1-кп/381/244/16
381/3426/16-к
У Х В А Л А
23 вересня 2016 року м. Фастів
Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду в залі судового засідання підготовче судове засідання в кримінальному провадженні № 0001105 від 29.04.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніно, Завітинського району, Амурської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153 та ч. 2 ст. 156 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , яку підтримав підзахисний, подала заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_1 .. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 березня 2016 року в рамках цього ж кримінального проваження, колегія суддів у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , постановила ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, внаслідок його невідповідності вимогам КПК України, а отже вказані судді вже висловивили власну правову позицію, яка має значення для правильного вирішення справи. З огляду на це, захисник вважає, що головуючий суддя ОСОБА_1 під час нового розгляду справи можуть проявити необєктивність і упередженість, а тому підлягає відводу. На підтвердження власної правової позиції захисник посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Декубер проти Бельгії», «Олександр Волков проти України», «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії».
У судовому засіданні прокурор проти клопотання заперечував, вважаючи що відсутні підстави визначені ст. 75 КПК України для відводу головуючого судді. Ухвала суду від 09 березня 2016 року, про повернення обвинувального не оскаржувалась сторонами кримінального провадження та набрала законної сили.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи заяви про відвід, перевіривши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, вважає заяву сторони захисту про відвід такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так дійсно, ухвалою суду від 09 березня 2016 року, колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , було повернути прокурору Васильківської міжрайонної прокуратури (зараз Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області) юристу 3 класу ОСОБА_10 - внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153 та ч. 2 ст. 156 КК України.
Згідно ч.1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Відповідно до ст.75 КПК України, суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача або якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник, представник або якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають сумніви в його неупередженості.
Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді (слідчого і прокурора), що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процессу (рішення від 09.11.06року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії»)

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини колегія судді дійшла висновку, що відсутні будь-які законні сумніви у необ`єктивності та неупередженості судді. Підстав визначених ст. 75 КПК України для відводу судді захисником не зазначено. Посилання захисника на рішення інших суддів не є підставою для задоволення відводу головуючого судді, оскільки ст. 126 Конституції України закріплено принцип незалежності суддів, який полягає у тому, що виключається будь-який вплив на суддю, в тому числі застосування правової позиції, яка висловлена іншими суддями.
Ті обставини, які наведенні адвокатом, на погляд суду, не являються об`єктивно виправданими і не можуть слугувати підставою для відводу.
За таких обставин колегія суддів вважає що необхідно відмовити в задоволенні заяви про відвід головуючого судді.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
В задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 , про відвід головуючого судді ОСОБА_1 , в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153 та ч. 2 ст. 156 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2