справа № 476/525/16-к
провадження № 1-кп/476/48/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2016 року Єланецький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець Єланецького району Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000255 від 12.08.2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу положень ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта, 11.08.2016 року в денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи за с. Куйбишевка Єланецького району Миколаївської області, знайшов дикорослі рослини роду коноплі. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних речовин, шляхом привласнення знайденого. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання наркотичних речовин, діючи умисно, ОСОБА_5 зірвав з дикорослої рослини листя коноплі, цим самим незаконно його придбав, порушуючи положення Закону України №60/95-ВР від 15.02.1995 року "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів". В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зірване листя рослин коноплі переніс на територію свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке зберігав для власного вживання ,без мети збуту.

Згідно висновку експерта №910 від 15.08.2016 року, надана на експертизу речовина, що була вилучена у ОСОБА_5 , є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає - 40,7 г.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування 31.08.2016 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Така угода відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджують вид і розмір покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік та обов`язком, згідно п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Обвинувачений розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в даному кримінальному провадженні не має.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, так як, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, - відсутня.

Витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення судово-хімічної експертизи №910 від 15.08.2016 року, згідно довідки про витрати на проведення експертизи, складає - 440 грн. 20 коп.

Речовий доказ: наркотичний засіб - канабіс загальною масою 40,7 г передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 31.08.2016 року про визнання винуватості між прокурором Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївськлої області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік та обов`язком, згідно п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (р/р № 0005, відкритий в ГУДК у Миколаївській області МФО 826013, код ЗКПО 25574110) судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 440 (чотириста сорок) грн. 20 коп.

Речовий доказ: наркотичний засіб - канабіс загальною масою 40,7 г, який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області, - знищити.

Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1