АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/340/16 Справа № 175/856/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець с. Боровківка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрований: по АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року було задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 09 квітня 2016 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 , що ризики, передбачені п. п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою обрання ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися і наявні об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування, беручи до уваги що у ході досудового розслідування встановлені обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, для запобігання ризикам переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищення переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у провадженні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить цю ухвалу скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки з 00:00 годин 06:00 та з 22:00 годин до 00:00 годин не залишати місце постійного проживання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилається на те, що, прокурором не надано достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри; не надано доказів застосування до потерпілих у даному провадженні будь-якого насильства будь-якою особою, а також того, що ОСОБА_8 усвідомлював наміри підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вчинити розбійний напад, передбачав настання від того нападу суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання. Також захисник зазначає, що під час вирішення питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, чим порушено право підозрюваного на справедливий суд. При цьому апелянт зазначає, що допущення слідчим суддею порушень закону підтверджено ухвалою апеляційного суду. Крім того, захисник вказує, що під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 судом також допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, чим знову порушено право підозрюваного на справедливий суд, а саме, клопотання про продовження строку тримання під вартою стороні захисту ОСОБА_8 не надано. Захисник вказує, що в оскаржуваному судовому рішенні наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою, належним чином необґрунтовано. На думку апелянта, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, яка полягає в тому, що судом не враховано відомості, про те, що: до моменту ув`язнення ОСОБА_8 знайдено офіційну роботу після звільнення з лав Збройних сил України, де сумлінно проходив багаторічну службу й позитивно характеризується; раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має постійне місце проживання у м.Дніпропетровську; з 04.08.2012 проживає сім`єю з ОСОБА_12 з якою має на утриманні двох малолітніх дітей, 2014 та 2012 років народження, з яких одна дитина інвалід дитинства; підтримує тісні сімейні зв`язки з батьками та братом; батько страждає на хронічне захворювання і сахарний діабет. Захисник зазначає, що можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу судом не розглядалась. Судового обґрунтування неможливості застосування йому більш м`якого запобіжного заходу немає.

Заслухавши доповідь судді; пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, - перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані, а доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Як вбачається із ухвали слідчого судді обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколами допиту підозрюваних, потерпілого, свідків.

Таким чином, посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, є голослівними.
Так, дослідженням матеріалів судового провадження вбачається що, у відповідності до п.1 ст.199 КПК України, прокурор 04 березня 2016 року звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження тримання під вартою підозрюваного за ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_8 , який спливав 11 березня 2016року.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання. Також слідчий суддя врахував що повідомлення про підозру про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 передбаченого ч.3 ст.187 КК України було повідомлено 13.01.2016 року та те, що строк досудового розслідування керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 продовжено до 09 квітня 2016 року.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики, які приймались до уваги судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились та існують на даний час.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики переховування обвинуваченого від суду за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, та об`єктивно дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також є безпідставними твердження захисника про істотні порушення вимого кримінального процесуального закону, які полягали в тому, що ним не було отримано клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою його підзахисного, що є підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт. У відповідності до ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Тобто зазначена норма не зобов`язує слідчого та/або прокурора до обов`язкового вручення захиснику підозрюваного зазначених матеріалів. Між тим, під час апеляційного розгляду, за клопотанням захисника йому було вручено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, матеріали судового провадження та надано достатньо часу для ознайомлення.

Таким чином, колегія суддів, з врахуванням того, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання цих ризиків, приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано задоволено подане клопотання та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 09 квітня 2016 року. Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими суддею, а відтак повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3