АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2273/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 583 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
особи, відносно якої застосовано ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року, -
Зазначеною ухвалою застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 КК Угорської Республіки.
В апеляційній сказі захисник ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник посилаючись на наступні порушення судом першої інстанції норм кримінального процесуального законодавства: в ході розгляду клопотання не було належним чином встановлено особу відносно якої застосований тимчасовий арешт; судове засідання не проводилося державною мовою; процесуальні документи не перекладалися на мову, якою володіє її підзахисний, а саме на грузинську мову, злочин, який інкримінується ОСОБА_11 , не являється екстрадиційним.
Крім того, на думку захисника, слідчий суддя застосовуючи тимчасовий арешт відносно ОСОБА_11 , не врахував і дані про його особу, а саме те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою України, має на утриманні малолітню дитину, а також незадовільний стан здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи відносно якої застосовано тимчасовий арешт, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Так, зі змісту ч. 1 ст. 582 КПК України слідує, що затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою.
Згідно ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Частиною 2 даної норми закону передбачено, що у разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений частиною першою цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.
Дослідивши надані суду матеріали за клопотанням прокурора, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді з приводу наявності підстав для застосування відносно ОСОБА_11 тимчасового арешту.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 21 червня 2016 року уповноваженою службовою особою був затриманий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 23 червня 2016 року значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Угорської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення підробки офіційних документів.
Так, згідно з даними форми Інтерполу, ОСОБА_13 підозрюється у тому, що домовившись зі співробітниками реєстраційного органу у м. Фехердьярмат Угорської Республіки надав заяву на оформлення паспорту з даними громадянина Угорщини під іменем ОСОБА_14 , але з власним фото та біометричними даними. За допомогою державного службовця ОСОБА_13 отримав паспорт шляхом обману з метою приховування власної особи. Дії ОСОБА_15 становлять злочин за ст. 342 Кримінального кодексу Угорської Республіки та передбачає максимальне покарання до трьох років позбавлення волі більше одного року.
Інкримінований компетентними органами Угорської Республіки ОСОБА_11 злочин, передбачений ст. 342 КК Угорської Республіки, відповідає злочину, передбаченому ч. 3 ст. 358 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Доводи захисника, що дії, які ставляться в провину ОСОБА_11 компетентними органами Угорської Республіки відповідають кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
Так, ч. 4 ст. 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого офіційного документу. Разом з тим, як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_13 обвинувачується у тому, що він домовившись зі співробітниками реєстраційного органу м. Фехердьярмат Угорської Республіки, отримав паспорт з неправдивими даними. Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що інкримінований компетентними органами Угорської Республіки ОСОБА_11 злочин, передбачений ст. 342 КК Угорської Республіки, відповідає злочину, передбаченому ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підробка офіційного документу вчинена за попередньою змовою осіб. А відтак він є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі.
Що стосується посилань апелянта на ті обставини, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_11 тимчасового арешту не було враховано даних про його особу, то відповідно до чинного Кримінального процесуального кодексу України, дані про особу враховуються при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту. При розгляді клопотання про застосування тимчасового арешту слідчий суддя згідно положень ч. 6 ст. 583 КПК України встановлює особу затриманого, перевіряє наявність документів, передбачених п. 2 ч. 4 цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників пропонує затриманій особі зробити заяву.
Також, слід зазначити, що особу затриманого було встановлено слідчим суддею на підставі наданих йому матеріалів, а відтак доводи захисника з приводу того, що судом першої інстанції було порушено вимоги закону щодо встановлення особи, відносно якої застосовується тимчасовий арешт, є безпідставними.
Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_11 тимчасово арешту було дотримано вимог чинного законодавства.
Інших порушень вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 10 КК України, ст. ст. 309, 375, 376, 404, 405, 422, 583, 584, 590 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року, якою застосований тимчасовий арешт строком до 40 діб у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, який обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ст. 342 Кримінального кодексу Республіки Угорщина, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4