Справа № 317/3830/15-к
№/п 1-кп/317/42/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 0001468 від 06.08.2015 року та № 0005617 від 25.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не зареєстрованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.06.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2014 року Вільнянським районним судом Запорізької області була винесена постанова про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_6 , після звільнення з місць позбавлення волі строком на 1(один) рік, з моменту звільнення і застосувавши при цьому наступні обмеження: заборона виходу із будинку (квартири) в період с 21 години 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин наступного дня; заборона виїзду за межі району( міста) за місцем проживання на строк більше, ніж 2 доби; реєстрація в міліції 4 рази на місяць.

06 січня 2015 року, засуджений ОСОБА_6 під особистий підпис, був ознайомлений з умовами адміністративного нагляду та встановленими йому обмеженнями, в той же час йому були роз`яснені обов`язки передбачені ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме: - прибути та зареєструватися у триденний строк в Ленінському РВ ЗМУ ГУМВС Україні в Запорізькій області, відповідно обраного ним місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання покладених на нього обов`язків та порушення правил адміністративного нагляду.

Однак, після ознайомлення з вказаними обмеженнями й встановлений йому адміністративний нагляд, ОСОБА_6 після звільнення з місць позбавлення волі у триденний строк на облік до Ленінський РВ ЗМУ ГУВМС України в Запорізькій області не встав.

21.01.2015 року, інспектором С ДІМ Ленінського РВ ЗМУ була проведена бесіда із ОСОБА_6 під час якої, останньому знову було оголошено постанову про встановлення адміністративного нагляду від 07.01.2015 року строком на 12 місяців наступних обмежень: заборона виходу з дому з 21 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня; заборона відвідувати ресторани, готелі, гуртожитки, вокзали, ринки, кафе і бари, де продаються спиртні напої, кіоски з метою покупки спиртних напоїв, магазини і спец відділи по продажу вино-горілчаних виробів;заборона виїзду за межі населеного пункту ( місця проживання) з особистих справ без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд і зобов`язати повідомляти цих осіб при виїзді за межі населеного пункту по службовим справам; зобов`язати явкою на реєстрацію до РВ ( за місцем проживання) в призначений день тижня чотири рази в місяць з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин на протязі строку адміністративного нагляду; прибувати до виклику міліції у вказаний строк і давати усні та письмові пояснення з питань пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду.

У період часу з 21.01.2015 року по 07.10.2015 року ОСОБА_6 своєчасно прибував та відмічався у Ленінського РВ ЗМУ, про що свідчить особистий підпис останнього у листі реєстрації. Однак на наступну дату реєстрації, а саме 14.10.2015 року ОСОБА_6 не з`явився, не прибув за викликом міліції, усних та письмових пояснень не надавав, за місцем мешкання не з`явився, самовільно залишив місце мешкання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того 05.08.2015 приблизно о 18.00 годині ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом зламу металевої віконної решітки та зламу металопластикового вікна проник до приміщення дачного будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав наступне майно:

- відеокамеру «Sony» моделі DCR-TRV270E, вартістю 926 гривень 67 копійок згідно з висновком експерта №2322 від 02.11.2015;

- цифровий фотоапарат «Саnоn» моделі А 100 IS, вартістю 750 гривень згідно з висновком експерта №2322 від 02.11.2015;

- системний блок «РгішеРС» Business J19HD, вартістю 1766 гривень 67 копійок згідно з висновком експерта №2322 від 02.11.2015;

- монітор Asus VW191D вартістю 1112 гривень 50 копійок згідно з висновком експерта №2322 від 02.11.2015;

- електродриль WIN TECH WID-650 вартістю 476 гривень 40 копійок згідно з висновком експерта №2322 від 02.11.2015;

- МР-З плеєр марки Transcend МР320 вартістю 350 гривень 00 копійок згідно з висновком експерта №2322 від 02.11.2015, яке належить ОСОБА_5 , після чого виніс вказане майно за територію домоволодіння, тим самим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, тим самим викрав його.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5382 грн. 24 коп.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ст.. 395 КК України, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.

В частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України суд постановив допитати обвинуваченого, потерпілу, свідка ОСОБА_8 , дослідити письмові докази та матеріали які характеризують особу обвинуваченого.

Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину і пояснив, що дійсно вчинив злочини при вищевикладених обставинах. Крім того зазначив, що у відношенні нього Вільнянським районним судом Запорізької області була винесена постанова про встановлення адміністративного нагляду строком на 1 рік. Його було повідомлено та попереджено про умови адміністративного нагляду та про встановлені обмеження в тому числі і про кримінальну відповідальність. Однак 14.10.2015 року він не з`явився без поважних причин на реєстрацію, не прибував на виклики міліції, та не з`являвся за місцем мешкання, з метою ухилитись від адміністративного нагляду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 395 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: самовільне залишення особою місць проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того обвинувачений зазначив, що на початку серпня 2015 року він, з метою вчинення крадіжки, проник до садового будинку, який знаходиться на території СТ «ДСС-5» поблизу с. Володимирівське. При цьому зазначив, що віконну решітку зломав за допомогою металевої труби, яку знайшов на місці. Викрадені речі зберігав у свого знайомого, а пізніше розпродав їх. Отримані гроші витратив на власні потреби.

В скоєному розкаялася.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . 05.08.2015 року близько 18 години 30 хвилин вона пішла з будинку, а повернулась близько 21 години 30 хвилин та побачила, що в будинку відбулась крадіжка речей, серед яких були: відеокамера, цифровий фотоапарат, системний блок, монітор, електродриль, МР-З плеєр, а також срібні прикраси, ключі та свідоцтво про реєстрацію автомобілю, а також документи на її ім`я. Крім того зазначила, що 09.08.2015 року до неї звернувся ОСОБА_8 який повернув її частину викрадених речей, зокрема паспорт громадянина України, закордонний паспорт, трудову книжку, документи на авто, водійське посвідчення та ключі від автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що він працює водієм таксі та особисто знайомий з ОСОБА_6 , а його матір товаришує з ОСОБА_5 . Крім того пояснив, що у вечорі 05.08.2015 року ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 і попросив забрати його з СТ «ДСС-5» в с. Володимирівське разом речами, на що свідок погодився. Так вони з обвинуваченим під`їхали в район житлового комплексу «Ренесанс», ОСОБА_6 пішов за речами, та повернувся з двома чорними пакетами. Після чого вони поїхали на адресу, яку вказав обвинувачений, де він і вийшов. Пізніше ОСОБА_8 , на прохання ОСОБА_6 , продав на відеокамеру та комп`ютер. При цьому свідок повідомив, що ОСОБА_6 запевнив, що це його речі, однак коли свідок дізнався, що це речі ОСОБА_5 , він вирішив повернути їй документи та ключі від авто, які залишились у нього.

Згідно до дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 від 24.11.2015 року та відеозапису до нього, вбачається, що обвинувачений повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні та відтворив обставини події скоєного кримінального правопорушення, які відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши докази надані сторонами, вважає, що вказані докази є належними, допустимими, достовірними, а всі вони в своїй сукупності є достатніми для висновку про те, що в дія обвинуваченого безсумнівно присутні ознаки кримінальних правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна поєднає з проникненням в житло та інше сховище вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, разом з тим, він повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що в свою чергу суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину повторно.

З огляду на вищевикладене, а також особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин перебуваючи на випробувальному терміні, не одружений, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання, достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді реального позбавлення волі, частково приєднавши покарання за вироком Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 19.06.2015 року.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням складає 5382,24 грн.

Потерпілою ОСОБА_5 по справі заявлено цивільний позов, відповідно до якого потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченого на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 26044,00 грн., яка складається з вартсоті викрадених речей, а саме:

- дриль електрична Wintech 650 - вартістю 714 грн.;

- фотоапарат Canon Power Shot Al 100 - вартістю 1 699 грн.;

- чохол для фотоапарату Case Logic QRB-202K (5717137) - вартістю 279 грн.;

- карта пам`яті для фотоапарату Kingston SOHC 8GB - вартістю 90 грн.;

- модем Utel 3G («ОГО») Huawei El550 - вартістю 399 грн.;

- монітор ASUS VE 198S 19 - вартістю З 089 грн.;

- системний блок Desktop Intel HD 03 Y- 2ГБ HDD-500rb - вартістю 5 625 грн.;

- відеокамера Sony Handcam Digital 8 мм - вартістю 7 999 грн.

- гаманець вартістю 200 грн. у якому було 900 грн.;

- прикраси із срібла загальною вартістю 5 050 грн.

Крмі того зазначила, що діями обвинуваченого їй також була спричинена моральна шкода, оскільки внаслідок скоєного злочину потерпіла була змушена вчиняти дії, спрямовані на відшкодування завданої їй шкоди, як то: звертатись із заявою до міліції, надавати письмові пояснення, готувати матеріали для судового захисту, нести витрати. Все це займає багато часу, внаслідок чого потерпіла має відірватися від звичайних справ і своєї діяльності, що також створює для мене певні труднощі і негативно впливає на психічний стан. Крім цього одразу після скоєння злочину грабіжники мені телефонували з погрозами вбивства, спалення мого будинку та автомобіля, вимагали від мене 25000 грн. в обмін на викрадені документи. За таких обставин, потерпіла вважає, що їй спричинено душевні страждання які порушили звичайний життєвий уклад і є підставою для відшкодування їй моральної шкоди. яку вона оцінює у 20 000 грн.

Дослідивши цивільні позови потерпілої та матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди.

У відповідності до роз`яснень в п.5 Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.89г.» Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і відшкодування безпідставно нажитого майна», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що цивільний позови потерпілої ОСОБА_5 , в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню оскільки: по-перше потерпілою серед викрадених речей зазначені речі, викрадення яких не інкримінується обвинуваченому ОСОБА_9 , а по-друге зазначена обвинуваченою вартість викрадених речей не відповідає висновкам товарознавчих експертиз, які містяться в матеріалах справи, та відповідно не обґрунтована іншими доказами.

Так потерпіла зазначила, що обвинуваченим з її будинку були викрадені: - дриль електрична Wintech 650 (вартість згідно з висновками експерта № 2322 від 02.11.2015 року складає 476,40 грн.); фотоапарат Canon Power Shot Al 100 (вартість згідно з висновками експерта № 2322 від 02.11.2015 року складає 750 грн.); - чохол для фотоапарату Case Logic QRB-202K (5717137) (викрадення вказаного майна не інкримінується обвинуваченому, відповідно до пред`явленого обвинувачення); - карта пам`яті для фотоапарату Kingston SOHC 8GB (викрадення вказаного майна не інкримінується обвинуваченому, відповідно до пред`явленого обвинувачення); - модем Utel 3G («ОГО») Huawei El550 (викрадення вказаного майна не інкримінується обвинуваченому, відповідно до пред`явленого обвинувачення); - монітор ASUS VE 198S 19 (вартість згідно з висновками експерта № 2322 від 02.11.2015 року складає 1112,50 грн.); - системний блок Desktop Intel HD 03 Y- 2ГБ HDD-500rb (викрадення вказаного майна не інкримінується обвинуваченому, відповідно до пред`явленого обвинувачення); - відеокамера Sony Handcam Digital 8 мм (вартість згідно з висновками експерта № 2322 від 02.11.2015 року складає 926,67 грн.)- гаманець вартістю 200 грн. у якому було 900 грн. (викрадення вказаного майна не інкримінується обвинуваченому, відповідно до пред`явленого обвинувачення); - прикраси із срібла загальною вартістю 5 050 грн. (викрадення вказаного майна не інкримінується обвинуваченому, відповідно до пред`явленого обвинувачення), у зв`язку з чим сума спричиненої матеріальної шкоди складає 3265 грн. 57 коп.

Щодо стягнення з обвинуваченого суми моральної шкоди, суд вважає що в цій частині позовна заява підлягає частковому задоволенню, при цьому погоджуючись з потерпілою, що протиправними діями ОСОБА_6 їй були спричинені певні душевні страждання, які виходячи з вимог розумності та справедливості, та приймаючи до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, суд оцінює у 500 грн.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.. 395 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , рахувати з 19.11.2015 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 час прибування в СІ з 19.06.2015 року по час ухвалення вироку 18.04.2016 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІ м. Запоріжжя.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на корись ОСОБА_5 , 3265 грн. 57 коп. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

Речові докази по справі: mp3 плеєр у корпусі синього кольору, 3 срібні каблучки, срібна підвіска, ключі від автомобілю з брелоком сигналізації, паспорт громадянина України, водійське посвідчення, трудову книжку, закордонний паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 , які перебувають на відповідальному у потерпілої ОСОБА_5 повернути потерпілій за належністю

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1