Справа № 481/751/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/12/2016
В И Р О К
іменем України

28.03.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000310 від 01.05.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше судимого 03.10.2014 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.03.2015 року невідбута частина покарання 140 годин громадських робіт скорочено на половину,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинене за наступних обставин.

03.10.2014 року ОСОБА_4 було засуджено Новобузьким районним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

09.12.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 письмово був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного покарання у виді громадських робіт

10.02.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 приступив до відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт на території Новобузької міської ради Миколаївської області.

Починаючи з 10.12.2014 року до 31.12.2014 року обвинувачений відпрацював 60 годин призначеного йому покарання у виді громадських робіт.

30.03.2015 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва обвинуваченому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання 140 годин громадських робіт скорочено на половину і не відбута частина покарання становить 70 годин громадських робіт.

Починаючи з січня 2015 року по 18 травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 незважаючи на неодноразові письмові попередження від посадових осіб Новобузького КВІ, без поважних причин, не з`являвся до Новобузької міської ради для відбування покарання та не відбув 70 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що після того, як вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.10.2014 року набрав законної сили, у вказаний строк він з`явився до КВІ Новобузького р-ну для відбування покарання. Обвинуваченого було ознайомлено із графіком робіт, відповідно до якого він повинен був відпрацювати 200 годин громадських робіт по чотири години в день. Відбувати покарання обвинуваченому запропоновано на території Новобузької міської ради Миколаївської області, за адресою вул. Куйбишева, № 5-11 в м. Новий Буг, а саме прибирати територію проїзду біля Новобузького райвійськомату та ринку «Ранковий». Було також домовлено, що територію прибирати потрібно після 12 години дня, коли вже ринок припиняє свою роботу. За підрахунками обвинуваченого, з урахуванням роботи щоденно по 4 години, строк покарання ( 200 годин ) він мав відпрацювати 05 січня 2015 року. Однак, інколи за даною адресою приходили працівник Новобузької міської ради ОСОБА_8 та начальник КВІ ОСОБА_9 яким повідомляли про те, що ОСОБА_4 не відпрацьовував громадські роботи. 30.03.2015 року за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва останньому було скорочену на половину не відбуту частину покарання у виді 140 годин. Однак, обвинувачений пояснив, що він вже відпрацював 200 годин громадських робіт, оскільки йому доводилось і у вихідні відпрацьовувати, і прибирати територію після ярмарок.

Хоча обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винуватим в інкримінованому йому діянні, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, підтверджується сукупністю доказів досліджених та перевірених в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є заступником начальника Новобузького МВ КВІ та показав, що засуджений ОСОБА_4 , прибувши до кримінально-виконавчої інспекції для відбування покарання у виді громадських робіт, був ознайомлений із порядком відбування покарання, графіком відбування покарання, та йому було вручено направлення для відбування громадських робіт до Новобузької міської ради Миколаївської області. Під час перевірок обвинуваченого, неодноразово було встановлено, що ОСОБА_4 не відбуває громадські роботи, про що складалися відповідні акти. Обвинувачений ОСОБА_4 з`являвся за викликами до КВІ, однак відмовлявся від надання письмових пояснень причин не відбування покарання відповідно до графіка. В усній формі ОСОБА_4 поясняв, що не може відбувати громадські роботи через незадовільний стан свого здоров`я, але будь-яких медичних документів на підтвердження не надавав.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що відповідно до своїх функціональних обов`язків він здійснює нагляд за особами, яких засуджено до покарання не пов`язаного із позбавленням волі. Приблизно у листопаді 2014 року він почав нагляд за обвинуваченим ОСОБА_4 . Оскільки обвинувачений здійснював торгівлю на ринку «Ранковий» у м.Новому Бузі, то зустрічався ОСОБА_11 із ним частіше, ніж один раз на місяць. Однак, свідок ОСОБА_11 пояснив, що він перевіряв лише поведінку обвинуваченого у повсякденному житті, чи не мають громадяни скарг на поведінку обвинуваченого. Перевірку того, яким чином, де та по скільки годин в день обвинувачений ОСОБА_4 відпрацьовував громадські роботи ОСОБА_11 не здійснював, контроль за відбуванням покарання обвинуваченим свідок не проводив. Але, приблизно в грудні 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 звертав увагу свідка ОСОБА_11 на те, що прилегла територія до ринку «Ранковий» чиста, та він належно відпрацьовує громадські роботи.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він є начальником Новобузького МВ КВІ. Обвинувачений ОСОБА_4 прибувши до кримінально-виконавчої інспекції для відбування покарання у виді громадських робіт, був ознайомлений із порядком відбування покарання, графіком відбування покарання, та йому було вручено направлення для відбування громадських робіт до Новобузької міської ради Миколаївської області. Обвинувачений ОСОБА_4 почав відбувати покарання на ринку «Ранковий», про що надійшло підтвердження із Новобузької міської ради. Однак приблизно в кінці грудня 2014 року, Новобузькою міською радою було прийнято рішення змінити місце відбування покарання обвинуваченим, але останній відмовився продовжити відбування покарання за новим місцем. Після того, як обвинувачений перестав відбувати покарання, його почали викликати до КВІ для встановлення причин не відбування покарань. Поважних причин не відбування покарання він пояснити не міг, письмових пояснень він відмовлявся надавати.

З початку 2015 року до квітня 2015 року із обвинуваченим ОСОБА_4 було проведено близько 4-5 бесід, під час яких його було повторно попереджено про наслідки ухилення від відбування призначеного покарання, а саме направлення матеріалів для внесення даних до Єдиного реєстру досудового розслідування з метою порушення кримінального провадження, однак підписувати будь-які попередження обвинувачений відмовлявся.

Свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що вона працює інспектором Новобузького МВ КВІ. Прибувши до кримінально-виконавчої інспекції для відбування покарання у виді громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_4 був ознайомлений із порядком відбування покарання, графіком відбування покарання.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працює завгоспом Новобузької міської ради Миколаївської області. Обвинувачений ОСОБА_4 прибувши до міської ради для відбування покарання у виді громадських робіт дійшов згоди із міським головою ОСОБА_13 , що такі роботи він буде відпрацьовувати на міському ринку «Ранковий». Деякий час обвинувачений належним чином відбував покарання. Однак, під час негоди ( снігопаду) у грудні 2015 року, головою міської ради ОСОБА_13 було прийнято рішення всіх осіб, які відбувають покарання у виді громадських робіт, залучити до прибирання снігу на прилеглій території до будівлі міської ради. Але обвинувачений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився виконувати таку роботу, про що було повідомлено начальника МВ КВІ ОСОБА_9 . Зміненого графіку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 складено не було, оскільки він відразу відмовився щодо зміни місця відбування покарання. Обвинувачений стверджував, що він відпрацював вже всі години громадських робіт. Свідок стверджує, що обвинувачений ОСОБА_4 не відбув усі години громадських робіт, оскільки саме він здійснював контроль за відбуванням покарання обвинуваченим, про що робились відповідні відмітки у Табелі виходу на роботу.

Оскільки показання свідків є чіткими, логічними та не суперечать один одному, будь-які підстави сумніватися у достовірності показань допитаних вище осіб по кримінальному провадженню у суду відсутні, тому суд приймає їх як доказ вини ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він до початку 2016 року працював керівником КО «Правопорядок». Дана організація, відповідно до статуту виконували розпорядження Новобузької міської ради Миколаївської області. Одним із розпоряджень було здійснення контролю за особами, які здійснюють торгівлю на ринку «Ранковий», з метою дотримання меж території ринку. Будь-яких пояснень щодо порядку відбування покарання у виді громадських робіт обвинуваченим ОСОБА_4 свідок пояснити не міг, тому показання даного свідка суд не бере до уваги.

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними документами.

Відповідно до вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт ( а.с.143-144).

З копії підписки ( а.с.84) видно, що 09.12.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 був ознайомлений із умовами та порядком відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт.

09.12.2014 року за вих. № 1064 КВІ Новобузького району направила голові Новобузької міської ради направлення стосовно засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання у виді громадських робіт строком на 200 годи ( а.с.85).

09.12.2014 року міським головою Ночовським було винесено розпорядження № 180 про початок відбування ОСОБА_4 громадських робіт (а.с.86)

Рішенням № 7 від 14.01.2014 року виконавчим комітетом Новобузької міської ради Миколаївської області було затверджено перелік місць відбування покарання громадських робіт ( а.с.87-88).

Потім такий перелік було затверджено Рішенням № 13 від 10.02.2015 року виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області ( а.с.89-90).

Відповідно до довідок Новобузької міської ради Миколаївської області ОСОБА_4 приступив до виконання покарання 10.12.2014 року ( а.с.91).

Було складено Графіки виходу на роботу ОСОБА_4 у грудні місяці 2014 року ( а.с.92), у січні місяці 2015 року ( а.с.93), у лютому місяця 2015 року ( а.с.94). Відповідно до цих графіків обвинувачений ОСОБА_4 повинен був працювати з 6:00 год до 8:00 години. Та з 12:00 години до 14:00 години, щоденно крім вихідних. Останнім днем відбування покарання мав бути день 24 лютого 2015 року.

Однак, як видно із ОСОБА_15 виходу на роботу в грудні місяці 2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 , останнім днем відпрацювання громадських робіт був день 29.12.2014 року ( а.с.95).

Відповідно до повідомлень Новобузької міської ради Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_4 був відсутній при виконанні покарання 06.01.2015 року, 12.01.2015 року, 13.01.2015 року, 14.01.2015 року, 15.01.2015 року, 16.01.2015 року, 19.01.2015 року , 20.01.2015 року, 21.01.2015 року, 22.01.2015 року, 23.01.2015 року, 26.01.2015 року, 27.01.2015 року, 28.01.2015 року, 29.01.2015 року, 31.01.2015 року, 02.02.2015 року, 03.02.2015 року, 04.02.2015 року, 05.02.2015 року, 06.02.2015 року, 09.02.2015 року, 10.02.2015 року, 11.02.2015 року, 12.02.2015 року, 13.02.2015 року, 16.02.2015 року, 17.02.2015 року, 18.02.2015 року, 19.02.2015 року, 20.02.2015 року, 23.02.2015 року, 24.02.2015 року, 25.02.2015 року, 26.02.2015 року, 27.02.2015 року, 02.03.2015 року, 03.03.2015 року, 04.03.2015 року, 05.03.2015 року, 06.03.2015 року ( а.с.96-121).

20.01.2015 року Новобузька міськарада Миколаївської області повідомила КВІ Новобузького району, що ОСОБА_16 з 09.12.2014 року із присуджених 200 годин громадських робіт відпрацював лише 60 і більше не з`являвся ( а.с.101).

Факт ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_16 також було встановлено актами перевірки виконання покарання у виді громадських робіт від 06.01.2015 року, 27.01.2015 року, 29.01.2015 року, комісією в складі голови Новобузької міської ради Миколаївської області, начальника Новобузького МВ КВІ та особи, яка здійснює контроль за порушником ( а.с.122, 125, 126).

Довідками начальника Новобузького МВ КВІ ОСОБА_9 ( а.с.123, 124, 127 ) підтверджено факт відібрання у обвинуваченого ОСОБА_4 пояснень, щодо причин ухилення від відбування покарання та попередження його про відповідальність за ухилення від відбування покарання. Як видно із даних довідок, то ОСОБА_4 сам факт того, що він не відбув покарання у повному обсязі не заперечував, але лише вказував, що не з`явився на роботі через хворобу. Даний факт перевірявся начальником Новобузького КВІ, в результаті чого 27.02.2015 року за вих. № 181-01-11 Новобузькою центральною лікарнею було надано інформацію, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2015 року на стаціонарному лікуванні в ЦРЛ не перебував ( а.с.133). Аналогічна інформація була підтверджена і довідкою Новобузької ЦРЛ від 21.05.2016 року за вих. № 348-01-11 ( а.с.132).

Окрім того, відповідно до довідки від 15.04.2015 року начальника Новобузького МВ КВІ ОСОБА_9 ( а.с.129 ) обвинувачений ОСОБА_4 взагалі відмовився від подальшого виконання громадських робіт мотивуючи це тим, що він вже повністю відбув покарання і відпрацював у повному обсязі громадські роботи.

19.05.2015 року обвинуваченому було надано доступ до матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню і він був ознайомлений із усіма письмовими матеріалами, в тому числі і дослідженими наразі судом, що підтверджується протоколом від 19.05.2015 року ( а.с. 145), справжність підпису в якому обвинуваченим в судовому засіданні підтверджено. Будь-яких заяв, скарг чи клопотань обвинуваченим після ознайомлення із матеріалами не заявлялось, жодних заяв про недостовірність даних в таких матеріалах ним не робилось, тому суд приймає вище досліджені письмові матеріали як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_4 .

Окрім того, судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.03.2015 року не відбуту частину покарання у виді 140 годин громадських робіт обвинуваченому ОСОБА_4 було скорочено на половину і ухвалено вважати не відбутим покарання у вигляді 70 годин громадських робіт ( а.с.130-131). Як видно із мотивувальної частини ухвали, то із клопотанням до суду звертався сам обвинувачений ОСОБА_4 , що говорить про визнання ним тієї обставини, що станом на 30.03.2015 року він повністю не відбув покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2014 року, не відбута частина 140 годин.

Однак, судом встановлено, що навіть після скорочення на половину не відбутої частини покарання обвинувачений ОСОБА_4 не відбув жодної години із 70 годин. Що він підтвердив і в судовому засіданні, однак мотивуючи це тим, що вважає себе таким, що повністю відбув покарання.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд звертає увагу на те, що на території ринку «Ранковий» здійснювала торгівлю дружина обвинуваченого ОСОБА_4 і він щоденно допомагав їй у цьому. Тому суд приймає до уваги, що обвинувачений працював на території ринку у вихідні дні та більше ніж 4 години на добу, однак прибирання території він здійснював саме з метою утримання свого робочого місця в належному стані. А тим паче, що відповідно до ст. 56 КК України громадські роботи відбуваються не більше 04 години на день, що і було встановлено вище дослідженими графіками.

Окрім того, встановлюючи винність обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що відбування покарання у виді громадських робіт відбувається за певною процедурою відповідно до Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, а обвинуваченим не було дотримано порядку встановленого даною Інструкції.

Про прямий умисел обвинуваченого на ухилення від відбування громадських робіт свідчать ті обставини, що не дивлячись на проведену достатню роз`яснювальну роботу співробітниками КВІ та міської ради, ОСОБА_4 з усвідомленням ним наслідків невідбуття громадських робіт, свідомо і систематично без належного підтвердження поважних причин не з`являвся до міської ради для відбуття громадських робіт.

Склад злочину, передбаченого ст.389 КК України, є формальним, і його об`єктивна сторона полягає в ухиленні від покарання, яке являє собою невиконання обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання, вчинене особою, засудженою до цього покарання обвинувальним вироком суду, який набрав чинності.

Ухилення від відбування громадських робіт полягає в невиконанні особою, засудженою до цього виду покарання, обов`язку у вільний від роботи або навчання час безкоштовно виконувати суспільно корисні роботи протягом строку, зазначеного у вироку.

Згідно ч.3 ст.40 КВК України ухилення від відбування громадських робіт є: невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

За таких обставин вина ОСОБА_4 в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання є доведеною і обвинувачений підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий ( а.с.134- 144).

Потерпілих від злочину немає.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що тяжких наслідків від злочину не наступило, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності і скоїв злочин під час відбування покарання, приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у виді арешту у мінімально можливому розміні, оскільки обвинувачений відбув більше половини призначеного покарання у виді громадських робіт ( 130 годин із призначених 200 годин).

Обвинувачений раніше засуджений 03.10.2014 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, тому згідно з ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання необхідно приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком та згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України призначити остаточне покаранння шляхом повного складанння покарань за сукупністью вироків ( оскільки більшу частину покарання строком 70 годин громадських робіт обвинуваченому скорочено , а не відбуто ним фактично), менш суворий вид покарання перевести в більш суворий, що буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

В своєму останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із проханням призначивши йому покарання, звільнити його від відбування такого з іспитовим строком.

Відповідно до ст.75 КК України, суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, якщо враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Отже, законом не передбачено можливість звільнення від відбування покарання при призначенні покарання у виді арешту.

Окрім того, звільнення від відбування покарання призначеного за сукупністю вироків на підставі ст.75 КК України в даному випадку, на думку суду, не відповідатиме самому поняттю покарання, його меті та загальним засадам, що викладені у ст.50, 65 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.389 КК України обвинувачений ОСОБА_4 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

У відповідності зі ст.71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді одного місяця арешту повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2014 року, невідбута частина за яким становить 70 годин громадських робіт, що згідно ст. 72 КК України відповідає восьми дням арешту, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити покарання у виді 01 (одного) місяця 08 (восьми) днів арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту затримання та взяття під варту.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: