Справа №592/3397/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/140/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні слідчого відділу Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0001621 від 05 квітня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 04.04.2016 року близько 21 години в м.Суми по вул.Баумана, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 діючи за спільним умислом, застосувавши до потерпілої ОСОБА_9 насильство яке не є небезпечним для життя чи її здоров`я, а саме нанесення ударів руками по різним частинам тіла, відкрито заволоділи її майном мобільним телефоном та жіночим годинником, заподіявши шкоди на загальну суму 5 200 грн.

Крім того, не зупиняючись на скоєному, та продовжуючи свою діяльність 04.04.2016р ОСОБА_8 та ОСОБА_10 близько 23.50 години по вул. Іллінська, 7. діючи за спільним умислом, застосувавши до потерпілої ОСОБА_11 насильство яке не є небезпечним для життя чи її здоров`я, відкрито заволоділи її майном мобільним телефоном та золотими виробами, заподіявши шкоди на загальну суму 20 000 грн.

05 квітня 2016 року ОСОБА_8 була тимчасово затримана за підозрою вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та в цей же день їй було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий слідчого відділу Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2016 року зазначене клопотання слідчого було задоволено, до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 год. 03 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , діюча в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя приймаючи своє рішення не виконав вимог ст.194 КПК України, оскільки в судовому засіданні ні слідчим, ні прокурором не було доведено недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, з огляду на те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, неофіційно працює, має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає разом з братом, який крім іншого є інвалідом І групи та потребує сторонньої допомоги, сама підозрювана також має незадовільний стан здоров`я. Також захисник звертає увагу, що підозрювана не заперечує свою причетність до викрадення майна потерпілих, визнала свою вину, просила вибачення у потерпілих, однак всі ці обставини слідчим суддею враховані не були, а сама міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути виправдана очікуваним покаранням, як про це зазначено в оскаржуваній ухвалі. Також апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ч.3 ст.183 КПК України щодо не визначення розміру застави та не наведення відповідних мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, і просили скасувати ухвалу слідчого судді, обравши підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора та потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя перевірив обставини на які були посилання в клопотанні слідчого та прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України .

Також слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , врахував її вік, соціальні зв`язки, майновий стан, обставини вчинення злочинів, ризиків, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити викрадені золоті вироби, незаконно впливати на потерпілих, іншу підозрювану у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що підозрювана ОСОБА_8 в один день вчинила два тяжких кримінальні правопорушення, санкція статті КК України якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років і враховуючи обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, дії підозрюваної і сама ОСОБА_8 представляють підвищену небезпеку для суспільства.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Також колегія суддів зазначає, що враховуючи поведінку підозрюваної ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду, і у разі задоволення апеляції адвоката, не виключений вплив підозрюваної на потерпілих та свідків.

Доводи захисника ОСОБА_7 про позитивні особисті дані ОСОБА_8 мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Також, з врахуванням вищенаведених висновків, колегія суддів вважає безпідставними твердження захисника ОСОБА_7 про порушення слідчим суддею вимог ст. 194 КПК України та незаконності оскаржуваної ухвали.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначав розмір застави , оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильствами.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав до скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.