Справа № 286/1152/16-к
У Х В А Л А
12.05.2016 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю: заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу голови СГ «Великохайчанське» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 28.04.2016 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000231 від 23.03.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2016 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою та просить скасувати постанову слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 28.04.2016 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000231 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як незаконну та необґрунтовану, також зобов`язати слідчого задовольнити клопотання за вих. № 27 від 22.04.2016 року. Зазначає про те, що 22.04.2016 року ним до Овруцького ВП було заявлено клопотання про визнання у вказаному кримінальному провадженні потерпілою особою-юридичну особу СГ «Великохайчанське», але слідчим йому було відмовлено. Вважає, що слідчим не надано належної правової оцінки здобутим доказам, не прийнято до уваги те, що ТОВ «Великохайчанське» жодних заяв з приводу крадіжки не заявляло. Викрадене майно належить саме СГ «Великохайчанське», та не входить до пайового фонду співвласників майнових паїв, не надавалося останніми в оренду господарству, а тому не може бути власністю ТОВ «Великохайчанське».

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, з підстав викладених в ній.

Слідчий у судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

23.03.2016 року слідчим ОСОБА_4 за заявою засновника Селянського господарства «Великохайчанське» ОСОБА_5 було внесено до ЄРДР повідомлення про те, що в період часу з 18.02.2016 року по 20.03.2016 року в с. Великий Кобилин Овруцького району, невстановлена особа таємно викрала зі складу, піднавісу та вагової ферми № 2 Селянського господарства (СГ) «Великохайчанське» шифер, чим заподіяла вказаному СГ матеріальну шкоду, що підтверджується заявою від 23.03.2016 року та витягом з кримінального провадження № 0000231.

25.03.2016 ОСОБА_3 повідомлено про початок досудового розслідування.

22.04.2016 року заявник, як голова селянського господарства звернувся до начальника Овруцького ВП із клопотанням про визнання у вказаному кримінальному провадженні потерпілою особою СГ «Великохайчанське», оскільки господарству вказаним правопорушенням заподіяно значної майнової шкоди. Вказав у клопотанні про те, що за доданими копіями документів слідчому вказані об`єкти виробничої інфраструктури на фермі № 2 (піднавіс, склад і вагова) належать СГ, дане майно не входить до пайового фонду співвласників майнових паїв, не надавалося останніми в оренду господарству, та не може бути власністю ТОВ «Великохайчанське».

З постанови слідчого від 28.04.2016 року видно, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000231 щодо визнання юридичної особи СГ «Великохайчанське» потерпілим у кримінальному провадженні відмовлено. Зокрема слідчий у постанові зазначає про те, що під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні одночасно здобуто відомості, що безпосереднім користувачем та власником під навісу, складу та вагової ферми № 2 являється Товариство з обмеженою відповідальністю «Великохайчанське», котре відповідно до договорів оренди зі співвласниками майнових паїв реформованого КСП «Мир» користувалося майном та в подальшому, шляхом викупу майнових свідоцтв придбало у співвласників майнових паїв прав на майно, в тому числі й на будівлі ферми № 2. Також слідчий посилається на те, що відповідно до отриманих відомостей та матеріалів кримінального провадження вбачається, що між ТОВ «Великохайчанське» та СГ «Великохайчанське» наявний господарський спір з приводу права володіння, користування та розпорядження майном, яке співвласниками майнових паїв згідно рішення загальних зборів передано в користування від СГ «Великохайчанське» до ТОВ «Великохайчанське» та в подальшому останнім було викуплено.

Згідно із ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статі, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Оглянувши надані матеріали кримінального провадження № 0000231 слідчим суддею встановлено, що у слідчого не було підстав вважати, а в матеріалах провадження відсутні належні докази про те, що Селянському господарству «Великохайчанське» не завдано шкоди внаслідок крадіжки. Тобто висновки слідчого наведені у постанові відповідними доказами не підтвердженні. Крім того встановлено, що директора ТОВ «Великохайчанське» ОСОБА_6 було допитано як потерпілого по факту крадіжки шиферу та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, що суперечить ч. 3 ст. 55 КПК України, яка встановлює, що потерпілим є також особа, яка не заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

В матеріалах кримінального провадження такі заяви директора ТОВ «Великохайчанське» відсутні.

Також відсутні належні та допустимі докази щодо виду, розміру, та завданої кримінальним правопорушенням шкоди саме ТОВ «Великохайчанське».

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають зазначення для кримінального провадження.

Ч. 1 ст. 92 КПК України встановлює, що обов`язок доказування обставин, зокрема, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладається на слідчого та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, зокрема, зобов`язаний всебічно, повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частина 2 статті 307 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.

Вказані обставини свідчать про відсутність очевидних та достатніх підстав у слідчого вважати, що СГ «Великохайчанське» не завдано шкоди, що є підставою для скасування постанови слідчого.

Тому скарга заявника підлягає частковому задоволенню, оскільки вирішення питання визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні належить до дискреційних повноважень слідчого.

Тому керуючись ст.ст.306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000231 щодо визнання юридичної особи СГ «Великохайчанське» потерпілим у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1