Справа №755/6352/16-к
1-кс/755/2380/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно непрацюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26 травня 2016 року старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 у невстановлений досудовим слідством час, приблизно на початку березня 2016 року за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_7 . Під час зустрічі, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 прийняти участь у незаконному заволодінні грошовими коштами інших осіб шляхом обману, під приводом укладення угоди з продажу нерухомого майна.

В цей час у ОСОБА_6 , яка знаходилась у скрутному матеріальному становищі, виник злочинний умисел, направлений на незаконне особисте збагачення, та остання надала свою згоду на пропозицію ОСОБА_7 , після чого останній повідомив ОСОБА_6 план з незаконного заволодіння чужим майном, повідомивши, що остання виконуватиме відведену їй роль представника власниці майна за довіреністю, та буде проводити реалізацію вказаної квартири використовуючи при цьому підробні документи з власною фотокарткою.

В подальшому, виявивши в мережі Інтернет, серед житла, що здавалось в короткострокову оренду квартиру адресою АДРЕСА_2 , що здавалась агентством нерухомості «Ренталз Україна», ОСОБА_7 обрав вказану квартиру об`єктом злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на заволодіння чужим майно, шляхом обману, продовжуючи підготовку до вчинення злочину, ОСОБА_7 05.03.2016 року зателефонував до агентства нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та під час спілкування з працівником агентства забронював квартиру по починаючи з 25.03.2016 року строком на два тижні з можливістю пролонгації договору оренди.

Так, 23 березня 2016 року у невстановлений досудовим слідством час, невстановленою особою в мережі Інтернет на сайті безкоштовних оголошень «ОЛХ» було розміщено оголошення про терміновий продаж квартири за адресою АДРЕСА_2 , до якого додавались фото квартири, що були взяті з сайту агентства нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за ціною 45 000 доларів США, до якого додавався телефон продавця, а саме ОСОБА_7 .

В подальшому, 25.03.2016 року, ОСОБА_6 , яка діяла за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи завідомо підробний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 19.11.2010 року Довгинцівським РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, з власною фотокарткою, уклала з агентством нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 » договір короткострокової оренди житла, а саме квартири за адресою : АДРЕСА_3 , що була завчасно, а саме 05.03.2016 року, заброньована ОСОБА_7 для подальшого вчинення заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі шляхом обману.

Вказаним оголошенням зацікавилась ОСОБА_9 , та її мати ОСОБА_10 , які в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 домовились про перегляд вказаної квартири, що реалізувалась, на 25.03.2016 року на 18 годин 00 хвилин.

В подальшому, цього ж дня, 25.03.2016 року ОСОБА_7 познайомив ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 з ОСОБА_6 , та іншими невстановленими слідством особами, що назвались ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , які також надали ОСОБА_7 свою згоду щодо участі у скоєнні кримінального правопорушення. В свою чергу ОСОБА_7 розподілив функції кожного з учасників скоєння злочину, про які повідомив ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , та невстановленим особам « ОСОБА_14 », « ОСОБА_13 ». Разом із тим, вищевказаним особам було повідомлено, що в сукупності їх дії спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_4 , яка насправді належить іншим особам, а грошовою винагородою кожного з учасників мають стати грошові кошти, отримані від продажу вказаної квартири.

Так, 25.03.2016 року ОСОБА_11 та ОСОБА_7 привели до квартири за адресою АДРЕСА_3 потенційних покупців, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою подальшого укладення договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Усвідомлюючи, що квартиру АДРЕСА_5 було орендовано з 25.03.2016 року по 04.04.2016 року, та що прав розпорядження нею ніхто з учасників злочину насправді не має, шляхом обману, діючи за попередньою змовою, викликали хибне уявлення у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у тому, що угода з продажу цієї квартири є законною, а невстановлена особа, яка представилась ОСОБА_12 дійсно є її власницею, а ОСОБА_6 , що використовувала підробний паспорт на ім`я ОСОБА_8 , є племінницею власниці та її довіреною особою.

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи по заздалегідь оговореному плану, 02.04.2016 року, виконуючи відведену їй роль довіреної особи власниці квартири, спільно з ОСОБА_11 , що виконував роль помічника брокера, тимчасово здійснюючи функції ОСОБА_7 , щодо супроводження підписання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , сторонами якої були ОСОБА_6 , яка використовувала паспорт ОСОБА_8 , та яка діяла за довіреністю від власника ОСОБА_15 та покупець ОСОБА_9 , прибули до офісу приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_6 .

Того ж дня, 02.04.2016 року, ОСОБА_11 передав нотаріусу ОСОБА_16 , нотаріально посвідчену довіреність від ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_8 на представництво її інтересів щодо відчуження нерухомого майна, а також інші документи необхідні для укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 , а ОСОБА_6 , задля підтвердження своєю особи, передала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 з її фотокарткою.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі, що належали ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , що представлялась ОСОБА_8 , дочекались доки нотаріус перевірить документи. Однак, нотаріус ОСОБА_16 повідомила, що в довіреності допущено помилку, а тому неможливо підписати договір купівлі-продажу продажу вищевказаної квартири. Після чого, ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_16 документи на квартиру, які передавав раніше.

В подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишили приміщення нотаріальної контори ОСОБА_16 та розійшлися в своїх справах, попередньо домовившись, що зустрінуться після виправлення помилки у вищевказаній довіреності, а ОСОБА_11 повернув всі документи ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_7 за невстановлених обставин усунув помилку в довіреності, та повідомив ОСОБА_6 , що підписання договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 , відбудеться 04.04.2016 року.

Так, 04.04.2016, виконуючи відведену їй роль довіреної особи власника майна, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_11 , що виконував роль помічника брокера, тимчасово здійснюючи функції останнього, з метою супроводження підписання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , прибула спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до офісу приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_6 .

Того ж дня, 04.04.2016 року, ОСОБА_11 передав нотаріусу ОСОБА_16 , виправлену нотаріально посвідчену довіреність від ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_8 на представництво її інтересів щодо відчуження нерухомого майна, а також інші документи необхідні для укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі, що належали ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , що представлялась та надавала документи на ім`я ОСОБА_8 , дочекались доки нотаріус перевірить документи, чим продовжили вводити в оману покупця ОСОБА_9 та нотаріуса ОСОБА_16 щодо наявних у ОСОБА_8 законних прав на відчуження квартири. У присутності нотаріуса ОСОБА_16 , ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_6 , яка використовувала паспорт ОСОБА_8 , отримали від ОСОБА_9 остаточну згоду щодо придбання квартири.

У подальшому нотаріусом ОСОБА_16 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 , який зареєстровано в реєстрі за № 135.

Так, приблизно о 15 годині 00 хвилин 04.04.2016 року ОСОБА_6 , яка представлялась ОСОБА_8 , та ОСОБА_11 отримавши грошові кошти в сумі 43900 доларів США залишили приміщення нотаріальної контори ОСОБА_16 , та направились в невідомому напрямку.

У наслідок шахрайських дій, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та шляхом введення в оману покупця ОСОБА_9 , виконуючи роль довіреної особи власниці квартири та інші покладені на неї функції, заволоділа грошовими коштами в сумі 43900 доларів США, що станом на 04.04.2016 по офіційному курсу НБУ складає 1 146 162 гривень 05 копійок.

25 травня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Беручи до уваги, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з відсутністю стабільного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, захисника та підозрюваної, які просили застосувати до останньої менш суворий запобіжний захід, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Прокурором доведено, що на даний час наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрювана може вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з відсутністю стабільного джерела доходу, може впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи саме таке рішення слідчий суддя враховує наявність у ОСОБА_6 трьох малолітніх дітей. При цьому під час розгляду клопотання підозрювана повідомила, що діти з нею не проживають, а знаходяться в лікарні.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 183, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24 липня 2016 року, включно.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 , взявши під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 150 мінімальних заробітних плат, що становить 217 500 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_6 покласти на неї обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2. не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури №4 та слідчого суддю Дніпровського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваної ОСОБА_6 вона вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: