Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/36/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2015 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене, Компаніївського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком два роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Кіровоградської обласної лікарні 6637,99 грн.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 133437 грн. 54 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 4525, 94 грн. на користь держави.

Інші учасники судового розгляду:

прокурор - ОСОБА_9 ,

потерпілий - ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_10

обвинувачений - ОСОБА_7 ,

захисника адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

20.12.2013 близько 13год.20 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Mitsubishi ASX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , грубо порушив вимоги п.п.1.5,2.3 (б,д) ПДР України, рухаючись на 73км.+386м. автодороги Олександрівна - Кіровоград - Миколаїв, зі сторони м. Кіровоград, в напрямку смт.Компаніївка, на території Кіровоградського району, Кіровоградської області, проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, котра виявилась у зближені з рухавшимся у зустрічному напрямку по своїй смузі руху автомобілем Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_8 , при цьому в порушення вимог п. 12.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, чим грубо порушив п. 10.1 ПДР та п. 11.3 ПДР, з власної недбалості виїхав на смугу зустрічного руху, з подальшим частковим з`їздом на ліве узбіччя, щодо напрямку свого руху, після чого повертаючись на свою смугу руху та перетинаючи повністю зустрічну смугу руху, в порушення вимог п. 13.3 ПДР, та п. 13.1 ПДР, не вибрав безпечний боковий інтервал між зустрічним транспортним засобом, у зв`язку з чим допустив з ним зіткнення.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди: - водій автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівого наколінника зі зміщенням, відкритого перелому внутрішнього виростка лівого стегна, закритого багато уламкового перелому нижньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням та нижньої третини лівої малогомілкової кістки; перелому правої променевої кістки в типовому місці без зміщення; ран правої гомілки та чола, черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 252 від 21.03.2014 року відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

В апеляційних скаргах:
- потерпілий ОСОБА_8 просить відмінити вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 і винести новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 міру покарання у вигляді 2 років обмеження волі реально з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки, а також задовольнити його позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 316 017,54 грн. в повному обсязі. Вважає, що вирок є м`яким, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Призначаючи покарання із застосуванням іспитового строку, а також без позбавлення права керувати транспортним засобом, суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 раніше двічі притягувався до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості, на протязі всього досудового та судового слідства свою вину не визнав, не розкаявся в скоєному, всіма шляхами намагався перекласти вину на потерпілого, не відшкодував ніяких коштів ні на лікування, ні за пошкоджений автомобіль, тобто на шлях виправлення не став, постійно затягував розгляд справи. Таким чином ніяких пом`якшуючих обставин при яких можливо було б застосувати ст.75 КК України, судом не встановлено. Також суд нічим не обґрунтував, які пом`якшуючі обставини послугували причиною не застосування до ОСОБА_7 позбавлення права керувати транспортними засобами.
Також вважає, що судом невірно відшкодована йому матеріальна шкода за пошкоджений транспортний засіб.
- захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Зазначає, що досудове розслідування по справі проведено не об`єктивно, не повно, не всебічно, всупереч вимогам ст.22 КПК.
Зазначає, що лише 13.01.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, а вже 14.01.2015 року підозрюваному та стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування. ОСОБА_7 до цього часу перебував у статусі свідка і був позбавлений права збирати і подавати слідчому докази, брати участь в проведенні слідчих дій, ставити свої запитання та інші процесуальні дії.
Також вказує на недосконало проведену експертизу, а саме, що експерт не зміг відповісти на запитання про розташування автомобілів в момент контакту, оскільки йому не були надані матеріали кримінального провадження, хоча вже з наявних фото це чітко просліджується. Експерт досліджуючи поставлені перед ним питання не дє на них науково обґрунтованих, всебічних та об`єктивних досліджень всіх обставин справи, що узгоджуються між собою та іншими матеріалами кримінального провадження.
Зазначає, що стороною захисту заявлялось клопотання в порядку ст.87 КПК України про виключення з числа доказів у даному кримінальному провадженні як недопустимі: протокол допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 04.07.2014 року, протокол слідчого експерименту від 11.11.2014 року за участю свідка ОСОБА_7 , висновок інженерно-транспортної експертизи № 2037 від 19.12.2014 року, так як даний висновок виконаний на показах ОСОБА_7 , які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При винесені вироку суд дане клопотання не розглянув і жодного рішення не прийняв, не надав правову оцінку показав свідків пригоди ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Сторона захисту вважає, що зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення засудженого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, тому сторона захисту тлумачить їх на користь засудженого та просить суд закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію потерпілого та просив її задовольнити; потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу потерпілого, та просили її задовольнити,в повному обсязі; обвинуваченого ОСОБА_7 який в дебатах та останньому слові підтримав апеляційну скаргу свого захисника, та просив вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження, адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги потерпілого, підтримав подану ним апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого та просив вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з наступних підстав.
Вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, та визнані належними та допустимими.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції стороною захисту наголошувалось на недопустимості доказів стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ч.3 ст.87 КПК України.
У відповідності до вимог ст..89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження які були досліджені під час судового розгляду в суді першої інстанції суд не висловився стосовно посилання сторони захисту щодо обґрунтування обвинувачення недопустимими доказами.

Суд першої інстанції в супереч вимогам кримінального процесу та рішень Європейського суду з прав людини в порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не дотримуючись принципу рівності сторін, не надав належної уваги зазначеним посилання, та ніяким чином не висловив своє ставлення щодо недопустимості доказів в кримінальному провадженні,а ні під час дослідження письмових доказів в кримінальному провадженні на які посилалась сторона обвинувачення, а ні при постановленні вироку суду, чим саме обмежив обвинуваченого ОСОБА_7 в його праві на захист, що на думку колегія суддів призвело до істотних порушень прав людини і основоположних свобод.

Апеляційна інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину. Апелянтами в апеляційній скарзі не порушувалось питання про дослідження матеріалів кримінального провадження та вирішення питання щодо допустимості цих доказів, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дослідити ці докази при розгляді апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення апеляційних вимог, в частині скасування вироку суду, та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст.376 ч.2, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2015 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4