Справа № 157/382/16-к
Провадження №1-кп/157/39/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2015 року за №0000264, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каменя-Каширського Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працює, не одружений, раніше судимий вироком Камінь-Каширського районного суду від 09 листопада 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2008 року направлений для відбуття покарання у виді 4 років позбавлення волі, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2010 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково строком на 1 рік 11 місяців 7 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність постанови Камінь-Каширського районного суду від 08 серпня 2014 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., що набрала законної сили 18 серпня 2014 року, та виконавчого провадження з її примусового виконання, маючи матеріальну можливість для її виконання, з 18 серпня 2014 року, умисно, в порушення положень ст. 124 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ухилився від її виконання, тобто від сплати штрафу у розмірі 3400 грн.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Під час досудового розслідування 13 квітня 2016 року між начальником Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і сторони узгодили покарання обвинуваченому, а саме, у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В угоді про визнання винуватості передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, вчиненням такого злочину не завдано шкоди правам або інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, суть обвинувачення, вид призначеного покарання, наслідки невиконання угоди, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Таким чином, враховуючи, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що у ній передбачені, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що таку угоду належить затвердити, визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначивши йому узгоджене в угоді покарання.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 13 квітня 2016 року, укладену між начальником Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1