Справа № 635/5813/16-к
Провадження № 1-в/635/1582/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Темнівка Харківського району Харківської області заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
-29.01.2001 р. Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 19,141 ч.2 КК України (редакція 1961 р.) до позбавлення волі на строк 2 року 6 місяців;
-20.12.2001 р. Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
-12.11.2004 р. Московським районним судом м. Харкова за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
-27.10.2009 р. Московським районним судом м. Харкова за ст.. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
-15.04.2014 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до арешту на строк 4 місяці, покарання не відбуте;
-01.04.2015 р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, вирок набув законної сили;
-08.06.2015 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, вирок набув законної сили, -
встановив:
ОСОБА_5 засуджено 10.09.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 15.04.2014 року у вигляді 1 місяця арешту, що за правилами ст. 72 КК України дорівнює 1 місяцю позбавлення волі, призначено остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.03.2016 року, у зв`язку зі змінами в ч.5 ст.72 КК України, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк покарання час тримання під вартою строком 9 місяців 22 дні.

28 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.
Представник установи виконання покарань та прокурор проти задоволення клопотання заперечували з посилання на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Суд, вислухавши думки засудженого, представника установи виконання покарань та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09 лютого 2015 року, разом з тим, в Темнівській виправній колонії (№ 100) відбуває покарання з 12 січня 2016 року.
Як вбачається з характеристики засудженого, за період відбування покарання він характеризується посередньо. Був заохочений адміністрацією установи один раз, стягнень не має. Працевлаштований завідувачем клубу у житловій зоні установи. Підтримує рівні взаємозв`язки з іншими засудженими та персоналом установи. Участі в організації та проведення виховних заходів в установі не приймає. Засуджений у відповідності до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться із посередньо.
Відносно засудженого питання про застосування відносно засудженого ст.ст.81, 82 КК України розглядалось 13.07.2016, проте засудженому було відмовлено у застосуванні передбачених законом заохочувальних норм, як особі як не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.ст. 100, 101 КК України було розглянуте 13.07.2016 р., засудженому було відмовлено, як особі як не стала на шлях виправлення.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду наведеного, та враховуючи позицію прокурора та представника установи, суд прийшов до висновку, що за час відбування покарання поведінка засудженого, ставлення засудженого ОСОБА_5 до праці не доводять його виправлення, а тому суд не вбачає підстав для застосування відносно нього вимог ст. 81 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -
постановив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у семиденний строк з моменту її оголошення в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя -