захисника, понятих розповів про обставини події, яка відбулася 07.08.2015 р. і ствердив при цьому, що в той час, як ОСОБА_20 стояв на краю труби, він( ОСОБА_18 ) штовхнув його в воду, при цьому сказав ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , щоб витягли ОСОБА_19 з воді. Оскільки останній сказав, що буде топити всіх, він( ОСОБА_18 ) плигнув у воду і, утримував шляхом тиснення на груди, ОСОБА_19 у воді близько 1-ї хвилини. ОСОБА_29 при цьому тримав ОСОБА_19 за ноги, щоб той не пручався. Потім він відпустив ОСОБА_19 і той, піднявшись на ноги, почав обурюватися, тоді він( ОСОБА_18 ) знову повалив його під воду та близько 2-х хвилин утримував, шляхом тиснення на груди, під водою, а ОСОБА_29 тримав при цьому ОСОБА_19 за ноги. Після того, як ОСОБА_20 перестав пручатися, він( ОСОБА_18 ) зрозумів, що той помер. Вийшовши з ОСОБА_38 з води, почали радитися, що робити. ОСОБА_29 запропонував відштовхнути тіло, він( ОСОБА_18 ) погодився та сказав «ну і штовхай». ОСОБА_29 зайшов у воду та відштовхнув тіло ОСОБА_19 подалі від берега.

= висновком судово-медичної експертизи №388-407 від 23 вересня 2015 р.( а.с.110) відповідно до якого «1. Локалізація та характер ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_13 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименту від 10 серпня 2015 року.»

Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 10.08.2015 р., відеозапис якого переглянуто судом (а.с.96-98), відповідно до якого ОСОБА_10 , в присутності захисника розповів про обставини події, яка відбулася 07.08.2015 р., зазначивши при цьому, що в будинку ОСОБА_16 , під час спільного розпиття спиртного, під час сварки ОСОБА_26 побив ОСОБА_19 , який будучи в стані сп`яніння проявляв агресію. При цьому ОСОБА_20 схопився за ножа, а ОСОБА_26 вдарив його табуреткою. В подальшому, ввечері всі разом пішли до річки, де знову була сварку і бійка. ОСОБА_26 штовхнув ОСОБА_19 в воду. Він ( ОСОБА_23 ) також зайшов в воду з метою допомогти витягнути ОСОБА_19 з води. Останній говорив, що всіх потопить. При цьому ОСОБА_26 дійсно став топити ОСОБА_19 , утримуючи під водою, а він( ОСОБА_23 ) тягнув ОСОБА_19 в сторону берега, тримаючи за тулуб в області живота. Оскільки ОСОБА_26 перешкоджав витягнути ОСОБА_19 , він ( ОСОБА_29 ) відпустив останнього та вийшов на берег і пішов додому. По дорозі наздогнав ОСОБА_16 . Про утоплення ОСОБА_19 дізнався вже пізніше.

Протоколом проведення слідчого експерименту 10 серпня 2016 р., відеозапис якого переглянуто судом (а.с.99-101), з участю ОСОБА_10 , який в присутності захисника, понятих розповів про обставини події, яка відбулася 07.08.2015 р. і ствердив при цьому, що ОСОБА_26 вкинув ОСОБА_19 в воду і останній упав біля труби, а потім відплив в сторону. Він( ОСОБА_29 ) і ОСОБА_39 зайшли в воду та допомогли витягнути ОСОБА_19 з річки. Останній знову на березі почав щось говорити і ОСОБА_26 повторно штовхнув його в річку, сам плигнув до нього і на відстані близько 3-х метрів вони почали боротися, ОСОБА_26 при цьому топив ОСОБА_31 . Він( ОСОБА_23 ) також зайшов в воду, підійшов до них і намагався, обхвативши ОСОБА_19 за тулуб під грудьми, тягнути його до берега, однак ОСОБА_26 чинив супротив, шарпав ОСОБА_19 за шию та руки і тягнув до себе. Оскільки ОСОБА_20 обзивав їх, він( ОСОБА_23 ) розсердився, відпустив ОСОБА_19 , якого ОСОБА_26 продовжував топити, та пішов до берега. При цьому і ОСОБА_20 і ОСОБА_26 були у воді, живі, висловлювалися обоє нецензурними словами.

Також ствердив, що тілесні ушкодження має від дій ОСОБА_9 .

Всі вищезазначені протоколи слідчих дій суд приймає як належні та допустимі докази, оскільки вони складені слідчим відповідно до вимог КПК України, підписані усіма учасниками без зауважень.

= висновком судово-медичної експертизи №388-407 від 23 вересня 2015 р.( а.с.110) відповідно до якого «2. Локалізація та характер ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_13 дають змогу вважати, не виключають можливість їх виникнення при обставинах вказаним підозрюваним ОСОБА_10 у протоколі проведення слідчого експерименту від 10 серпня 2015 року.»

Показами свідка ОСОБА_40 , відповідно до яких вона була запрошена в якості понятої при проведенні слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 10.08.2015 р. і у її присутності на березі р. Рось, зазначені особи, в присутності ще одного понятого, своїх захисників, прокурора, вільно і добровільно, без будь-якого тиску, показали та розповіли про обставини утоплення потерпілого. При цьому проводилася відео зйомка.

Під час проведення одночасного допиту ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 11 серпня 2015 р., відеозапис якого переглянуто судом (а.с.87-89) в присутності захисників підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_41 , спеціаліста ОСОБА_42 , прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ствердив обставини події, які зазначав під час допиту в якості підозрюваного та при проведенні слідчого експерименту. Ствердив, що топив ОСОБА_19 , тиснучи на груди, а ОСОБА_29 при цьому тримав ОСОБА_19 за ноги.

ОСОБА_39 та ОСОБА_25 підтвердили зазначені обставини.

ОСОБА_10 при цьому пояснив, що в квартирі ОСОБА_16 була сварка та бійка між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , під час якої останній наносив ОСОБА_13 удари. На березі р. Рось, куди всі прийшли близько 18 год., знову ОСОБА_20 спровокував сварку і між ним та ОСОБА_9 біля труби почалася бійка, яка продовжилася у воді. Він( ОСОБА_23 ) намагався витягнути ОСОБА_19 з води, топити не хотів, а ОСОБА_9 утримував ОСОБА_19 під водою, притискаючи на груди. Так було 2 рази. Чому інші очевидці події вказують на його участь у спричиненні смерті ОСОБА_37 пояснити не зміг.

ОСОБА_16 категорично ствердив, що стояв поряд і бачив процес утоплення ОСОБА_19 , при цьому зазначив, що ОСОБА_26 кликав на допомогу лише ОСОБА_43

ОСОБА_9 , ОСОБА_39 та ОСОБА_25 ствердили, що саме ОСОБА_29 на прохання ОСОБА_9 зайшов в воду, тримав ОСОБА_19 за ноги, а потім відштовхнув тіло ОСОБА_19 подалі від берега.

ОСОБА_29 при цьому зазначив, що його побив ОСОБА_44 . Він( ОСОБА_23 ) ніколи в місцях позбавлення волі не був, був знайомий з ОСОБА_21 близько 7 років, разом працювали, перебував з ним у нормальних стосунках і підстав топити останнього не було. Конфлікт між ОСОБА_21 та ОСОБА_45 виник з приводу відбування ними покарання в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_9 категорично ствердив, що ОСОБА_29 допомагав йому і тримав ОСОБА_19 за ноги руками, оскільки ОСОБА_20 сильно пручався.

= висновком судово-психіатричної експертизи №372 від 19.09.2015 р., відповідно до якого під час проведення обстеження ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_10 не виявлено. ОСОБА_10 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових з0аходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту не перебував. (а.с.111-112) При цьому ОСОБА_10 під час обговорення обставин події зазначав «…що з потерпілим не мав будь-яких конфліктів, з ним конфліктував спільник. Тоді вони всі вживали спиртні напої. Коли між потерпілим та ОСОБА_14 виник конфлікт, то намагався їх розборонити. Стверджує, що коли ОСОБА_14 занурював потерпілого у воду, то тримаючи за ноги потерпілого, намагався його відтягнути, щоб ОСОБА_14 не міг глибоко занурити у воду. Під час подій був добряче напідпитку, але добре все пам`ятає….»

= висновком судово-психіатричної експертизи №371 від 19.08.2015 р., відповідно до якого «Процес пояснень, наданих ОСОБА_10 під час допиту 10.08.2015 року та під час проведення слідчого експерименту за його участю із застосуванням відеозапису має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту та слідчого експерименту. Емоційний фон загалом рівний, настрій суттєво не пригнічений. Періодично уникає зорового контакту. Відповіді періодично нещирі, ухильні, намагається применшити ступінь своєї причетності до інкримінованих йому дій на спільника, але при уточнюючих запитаннях слідчого дає змістовні відповіді. Наявна цілеспрямованість до співпраці.

Комунікативна діяльність ОСОБА_10 під час допиту 10.08.2015 року та під час проведення слідчого експерименту за його участю із застосуванням відеозапису характеризується загалом психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у нього на той період внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно пояснень ним особливостей обставин подій, про які він повідомляє. Вказані особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати ОСОБА_10 під час допиту 10.08.2015 р. та під час проведення слідчого експерименту за його участю із застосуванням відеозапису як самостійну поведінку.

Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального(мовного) та невербального(інтонаційного, жестово-знакового) комунікативного процесу, який здійснюється,не визначено. Усі запитання, які були поставлені ОСОБА_10 мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення. Побудова допиту та слідчого експерименту дає можливість відповідати у вільному темпі і довільній формі.

Під час допиту 10.08.2015 року та під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 із застосуванням відеозапису ознак фантазування у нього не виявлено. (а.с.113-114)

= висновком судово-психіатричної експертизи №370 від 19.08.2015 р. (а.с.115-116), відповідно до якого під час проведення обстеження ОСОБА_9 « В період, до якого відносяться інкриміновані йому дії, під експертний, як відомо з матеріалів кримінального провадження та результатів проведеного обстеження, будь-якого хворобливого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв. Про це свідчить те, що він правильно орієнтувався у оточуючому, у нього відмічалася певна послідовність та цілеспрямованість дій, в його поведінці в той період були відсутні ознаки маячення, галюцинацій та розладнаної свідомості. Він перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. Під час проведеного обстеження у під експертного виявлений достатній рівень та збереженість інтелектуальних, критичних та прогнотичних здібностей, здатність до цілеспрямованої та диференційованої поведінки. Разом з тим йому притаманні психопатичні риси у вигляді демонстративності, егоцентризму, емоційно-вольової нестійкості. Ступінь розладів особистості у нього такий, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Підекспертний під час скоєння інкримінованих йому дій, як відомо з матеріалів кримінальної справи та результатів проведеного обстеження, у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння».

= висновком судово-психіатричної експертизи №371 від 19.08.2015 р. (а.с.117-118), відповідно до якого «Процес пояснень, наданих ОСОБА_9 під час допиту 10.08.2015 року та під час проведення слідчого експерименту за його участю із застосуванням відеозапису має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту та слідчого експерименту. Емоційний фон загалом рівний, настрій суттєво не пригнічений. Зорового контакту не уникає. Відповіді змістовні. Наявна цілеспрямованість до співпраці.

Комунікативна діяльність ОСОБА_9 під час допиту 10.08.2015 року та під час проведеного слідчого експерименту за його участю із застосуванням відеозапису характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у нього на той період внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно пояснень ним особливостей обставин подій, про які він повідомляє. Вказані особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати поведінку ОСОБА_9 під час допиту 10.08.2015 року та під час проведення слідчого експерименту за його участю із застосуванням відеозапису як самостійну поведінку.

Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального(мовного) та невербального(інтонаційного, жестово-знакового) комунікативного процесу, який здійснюється, не визначено. Усі запитання, які були поставлені ОСОБА_9 мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення. Побудова допиту та слідчого експерименту дає можливість відповідати у вільному темпі і довільній формі.

Під час допиту 10.08.2015 року та під час проведеного слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 із застосуванням відеозапису ознак фантазування у нього не виявлено».

При цьому суд зазначає, що у суду відсутні законні підстави для відхилення чи визнання зазначених висновків судово-психіатричних експертиз безпідставними, неконкретними, не вмотивованими, такими, що суперечать іншим матеріалам кримінального провадження. Оскільки вказані висновки ґрунтуються на наукових фахових спеціальних знаннях експертів, які були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, відомостях, які експерти сприймали безпосередньо та стали їм відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення експертизи.

Висновки мають докладний опис проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання. Вони відповідають вимогам всебічності, повноти й об`єктивності.

Поведінка обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час вчинення злочину, після його скоєння, в ході досудового розслідування і судового розгляду, на переконання суду, була вмотивованою, адекватною, контрольованою. У суду не викликали сумнівів щодо їх психічного здоров`я, неспроможності усвідомлювати значення своєї поведінки та керувати своїми діями.

Суд критично відноситься до зміни показань обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та твердження в суді про непричетність до вчинення інкримінованого злочину, після допиту потерпілого, свідків, дослідження інших доказів, і розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , яким у суду немає підстав не вірити, т.я. вони узгоджуються з показаннями самих обвинувачених, які вони давали під час досудового розслідування, є логічними і послідовними.

ОСОБА_16 перебуває з ОСОБА_10 в нормальних стосунках, тривалий час останній проживав у нього, свідок запевнив суд, що підстав оговорювати обвинувачених не має. Як під час досудового слідства, так і в суді ОСОБА_16 давав послідовні покази щодо обставин справи, які не викликають сумніву.

Доводи обвинувачених про те, що в період досудового розслідування вони оговорювали себе під тиском працівників міліції, які впливали і на свідків, також голослівні і нічим не підтверджені.

В ході судового розгляду встановлено, що скоєнню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкримінованого їм злочину, передував конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 з приводу відбування ними покарання в місцях позбавлення волі, який виник під час сумісного розпиття спиртних напоїв за місцем проживання ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , та продовжився на березі р.Рось в вечірній час. При цьому всі учасники події зазначили, що ОСОБА_13 був фізично розвинений і сильніший за ОСОБА_9 , чинив останньому активний опір, в зв`язку з чим ОСОБА_9 покликав на допомогу ОСОБА_10 . Останній погодився і активно підтримав протиправні дії ОСОБА_9 щодо ОСОБА_13 .

Досліджені судом докази, дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає їх допустимими, достовірними, такими що узгоджуються між собою, достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд кваліфікує за ст.115 ч.2 п.12 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи вид та міру покарання, суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину, особи винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за формою вини, ступенем тяжкості вчинили умисний особливо тяжкий злочин.

Суд зазначає, що вбивство є найбільш тяжким злочином проти особи, оскільки особа позбавляється найціннішого життя.

ОСОБА_9 раніше судимий: 29.03.2011 р. Совєтським районним судом АР Крим за ст.185ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., на підставі постанови Совєтського районного суду АР Крим від 15.07.2011 р. покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 240 год. громадських робіт; 14.10.2011 р. тим же судом за ст.ст.185ч.3,71 КК України до 3 років 30 днів п/волі, 13.11.2013 р. звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 10 міс. 17 дн., за місцем проживання як особа характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом визнається наявність на утриманні малолітньої дитини сина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння ( пункти 1,13 ч.1 ст. 67 КК України) та рецидив злочину (ст.34 КК України).

ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №370 від 19.08.2015 р. на момент вчинення інкримінованого йому діяння і в даний час на психічні захворювання не страждав і не страждає. Він міг під час інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_10 в силу ст.89 КК України судимості не має, за місцем проживання як особа характеризується негативно, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №372 від 19.09.2015 р. на момент вчинення інкримінованого йому діяння і в даний час на психічні захворювання не страждав і не страждає. Він міг під час інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння ( пункт 13 ч.1 ст. 67 КК України)

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки у виді смерті людини, особи обвинувачених, роль кожного у вчиненому злочині, обставини, які пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченим, вважає що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 представляють підвищену суспільну небезпеку, їх виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, рахує доцільним призначити їм покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції частини 2 ст.115 КК України.

Суд вважає позбавлення волі обвинувачених на менш тривалий строк, буде несправедливим через м`якість, оскільки буде недостатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, не відповідатиме меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України: виявлені при ОМП 08.08.2015 р.: презерватива в упаковці, іконку із зображенням святого розміром 7х10 см, залишки довідки про звільнення на ім`я ОСОБА_27 , зрізи нігтів ОСОБА_10 , зразки фрагментів нігтів ОСОБА_9 з обох рук, які згідно квитанції №1523/2015 14.09.2015 р. передані на зберігання до кімнати речових доказів Білоцерківського МВ - слід знищити.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_9 був затриманий 10.08.2015 р. о 16 годині(а.с.78-81) 12.08.2015 р. відносно нього обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_10 був затриманий 10.08.2015 р. о 13 годині 30 хвилин (а.с.94-95), 12.08.2015 р. відносно нього обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.ст.368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12(дванадцять) років.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обчислювати з 18 травня 2016 року.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_11 час досудового тримання його під вартою з 10.08.2015 р. до 18.05. 2016 р.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_46 строк попереднього ув`язнення, а саме період з 10.08.2015 р. до 18.05. 2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_12 час досудового тримання його під вартою з 10.08.2015 р. до 18.05. 2016 р.

Відповідно до ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_47 строк попереднього ув`язнення, а саме період з 10.08.2015 р. до 18.05.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: презерватив в упаковці, іконку із зображенням святого розміром 7х10 см, залишки довідки про звільнення на ім`я ОСОБА_27 , зрізи нігтів ОСОБА_10 , зразки фрагментів нігтів ОСОБА_9 , які згідно квитанції №1523/2015 14.09.2015 р. передані на зберігання до кімнати речових доказів Білоцерківського МВ - знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити попередній - тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області до набрання вироком законної сили.

Вирок відповідно до ст.532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3