10.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/3736/16-к
Єдиний унікальний № 205/3736/16-к
Провадження № 1-кс/205/347/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001011 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно непрацевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має, утримується під вартою з 29 серпня 2016 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці м. Дніпропетровська, громадянки України, неодруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, маючої вищу освіту, працюючої обліковцем у ФОП « ОСОБА_5 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_6
з боку захисту адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою вчинили умисний корисливий тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 , 07 березня 2016 року, близько 04:34 годин, прибули до ринку «Трофімівський», що знаходиться навпроти магазину «Варус» розташованого по вул. Велика Діївська (Братів Трофімових), б. 38 у м. Дніпро, де ОСОБА_3 побачив скутер марки Хонда-Діо номер шасі НОМЕР_1 , 49,9 см. куб., чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-автотварознавчої експертизи № ГО 1369 від 21.03.2016 складає 6203,5 гривень та який вибрав як об`єкт посягання, про що одразу ж повідомив ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_3 , керуючись виниклим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи у вищезазначеному місці і часі, шляхом котіння у привів у рух вищевказаний транспортний засіб, який відкотив у двори розташованих по вул. Велика Діївська (Братів Трофімових), де залишив на кілька годин, а ОСОБА_4 направилась до приміщення магазину «Варус», де перебуваючи біля касової зони спостерігала за діями потерпілого. В подальшому ОСОБА_3 за викраденим майном повернувся та покотив його в напрямку пр. Свободи. Таким чином, ОСОБА_3 , доїхав до місця проживання ОСОБА_4 та закотивши скутер до свого під`їзду № 1 розташованого в будинку АДРЕСА_3 , залишив його на першому поверсі сходової клітки. Так, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме скутером марки Хонда-Діо номер шасі НОМЕР_2 » НОМЕР_3 , 49,9 см. куб., чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому, матеріальний збиток на загальну суму 6203,5 гривень, після чого розпорядилися зазначеним транспортним засобом на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, зокрема не визнав себе винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України, зазначивши, що визнає себе винуватим за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки заволодіння транспортним засобом він вчиняв без попередньої змови з ОСОБА_4 , пояснивши суду, що з ОСОБА_4 він знаходиться у близьких стосунках, вони зустрічаються, періодично він проживає з нею у її квартирі. 07 березня 2016 року він проводив час спільно з ОСОБА_4 і приблизно о 04.00 годині цього дня вони знаходилися на ж/м Червоний Камінь в м. Дніпро. Там вони зустріли знайомого на ім`я ОСОБА_10 , який погодився підвезти їх на своєму автомобілі. Приблизно в 04.20 год. 07 березня 2016 року вони приїхали на автомобілі ОСОБА_10 до магазину «Варус», що розташований біля ринку «Трофімівський». Коли вони під`їхали до зазначеного магазину «Варус», він побачив, як до цього магазину під`їхав чоловік на мопеді і у цей момент у нього виник умисел на таємне заволодіння цим мопедом. Для того, щоб ОСОБА_4 не бачила як він викрадає мопед, він попросив її, щоб вона пішла до магазину «Варус» і у його власника попросила цигарок. Після того, як ОСОБА_4 зайшла до приміщення магазину, він вийшов із автомобіля та пройшов біля мопеду, а потім відкотив його за приміщення магазину «Варус». Коли він повернувся, ні автомобіля, ні ОСОБА_4 біля магазину вже не було. У цей момент він зустрів свого знайомого, який йому сказав, що ОСОБА_4 пішла додому. Після цього, він пішов у сторону пр. Свободи і на зупинці громадського транспорту побачив потерпілого, який про щось розмовляв з таксистом. Далі, він повернувся до місця, де сховав мопед та відкотив його у під`їзд будинку, що був розташований поряд з приміщенням магазину «Варус» де спробував запустити двигун мопеда. Оскільки запустити двигун мопеду йому не вдалося, він покотив його в бік пр. Свободи. Приблизно о 6.00 годин, він прийшов до ОСОБА_4 за місцем її проживання та сказав, що власником мопеду є його знайомий ОСОБА_11 , який попросив допомогти цей мопед продати. ОСОБА_4 зателефонувала своїй знайомій і домовилася про продаж мопеду. Приблизно о 9.00 годині приїхав син знайомої, якій телефонувала ОСОБА_4 , оглянув мопед, заплатив за нього 1400 гривень, запустив двигун мопеду та поїхав на ньому.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні винуватою себе у інкримінованому їй злочині не визнала повністю та суду пояснила, що зі ОСОБА_3 вона тривалий час перебуває у близьких стосунках, вони зустрічаються, періодично спільно проживають. 07 березня 2016 року близько 04.00 годин вона разом зі ОСОБА_3 перебували на ж/м Червоний Камінь в м. Дніпро де зустріли її знайомого водія таксі ОСОБА_10 , який погодився їх підвезти на проспект Свободи на власному автомобілі. На автомобілі ОСОБА_10 вони прибули до ринку «Трофімівського», що розташований та вулиці Братів Трофімових (Велика Діївська) напроти магазину «Варус». ОСОБА_3 попросив її піти до магазину «Варус» і попросити у кого не будь цигарок, оскільки у неї було з собою лише п`ять гривень, тому купити пачку цигарок вони не могли. Вона зайшла до магазину «Варус» і попросила цигарку у охоронця, але останній їй відмовив. Потім вона побачила чоловіка, як потім дізналася, потерпілого ОСОБА_9 , який підійшов до каси і купив пляшку горілки. Вона попросила у нього цигарку, але він їй відмовив, сказавши, що не палить, але запропонував разом розпити куплену ним горілку, на що вона, ОСОБА_4 , відмовилася. Потім, потерпілий вийшов із приміщення магазину «Варус», а вона, ОСОБА_4 , вийшла слідом за ним. Всього, у приміщенні магазину «Варус» вона пробула приблизно три хвилини. На вулиці вона побачила, що ні ОСОБА_3 , ні таксиста ОСОБА_10 немає і пішла до клубу «Арника», оскільки подумала, що ОСОБА_3 пішов туди. У клубі «Арника» вона ОСОБА_3 не знайшла, після чого сіла на маршрутне таксі і поїхала до себе додому. Приблизно о 7.00 ранку до неї додому прийшов ОСОБА_3 та повідомив, що потрібно продати мопед його знайомого ОСОБА_11 , чим можна заробити грошей. Про те, що цей мопед він таємно викрав, ОСОБА_3 не повідомив. Вона зателефонувала своїй знайомій на ім`я ОСОБА_12 і запропонувала купити цей мопед, на що остання погодилася. Через деякий час приїхав її син, імені якого вона не знає, і вони разом зі ОСОБА_3 показали йому мопед. Після того як син ОСОБА_12 поїхав на вказаному мопеді, ОСОБА_3 дав їй 300 гривень на які вона купила продукти харчування.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином. Суду надав власноруч написану заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, оскільки викрадений моторолер йому повернутий, матеріальних та моральних претензій він до обвинувачених не має, просив не призначати їм покарання пов`язане з позбавленням волі.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_3 та незважаючи на повне невизнання своєї вини ОСОБА_13 , вина кожного з обвинувачених підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0001011 від 07.03.2016 року до Ленінського районного ВП ДВП звернувся громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який просить прийняти міри до невстановленої особи, яка 07.03.2016 року незаконно заволоділа належним йому транспортним засобом.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2016 року прийнята заява ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зазначив, що 07.03.2016 року близько 04.40 год., невстановлена особа біля магазину «Варус» по вул. Братів Трофімових в м. Дніпропетровську, навпроти ринка, викрав скутер Хонда Діо чорного кольору № шасі AF-34-130-1467.
У судовому засіданні досліджений талон на транспортний засіб Хонда Діо № шасі НОМЕР_4 , відповідно до якого, власником зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідно до протоколу огляду від 16.03.2016 року оглянуто та вилучено у гр. ОСОБА_14 мопед (скутер) Хонда Діо чорного кольору № шасі AF-34-130-1467.
Постановою про визнання речових доказів від 16.03.2016 року скутер марки Хонда Діо чорного кольору № шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 0,49 куб. см. визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до майданчику зберігання транспортних засобів Ленінського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.05.2016 року, оглянутий носій інформації оптичний диск СD-R білого кольору, який був добровільно наданий працівниками охорони магазину «Варус», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофімових, 38.
Постановою про визнання речових доказів від 16.03.2016 року оптичний диск СD-R диск із відеозаписом камер внутрішнього та зовнішнього спостереження супермаркету «Варус», розташованого по вул. Братів Трофімових в м. Дніпропетровську визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
У судовому засіданні досліджені відеозаписи камер внутрішнього та зовнішнього спостереження супермаркету «Варус» від 07.03.2016 з яких вбачається, що 07.03.2016 року о 04:36 потерпілий ОСОБА_9 прибув на мопеді до супермаркету «Варус», та залишивши його неподалік від магазину попрямував у його приміщення. Не дійшовши до входу у магазин потерпілий повернувся до скутера та знову пішов у напрямку входу до супермаркету. В цей час до зупинки під`їхав невідомий автомобіль, який в подальшому припаркувався біля Трофімовського ринку навпроти від магазину. Об 04:37 год. коли потерпілий зайшов до супермаркету, із вказаного автомобілю вийшов невідомий чоловік, який попрямував до залишеного без нагляду скутера, минувши його. Через мить даний чоловік знову пройшов повз скутер в напрямку автомобілю на якому приїхав, і в цей час з автомобілю вийшла білява жінка в темному одязі, яка прямує до входу у магазин. Після того, як вказана жінка заходить до магазину, із вищевказаного авто у черговий раз вийшов вказаний чоловік та о 04:39 год. підійшов до скутера та відкотив його у напрямку метро. О 04:40 год. із приміщення магазину вийшов потерпілий та виявив зникнення скутера.

Також, на відеозапису камери внутрішнього спостереження вбачається, як об 04.37 год. до приміщення супермаркету «Варус» увійшов потерпілий та відразу пішов у торговельний зал. Об 04:39 год. у приміщення супермаркет «Варус» зайшла білява жінка, яка, не заходячи до торговельної зали, перебувала у прикасовій зоні, спостерігаючи за навколишньою обстановкою. В 04:40 год. потерпілий, сплативши на касі за придбаний товар, вийшов з приміщення супермаркету, а білява жінка відразу вийшла слідом за ним.

Під час дослідження відеозаписів у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 впізнали себе на зазначених відеозаписах в якості чоловіка, який заволодів мопедом на вулиці біля супермаркету «Варус» та білявої дівчини, яка перебувала у прикасовій зоні супермаркету «Варус» відповідно.

Суд відноситься критично до показів обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в тій частині, що між ними не було попередньої змови направленої на незаконне заволодіння транспортним засобом, і що ОСОБА_3 не ставив до відома ОСОБА_4 про свої злочинні наміри, оскільки такі покази обвинувачених спростовуються обставинами, які встановлені при досліджені у судовому засіданні доказів, зокрема відеозапису камер зовнішнього та внутрішнього спостереження супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 38.
Так, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснювала, що після того, як вона вийшла із приміщення супермаркету «Варус» ні водія автомобіля, на якому вона разом зі ОСОБА_3 приїхала, ні самого ОСОБА_3 на місці не було. Після цього вона декілька (п`ять десять) хвилин знаходилася біля супермаркету «Варус» та ринку «Трофіміський», неодноразово перетинаючи проїзну частину вулиці Велика Діївська, оскільки шукала ОСОБА_3 , а потім пішла до клубу «Арника», вважаючи, що ОСОБА_3 перебуває там, і лише після того, як вона не знайшла ОСОБА_3 у клубі «Арника», вона поїхала додому на маршрутному таксі.
Натомість, із відеозапису камери зовнішнього спостереження супермаркету «Варус» вбачається, що після того, як ОСОБА_3 , заволодівши транспортним засобом, відкотив його за приміщення супермаркету «Варус», із центрального виходу вказаного приміщення вийшла ОСОБА_4 , яка цілеспрямовано, без зупинки та зміни напрямку руху, направилася до раніше припаркованого автомобіля, на якому вона прибула на місце події разом із ОСОБА_3 , та сіла у вказаний автомобіль на переднє пасажирське сидіння. Водій зазначеного автомобіля, який в цей час стояв поряд з автомобілем, сів на водійське місце і після цього, вказаний автомобіль відразу почав рух заднім ходом, а потім розвернувся та продовжив рух по вулиці Велика Діївська у бік приміщення супермаркету «Варус», після чого, повернув праворуч та заїхав за приміщення супермаркету «Варус».
Крім того, на відеозапису камери внутрішнього спостереження вбачається, що ОСОБА_4 зайшла до приміщення супермаркету «Варус» 07.03.2016 року у 04.39 год. 09 сек. і перебувала біля касової зони до 04.40 год. 06 сек. При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 не спілкувалася ні з охоронцем, ні з потерпілим, а весь період перебування у приміщенні супермаркету «Варус» спостерігала за обстановкою у торговельному залі. Після того, як потерпілий ОСОБА_9 пройшов касову зону та вийшов з приміщення магазину, ОСОБА_4 відразу послідувала за ним і також залишила приміщення супермаркету.
Таким чином, покази обвинуваченої ОСОБА_4 в тій частині, що після виходу з приміщення супермаркету «Варус» вона деякий час перебувала на вулиці між вказаним супермаркетом та ринком «Трофімовським» де розшукувала ОСОБА_3 , а потім пішла до клубу «Арника», і лише після цього поїхала додому на маршрутному таксі, спростовуються вищевикладеними обставинами, встановленими вході дослідження відеозапису камери зовнішнього спостереження супермаркету «Варус».
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 були продиктовані спільним умислом зі ОСОБА_3 направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_9 і виразилися у спостеріганні за потерпілим ОСОБА_9 задля забезпечення можливості ОСОБА_3 заволодіти вищевказаним транспортним засобом і не бути викритим його власником або іншими особами.
Крім того, суд вбачає наявність поводів у обвинувачених оговорювати один одного, оскільки в судовому засіданні встановлено, і не заперечується самими обвинуваченими, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тривалий час перебувають між собою у близьких стосунках, декілька років зустрічаються, періодично спільно проживають. З огляду на це, суд вважає, що спільна позиція обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо необізнаності ОСОБА_4 про злочинні наміри ОСОБА_3 направлені на незаконне заволодіння транспортного засобу, являється способом захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення ОСОБА_4 кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та пом`якшення відповідальності ОСОБА_3 .
Оцінюючи докази в їх сукупності, відповідності, належності та допустимості, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а їх умисні дії, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України.

При цьому, суд не визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, зазначені у обвинувальному акті, їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе не визнала та повністю заперечувала свою причетність до вчинення інкримінованого їй злочину, а обвинувачений ОСОБА_15 , у свою чергу, винуватим себе визнав частково, і також заперечував причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину за попередньою змовою з ним, що вказує на відсутність їх каяття, критичної оцінки та осуду власних дій. Також суд не вбачає в діях обвинувачених добровільного відшкодування обвинуваченими заподіяних збитків, оскільки матеріалами кримінального провадження встановлено, що мопед Хонда Діо чорного кольору № шасі AF-34-130-1467 був вилучений 16.03.2016 року у гр. ОСОБА_14 та переданий на зберігання до майданчику Ленінського ВП.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обставин пом`якшуючих покарання, а також обтяжуючих покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також з урахуванням думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого та вважав необхідним призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і вважає, що достатнім для виправлення та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений статтею обвинувачення, але без його реального відбуття з застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням на максимальний строк, передбачений ст. 75 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченої, яка судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, працевлаштована та займається суспільно-корисною працею, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також з урахуванням думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченої та вважав необхідним призначити їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і вважає, що достатнім для виправлення та попередження нових злочинів їй слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений статтею обвинувачення, але без його реального відбуття з застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк у три роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації кримінально виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з під варти у залі суду.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк у два роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Речові докази, якими було визнані:

-СД диск з відеозаписами з камер внутрішнього та зовнішнього спостереження супермаркету «Варус», розташованого по вул. Братів Трофімових (Велика Діївська) в м. Дніпро зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-Мопед (скутер) Хонда Діо чорного кольору, номер шасі AF-34-13-1467, об`єм двигуна 0,49 куб. см. повернути за належністю потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1