Справа № 129/684/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/120/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Гайсині кримінальне провадження № 0000169 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голубівка Калинівського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше несудимого, на утриманні має неповнолітнього сина 2001 р.нар., у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

встановив:

Сержант ОСОБА_4 , який був призваний під час мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира відділення 1-го ремонтного взводу бронетанкової техніки, місце дислокації АДРЕСА_2 , умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, незаконно припинив проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період 27 квітня 2015 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, проживав по АДРЕСА_1 в період понад дев`ять місяців, до 22.02.2016 року дня повернення його до військової частини НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він проходить службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира відділення 1-го ремонтного взводу бронетанкової техніки, з метою тимчасового ухилення від військової служби 27.04.2015 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та поїхав до місця свого проживання в с.Комунарівка Калинівського району, де проживав до 22.02.2016 р., повернувся до військової частини та продовжує військову службу.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню нових злочинів ним буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця проживання, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України, у виді штрафу в розмірі ста тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; також суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Керуючись ст.ст. 369374 КПК України, суд, -

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2210 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті десять гривень).

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: