справа №176/1334/16-к
провадження №1-в/176/927/16
УХВАЛА
Іменем України
19 травня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області, заяву про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, яка надійшла від засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, засудженого вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 02 квітня 2013 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 04 жовтня 2012 року по 22 квітня 2013 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за участю прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Свою заяву мотивував тим, що непогоджується з рішенням адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області про відмову йому у застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив умовно-достроково його звільнити від подальшого відбування покарання. При цьому пояснив, що в останній час став на шлях виправлення та не має нових стягнень. Також запевнив, що не буде вчиняти нових злочинів, бажає повернутися до родини, де підростає його малолітня дитина, хоч батьком останнього він не зазначений в актовому записі про народження.

Представник Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що засуджений не довів своє виправлення. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , вважає, що у задоволені заяви останнього слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_3 засуджено вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 02 квітня 2013 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

При цьому, вчининий ОСОБА_3 злочин за ч.3 ст. 186 КК України є умисним та відносяться до категорії тяжкого злочину.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від від 05 лютого 2016 року ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення з 04 жовтня 2012 року по 22 квітня 2013 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На даний час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 відраховується з 04 жовтня 2012 року.

Станом на 19 травня 2016 року строк відбутого ОСОБА_3 покарання, з урахуванням зарахованого йому строку попереднього ув`язнення з 04 жовтня 2012 року по 22 квітня 2013 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, становить 4 роки 2 місяці 3 дня.

Таким чином, на даний час засуджений ОСОБА_3 відбув більше 2/3 строку покарання та має правову підставу для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З метою з`ясування даних про особу засудженого під час судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення засудженого та представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області, а також висновок прокурора.

Згідно наявних у матеріалах особової справи характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений за період відбування покарання зарекомендував себе посередньо. На день розгляду заяви засуджений має одне заохочення: 11 листопада 2015 року оголошено подяку за зраскову поведінку та сумлінне ставлення до праці за 3-й квартал 2015 року, та сім непогашених стягнень, зокрема: 15 квітня 2015 року догану за порушення режиму утримання в ДІЗО; 28 березня 2015 року 12 діб ДІЗО за зберігання заборонених речей (сім-карти); 09 грудня 2014 року - 13 діб ДІЗО за зберігання заборонених речей.

З наведеного вбачається, що застосування одного заохочення до засудженого ОСОБА_3 безпосередньо передувало розгляду питання про можливість застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від покарання. До цього заохочень до засудженого не застосовувалися.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільг у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Суд вважає за необхідне зазначити те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_3 хоч і має правову підставу для застосування до нього умовно-дострокове звільнення, проте не довів суду, що заслуговує на таке звільнення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 81 КК України та у відповідності із ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, відмовити.

Строк оскарження ухвали сім днів до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1