Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 660/668/15-к
провадження № 1-кп/650/1/16
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
27 січня 2016 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
його захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка матеріали кримінального провадження № 0000255 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лугова Іллінецького району Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 307 ч.2, 307 ч.2 КК України,
встановив:
В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого вказавши в обґрунтування, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за ст. 307 ч.2 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, а у досудовому слідстві є достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватись від слідства та суду, перешкоджати розслідуванню, ухилятись від виконання процесуальних рішень. Не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки. Також, прокурор зазначила, що на даний час ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та його продовження не зменшилася.
Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою є надто суворим і, з огляду на відсутність доказів його вини, про що стало зрозуміло під час розгляду справи, є необґрунтованим.
Обвинувачений також заперечив проти подальшого застосування до нього обраного запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 12.06.2015 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який згідно ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09.08.2015 року, ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04.09.2015 року та ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області продовжено від 02.11.2015 року продовжено до 11.12.2015 року, ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03.12.2015 року продовжено до 31 січня 2016 року.
За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років. Запобіжний захід у виді тримання під вартою був застосований до обвинуваченого 11.06.2015 року з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшились.
Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло. ОСОБА_4 постійного місця проживання не має, офіційно не працевлаштований, відомості, які б вказували про його міцні соціальні зв`язки відсутні, що ускладнює контроль за виконанням ним обов`язків, покладених судом, у разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Посилання захисника на відсутність доказів вини обвинуваченого, як на підставу для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд до уваги не приймає, оскільки запобіжний захід є не мірою покарання, а заходом спрямованим на забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховатися від слідства, знищити докази, перешкоджати кримінальному провадженню тощо.
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ним процесуальних рішень, суд вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його дію в межах строку, визначеного законом.
Керуючись ст. ст. 176-178, 194, 199, 331 КПК України, суд, -
постановив:
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити на 60 діб до 26 березня 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1