Єдиний унікальний номер (справа №) 216/3659/16-к
Номер провадження у суді 1-кп/216/460/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2016 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не має фактичного місця проживання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:
В ході судового розгляду було встановлено, що 15.04.2016 року приблизно о 08:50 годин ОСОБА_5 , знаходився в приміщені перукарні «Стара цирульня», яка розташована за адресою м. Кривий Ріг Центрально-Міський район вул. Лермонтова 25. Перебуваючи в приміщенні вищевказаної перукарні, у ОСОБА_5 , виник умисел на заволодіння майном раніше знайомої ОСОБА_6 . Зловживаючи довірою останньої та переслідуючи корисливу мету під приводом здійснення дзвінка, ОСОБА_5 , попросив у ОСОБА_6 , її мобільний телефон, заздалегідь не збираючись повертати його власникові, тим самим обманюючи її. Після чого ОСОБА_6 , передала ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia 220 TS» модель «RM 969», вартістю 410 гривень. Заволодівши даним мобільним телефоном, ОСОБА_5 привласнив його та скориставшись тим що ОСОБА_6 працювала, вийшов з приміщення перукарні та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

При цьому слід мати на увазі, що обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього (абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року N10).

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 1 КК України.

Крім того 19.04.2016 року в денний час доби ОСОБА_5 знаходився за місцем мешкання у раніше знайомої ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 , таємно, з корисливих мотивів, шляхом демонтування викрав газовий лічильник «ВК G4Т» вартістю 1300 гривень, який належить ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

З урахуванням викладеного, а також з урахуванням вимог Примітки 1 до ст. 185 КК України, згідно якої у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку вчинив кримінальні правопорушення, а саме, 15.04.2016, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до приміщення перукарні «Стара цирульня», розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова буд. 25, звернувся до раніше знайомої жінки на ім`я ОСОБА_7 , яка працює в перукарні, з проханням надати мобільний телефон для здійснення дзвінку. Знайома передала йому свій телефон «Nokia 220 TS» червоного кольору та ОСОБА_5 , взявши його в руки, вийшов на вулицю та пішов до Центрально-Міського ринку, де продав телефон того ж дня за 100 грн. Завдану шкоду потерпілій він не відшкодував. Крім того 19.04.2016 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у знайомої ОСОБА_4 вдома за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив викрасти майно потерпілої для чого взяв гайковий ключ та демонтував встановлений в коридорі будинку газовий лічильник. Після цього обвинувачений виніс лічильник з будинку та сховав його в тумбі на 7-му поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, коли ОСОБА_5 , повернувся до будинку ОСОБА_4 , щоб забрати свої речі, то був затриманий працівниками поліції, яким і видав викрадений лічильник. Викрадене майно було повернуто потерпілій ОСОБА_4 . У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та усвідомивши суспільну небезпечність вчиненого злочину.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням їм їх фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_4 , а також документами, що характеризують особу обвинуваченого, а також в частині визнання предмету злочину речовим доказом.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що була знайома з обвинуваченим ОСОБА_5 з листопада 2015 року, оскільки надавала йому житло в найм за адресою: АДРЕСА_2 , в якому останній проживав до 19.04.2016. 19.04.2016 коли потерпіла повернулась від своєї матері до дому, то побачила, що обвинуваченого ОСОБА_5 в будинку не було, але був відсутній лічильник. Після цього вона звернулась до правоохоронних органів та наступного дня подала заяву про злочин. Через тиждень після цього, коли обвинувачений повернувся до її будинку, потерпіла викликала працівників поліції, які затримали ОСОБА_5 . Також зазначила, що викрадене майно було їй повернуто.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_5 доведена повністю, а дії його відповідають складам кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190 та частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) та таємне викрадення майна (крадіжка), вчинене повторно, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочинів, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_5 на момент вчинення ним інкримінованих йому злочинних діянь раніше не судимий, але офіційно не працевлаштований, не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, а також не перебуває на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер», не має фактичного місця проживання.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено злочини невеликої й середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття обвинуваченого, а також відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_4 .

До обставин, які обтяжують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують й обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, вважає що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Крім того через роз`яснення, викладені Верховним Судом України в п. 21 постанови Пленуму від 24 жовтня 2003 року N7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо. Отже з урахуванням обставин справи суд вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд, враховуючи санкції ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України, вважає необхідним застосувати до обвинуваченого приписи ст.ст. 75,76 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з встановленням останньому випробувального терміну.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ виявлений та вилучений протоколом огляду від 27.04.2016 газовий лічильник «ВК G4Т», який було долучено до матеріалів кримінального провадження №0000960 у якості речового доказу на підставі постанови від 27.04.2016 та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - повертається законному володільцеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 61, 66, 67, 70, 75, 76, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 369-376, 392, 395, 532-533 КПК України, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190 та частиною 2 статті 185 і призначити йому покарання:
- за частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт;
- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.ч. 1-3 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, встановленого судом в 2 (два) роки.

Згідно з п.п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Речовий доказ виявлений та вилучений протоколом огляду від 27.04.2016 газовий лічильник «ВК G4Т», який було долучено до матеріалів кримінального провадження №0000960 у якості речового доказу на підставі постанови від 27.04.2016 та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1