Провадження 1-кс/127/5727/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000277 внесеного до ЄРДР 04.08.2015, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка с. Снітків Мурованокуриловецького p-ну Вінницької області, з середньою освітою, не одружена, раніше судима 28.02.2008 Ленінським райсудом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 314, ч. 2 ст. 146, 304, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.07.2016, слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , працюючи адміністратором кафе «Снек-Бар», що розташоване у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 103-а, з метою особистої наживи схиляла жінок, які працювали у даному закладі барменами та офіціантами, до зайняття розпустою, а також підшукувала та організовувала їм зустрічі з клієнтами, які бажали отримати послуги сексуального характеру, отримуючи за це від указаних жінок частину коштів, які платили клієнти за отримані послуги.

Так, 22.03.2016 у вечірній час у приміщенні вказаного кафе під час спілкування ОСОБА_4 з відвідувачем кафе ОСОБА_6 , який діяв у рамках проведення контролю за вчиненням злочину, що проводився співробітниками ВБЗПТЛ ГУНП у Вінницькій області, остання попросила його автомобілем завезти її в с. Якушинці Вінницького р-ну. Під час даної поїздки ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_6 знайти жінку, яка могла надати йому послуги сексуального характеру за невелику плату, на що він погодився. Після цього ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_4 підвіз її до помешкання бармена кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 , яка у той вечір не працювала в кафе. ОСОБА_4 повідомила їй, що є клієнт, який бажає отримати послуги сексуального характеру і схилила ОСОБА_7 до надання таких послуг. Погодившись на це, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 приїхали у м. Вінницю, де ОСОБА_4 вийшла з автомобіля та пішла до приміщення кафе «Снек-Бар», а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 автомобілем від`їхали на стоянку до магазину «Метро», що в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 05 км/1, де у період часу приблизно з 22.40 год. до 23.00 год. 22.03.2016 ОСОБА_7 в салоні автомобіля надала сексуальні послуги ОСОБА_6 , який заплатив їй за це 900 гривень. Після цього, повернувшись до приміщення кафе «Снек-Бар», ОСОБА_7 віддала ОСОБА_4 частину отриманих від ОСОБА_6 коштів у сумі 500 грн.

Отже, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи.

ОСОБА_4 11.07.2016 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

Під час допиту в якості підозрюваної ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково та пояснила, що дійсно все було так, як зазначено у повідомленні про підозру, але вона не мала мети наживи.

Враховуючи викладене, у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка с. Снітків Мурованокуриловецького p-ну Вінницької області, з середньою освітою, не одружена, раніше судима 28.02.2008 Ленінським райсудом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 314, ч. 2 ст. 146, 304, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у якому зафіксовано факт звідництва для надання сексуальних послуг,

Підозрювана ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за ряд тяжких злочинів, судимість за які не була знята або погашена, знову вчинила умисний злочин, тому є достатньо підстав вважати, що вона може продовжити вчиняти злочини або переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Наведені обставини дають підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, не зможе запобігти вказаним наявним ризикам, які зазначені у ст. 177 КПК України, та забезпечити належну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 .

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні відмовився від підтримання клопотання.

В судовому засіданні прокурор не підтримав клопотання слідчого, суду пояснив, що по кримінальному провадженні ризики відсутні, з підозрюваної укладено мирову угоду, яка найближчим часом буде направлена до суду, тому він відмовляється від підтримання клопотання та просить суд в задоволенні клопотання відмовити.

Підозрювана не заперечувала, щодо відмови в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на вищенаведене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, яка відмовилася від підтримання поданого клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000277 внесеного до ЄРДР 04.08.2015, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя