В И Р О К
Іменем України
"16" лютого 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малютинці Пирятинського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна вища, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
28.10.2015 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні кафе «Левел», що за адресою: м.Київ, вул.А. Малишка, 6, помітив жіночу сумку сіро-білого кольору, яка висіла на бильці стільця неподалік від столиків.
В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення жіночої сумки сіро-білого кольору, яка належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до стільця, який знаходився неподалік від столиків у приміщенні кафе «Левел» та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав жіночу сумку сіро-білого кольору, вартістю 300 гривень, що належить ОСОБА_5 , в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, вартістю 500 гривень, з сім карткою «Лайф» ( НОМЕР_1 ), (ІМЕІ НОМЕР_2 ) вартістю 20 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , два проїзних квитка на метро вартістю 200 гривень, картка перепустка білого кольору вартістю 100 гривень, книга вартістю 80 гривень, зв`язка ключів в кількості 7-ми ключів (2 від домофону), загальною вартістю 180 гривень, гроші в сумі 90 гривень, купюрами:
- 2 купюри, номіналом 5 гривень (НД3938748), (НЕ1849114);
- 3 купюри, номіналом 10 гривень (КЄ1094665), (КЖ5433191), (КП8262877);
- 1 купюра, номіналом 50 гривень (РЄ4540357).
Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1230 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 28.10.2015 року, приблизно о 02-00 годині, він, знаходячись у приміщенні кафе «Левел», що за адресою: м.Київ, вул.А. Малишка, 6, помітив жіночу сумку сіро-білого кольору, яка висіла на бильці стільця неподалік від столиків, після чого, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вказану сумку. Потім він вийшов з кафе, взяв з сумки речі, що знаходилися в ній, а сумку викинув неподалік від кафе і повернувся до нього. В той же вечір працівники поліції вилучили у нього все викрадене майно. В даний час він проживає у м.Києві, винаймає житло разом зі своїми співробітниками, неофіційно працює будівельником, заробляючи від 2 до 5 тисяч гривень на місяць. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, перед потерпілою неодноразово вибачався, тому вона не має до нього будь-яких претензій.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, неофіційно працює. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, положення ст.53 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі вісімсот п`ятдесят гривень.
Матеріали кримінального провадження №0016367 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/22754/15-к.
Речові докази:
- сумку з тканини біло-сірого кольору, у середньому відділенні якої знаходяться грошові кошти в сумі 90 гривень: 2 купюри, номіналом 5 гривень, 3 купюри, номіналом 10 гривень, 1 купюра, номіналом 50 гривень, ключі, мобільний телефон марки «Нокіа», перепустка, два паспорти громадянина України, два проїзних талони на метро, окуляри, помада, що належать потерпілій ОСОБА_5 та знаходяться у неї на зберіганні, залишити їй.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1