У Х В А Л А

29.03.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 за передньою змовою з невстановленими особами умисно, незаконно, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, підшукали 7 громадян Федеративної Республіки Сомалі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 10 громадян Ісламської Республіки Афганістан, Бареш Акбарі, ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , та 1 громадянина Ісламської Республіки Пакістан ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України, переправили до міста Ужгород, Закарпатської області, який являється контрольованим прикордонним районом, з метою подальшого незаконного перетину через державний кордон України в м. Ужгороді, де приблизно о 02 годині 50 хвилин, 27 березня 2016 року, на відстані приблизно 500 метрів до лінії державного кордону України зі Словацькою Республікою, на напрямку 308 прикордонного знаку, ОСОБА_24 разом з вищевказаними особами, які намагалися перетнути державний кордон, було затримано, під час реалізації працівниками відділу прикордонної служби типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » « ІНФОРМАЦІЯ_20 », спільно з відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_20 », оперативної інформації.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне переправлення осіб через держаний кордон України, щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням № 15 про виявлення кримінального правопорушення відповідального ІНФОРМАЦІЯ_21 підполковника ОСОБА_25 , протоколом огляду місця події від 27.03.2016, поясненням ОСОБА_5 від 27.03.2016, протоколом допиту як підозрюваного ОСОБА_5 від 27.03.2016, рапортом ст. інспектора чергової частини Ужгородського ВП ОСОБА_26 від 27.03.2016.

27.03.2016 о 11:35 годині в порядку ст. 208 КПК України ст. слідчим Ужгородського ВП - ОСОБА_4 , складено протокол затримання ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.332 КК України.

Час фактичного затримання ОСОБА_5 становить 05:00 годин, 27.03.2016 року.

Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 27.03.2016 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не одружений, ніде не працює, намагався зникнути з місця вчинення злочину, учинивши злісний опір працівникам прикордонної служби України під час затримання, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7-ми років, може в будь-який момент покинути територію м. Ужгород та Закарпатської області, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів (мобільні телефони, сім карти, записники з даними інших підозрюваних та обставин вчинення даного злочину), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Прокурор та слідчий підтримали зазначене клопотання.

Захисник підозрюваного просив суд відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки вважає, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами обставини на які він посилається в обґрунтування клопотання. Підозрюваний має на утриманні матір пенсіонерку, має зареєстроване місце проживання. Однак будь яких доказів суду надано не було.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Проаналізувавши вищезазначене та надані суду докази, суд дійшов до наступних висновків.
В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7-ми років, може в будь-який момент покинути територію м. Ужгород та Закарпатської області, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів (мобільні телефони, сім карти, записники з даними інших підозрюваних та обставин вчинення даного злочину), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що наявна обґрунтована підозра про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України; він підозрюваний у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років; ОСОБА_5 не одружений; фактично не має утриманців, оскільки його мати ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_22 є пенсіонером за віком та отримує відповідну пенсію; не має постійного місця роботи; репутація підозрюваного не підтверджена належними доказами; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюваний чинив злісний опір працівникам прикордонної служби під час затримання, що підтверджується відповідним рапортом.

З урахуваннями викладеного суд дійшов висновку, що для запобігання ризиками зазначеним органом досудового розслідування, обґрунтованим є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому зазначене клопотання підлягає до задоволення.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розмір застави у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати; та приходить до переконання, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених цим Кодексом вимог, слід визначити у розмірі 30 розмірів мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 41 340,00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з дня фактичного затримання 27 березня 2016 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 24 травня 2016 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом у розмірі 30 розмірів мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 41 340,00 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1