Справа № 408/963/14-к
Провадження № 11-кп/782/22/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016 р. м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської обл. апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Біловодського райсуду Луганської обл. від 5.01.2016 р., -

в с т а н о в и в:
Цією ухвалою ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Біловодськ,

Луганської обл., громадянин України, не одруже-

ний, раніше судимий:

- 27.09.2011 р. Біловодським райсудом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі,

- 2.12.2014 р. Біловодським райсудом Луганської обл. за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбав-лення волі з застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК Ук-раїни, звільнено від відбування покарання з випро-бувальним строком 1 рік з покладенням відповід-них обов`язків,

працює механізатором ФГ «Незалежність», заре-єстрований та проживає АДРЕСА_1 ,

задоволено подання начальника Міловського МВ КВІ УДПтСУ в Луганської обл., скасовано зві- льнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_7 для від-бування покарання призначеного вироком Біловодського райсуду Луганської обл. від 2.12.2014 р. у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Ухвалою суду встановлено, що вироком Біловодського райсуду Луганської обл. від 2.12.2014 р. ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання з іспитовим стро-ком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на нього були покладені наступні обов`язки: не ви-їжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВС; повідомляти КВС про зміну місці проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися на реєстрацію до органів КВС.

Вирок суду щодо засудженого ОСОБА_7 надійшов на виконання до Біловодського район-ного підрозділу кримінально - виконавчої інстанції 5.02.2015 р. та відразу був прийнятий до вико-нання.

9.02.2015 р. ОСОБА_7 був викликаний до Біловодського РП КВІ для постановлення на об-лік і ОСОБА_7 дав підписку і пояснення про ознайомлення з порядком та умовами відбування по-карання, йому були роз`яснені права та обов`язки, він був попереджений про відповідальність за скоєння нового злочину та притягнення до адміністративної відповідальності. Також, було роз`яс-нено, що відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України ОСОБА_7 повинен виконувати обов`язки покла-дені на нього судом, зобов`язання з`являтися за викликом до інспекції.

Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 9.02.2015 р. засуджений ОСОБА_8 -ров був зобов`язаний з`являтися до Біловодського РП КВІ і призначено днем явки кожен третій вівторок кожного місяця з 09 год. до 17 год., яка була оголошена йому під розпис.

Всупереч цим вимогам закону, 18.08.2015 р. та 15.09.2015 р. ОСОБА_7 до Біловодського РП КВІ не з`явився.

ОСОБА_7 викликався на 25.08.2015 р. та 1.09.2015 р., але за викликами не з`явився, в зв`яз-ку з чим 2.09.2015 р. до Біловодського РВ ГУМВС України було направлено подання на здійснен-ня приводу ОСОБА_7 на 10.09.2015 р., але зазначене подання виконано не було в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 продав квартиру та виїхав у невідомому напрямку.

10.10.2015 р. на підставі ч. 1 ст. 164 КВК України були направлені матеріали для оголошен-ня розшуку ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали су-ду. Вважає, що судом у відношенні нього прийняте необґрунтоване рішення, ухвала є невмотиво-ваною, тому що причини пропуску реєстрації в КВІ Біловодського району, на його думку, є пова-жними через тяжку хворобу його цивільної дружини, що підтверджується копіями з лікарняної картки. Вважає, що в матеріалах відсутні прямі, достатні та належні докази, які б окремо чи в су-купності дали суду впевненість у неможливості його виправлення без реального відбуття покаран-ня.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, засудженого, який підтримав доводи своєї апеля-ційної скарги та просив задовольнити її та скасувати ухвалу суду, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішен-ня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження та ухвали суду, вироком Біловодського райсуду Луганської обл. від 2.12.2014 р. ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75 та 76 КК України його було звільнено від покарання з ви-пробувальним строком 1 рік, з покладенням відповідних обов`язків, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВС; повідомляти КВС про зміну місці проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися на реєстрацію до органів КВС.

Вирок суду щодо засудженого ОСОБА_7 надійшов на виконання до Біловодського район-ного підрозділу кримінально - виконавчої інспекції 5.02.2015 р. та відразу був прийнятий до вико-нання.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухня-ної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та від-бування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням пов`я-зано із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення, чи належно він виконує покладені на нього обов`язки.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стяг-нення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно ч. 2 ст. 78 КК України достатньо порушення хоча б одного з обов`язків, які було по-кладено на нього судом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 під розписку було роз`я-снено зміст ст. 75 та ст. 76 КК України та кожний третій вівторок кожного місяця з 9 год. до 17 год. він повинен був з`являтись на реєстрацію.

Однак, засуджений неодноразово порушував покладені на нього обов`язки та 18.08.2015 р. і 15.09.2015 р. ОСОБА_7 до Біловодського РП КВІ не прибув на реєстрацію.

ОСОБА_7 викликався на 25.08.2015 р. та 1.09.2015 р., але за викликами не з`явився, в зв`яз-ку з чим 2.09.2015 р. до Біловодського РВ ГУМВС України було направлено подання на здійснен-ня приводу ОСОБА_7 на 10.09.2015 р., але зазначене подання виконано не було в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 продав квартиру та виїхав у невідомому напрямку. Цього не заперечував й сам за-суджений під час розгляду справи апеляційним судом.

Отже, на думку апеляційного суду, ОСОБА_7 неодноразово порушив покладені на нього обов`язки, не з`являвся на реєстрацію, не повідомив КВІ про зміну місця мешкання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані по справі докази в їх сукупно-сті та взаємозв`язку і виклав в ухвалі докладні мотиви свого рішення.

Висновок суду про доведеність того, що ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення і свідчить про його схильність до порушення вимог діючого законодавства України, відповідає фак-тичним обставинам справи та підтверджується розглянутими у судовому засіданні та викладеними в ухвалі доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що в серпні 2015 р. він продав квартиру у смт. Бі-ловодськ та переїхав до м. Личсичанська, де перебував до кінця грудня 2015 р. Про свій обов`язок повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та явку до КВІ він знав, але не зробив цього.

Таким чином, дослідженим доказам, зміст яких наведений в ухвалі, суд першої інстанції дав правильну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про скасування іспитового строку у відношенні ОСОБА_7 та про направлення його для відбування призначеного вироком Біловодсь-кого райсуду Луганської обл. від 2.12.2014 р. покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки

Викладені в апеляційній скарзі причини невиконання засудженим покладених на нього обов`язків апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки перед тим як змінити місце проживання та переїхати до іншого населеного пункту, як він стверджує в апеляцій-ній скарзі, ОСОБА_7 повинен був повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію. Крім того, в разі якщо будь які події перешкоджали виконанню покладених на нього обов`язків він також про це повинен був повідомити КВІ, але цього також не зробив.

Доводи апеляції ОСОБА_7 про те, причини пропуску реєстрації в КВІ Біловодського рай-ону є поважними через тяжку хворобу його цивільної дружини, що підтверджується копіями з лі-карняної картки спростовуються його поясненнями про те, що він знав про свої обов`язки, але не виконав їх.

Таким чином, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційний суд не вба-чає, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Ухвалу Біловодського райсуду Луганської обл. від 5.01.2016 р., якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Біловодського райсуду Луганської обл. від 2.12.2014 р. у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги без-посередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді