Справа № 216/9255/15-к
Провадження № 1-кп/216/166/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 23.01.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, маючого середню технічну освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 3 рази:

1. 26 квітня 2001 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України вважається засудженим умовно з іспитовим строком 1 рік.

2. 18 квітня 2002 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців. Звільнився 24 травня 2004 року з Арбузинської ВК-83 Миколаївської області після відбуття строку покарання

3. 06 березня 2007 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 04 грудня 2008 року з Кіровоградської ВК-6 на підставі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2008 року умовно достроково на не відбутий строк покарання 6 місяців 21 день. Покарання відбуто.

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28 грудня 2015 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, останній раз 06 березня 2007 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Після цього 04 грудня 2008 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнився з місць позбавлення волі згідно з постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2008 року, однак на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та, маючи не погашену в передбаченому законом порядку судимість, вчинив аналогічний злочин.

Так, 26 березня 2012 року приблизно о 16:30 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту «магазин Калина» по вул. Урицького в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повторно, у невстановленої слідством особи, незаконно, за 50 грн. придбав медичний шприц одноразового використання ємністю 20,0 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований у кількості 1,0 мл. В цей же день, приблизно в 17:25 годин, біля будинку № 1 по вул. Сиволапа в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, які при огляді ОСОБА_4 , у внутрішньому кармані його куртки, виявили та вилучили медичний шприц одноразового використання ємністю 20,0 мл з рідиною коричневого кольору, заповнений до відмітки 1,0 мл, яка згідно із висновком експерта № 58/10-316 від 05 квітня 2012 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,023 грам.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, за ознаками: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

24 лютого 2016 року під час судового розгляду між прокурором та підозрюваним було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин та кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави 470 грн. 40 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 лютого 2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000003 від 23 січня 2014 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, маючого середню технічну освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ, а саме опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає, 0,023 грам, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 470 (чотириста сімдесят) гривень 40 копійок документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1