УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "12" лютого 2016 р.

Колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 14, п.п. 1,6,9,12 ч.2 ст. 115 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 14, п.п. 1,6,9,12 ч.2 ст. 115 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Дніпровським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених, так як раніше визначений ухвалою суду строк закінчується.

При обговоренні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 мотивуючи тим, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зникли, а строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 15.02.2016 року.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинувачених, вважаючи, що прокурором не доведено наявність ризиків, що впливають на продовження строків тримання обвинувачених під вартою. Одночасно сторона захисту просила обрати обвинуваченим запобіжний захід у виді домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю.

Обвинувачений ОСОБА_11 при цьому просив суд врахувати наявність на утриманні у нього хворої матері, яка потребує догляду та ту обставину, що на момент арешту він працював на посаді тренера, а не був безробітним, як про це стверджує сторона обвинувачення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали судового провадження, судова колегія приходить до наступного:

відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 18.12.2015 року строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 був визначений до 15.02.2016 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою суд враховує, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких. Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих обвинуваченим правопорушень, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відсутні.

Оцінюючи доводи захисту, що забезпечення належної поведінки обвинувачених може бути досягнуте шляхом застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, суд вважає, що такий запобіжний захід на даній стадії судового розгляду не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, так як триває судове слідство, не допитані всі свідки, показання яких мають суттєве значення для результатів кримінального провадження.

При цьому, суд враховує неодноразові заяви потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила суду про погрози, що надходили на її адресу від обвинувачених безпосередньо в залі суду, що суд вважає достатнім і допустимим доказом наявності вищезазначених ризиків.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у разі визнання їх винуватими, їх вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність у обвинувачених родини й утриманців, наявність постійного місця роботи, репутацію обвинувачених, їх майновий стан, наявність судимостей.

На підставі викладеного, оцінивши наявні ризики, суд вважає за доцільне і необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Керуючись ст. ст. 177-178, 199, 315, 331 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної Служби України в м. Києві та Київській області відносно обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до 11 квітня 2016 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної Служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Судді 1

2