Справа № 163/2261/16-к
Провадження № 1-кп/163/106/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000132 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олеськ Любомльського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше судимого:
- 05.02.2007 року Любомльським районним судом за ч.2 ст.332, ч.3 ст.358 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 26.07.2007 року Любомльським районним судом за ч.2 ст.332 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією автомобіля «Опель-Омега», на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 05.02.2007 року та до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави автомобіля «Опель-Омега»;
- 31.01.2008 року Любомльським районним судом за ч.3 ст.307 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання за вироком від 26.07.2007 року та до відбуття визначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнений від відбування покарання умовно-достроково на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2013 року (невідбутий строк: 1 рік 11 місяців 15 днів),
у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, надав військовій службовій особі прапорщику ОСОБА_6 неправомірну вигоду в загальному розмірі 1500 доларів США за не вчинення останнім в його інтересах будь-якої дії з використанням наданої ОСОБА_6 влади та службового становища, щодо незаконного переміщення цигарок в загальній кількості 44 ящики, поза пунктом пропуску ВПС «Рівне» через державний кордон з України на територію Республіки Польща, у два етапи, а саме:
- 06 серпня 2016 року близько 16 год. 00 хв. на автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин», між автозаправними станціями «ОККО», які знаходяться в м. Любомль Волинської області, ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США;
- 18.08.2016 року приблизно о 09 год. 15 хв. на території автостанції, що знаходиться по вул. Привокзальна, 36, в м. Любомль, ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США,
чим вчинив надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення останньою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.
На стадії досудового розслідування між військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , 31.08.2016 року укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, а саме: надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто дає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
З метою співпраці у викритті кримінального правопорушення, ОСОБА_4 в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронні органи про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та розкрив схему можливого вчинення військовослужбовцями, у тому числі військовими службовими особами, аналогічних кримінальних правопорушень, а також погодився розкрити протиправну діяльність громадян, які здійснюють незаконне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України до Республіки Польща.
Сторонами узгоджено покарання за ч.1 ст.369 КК України, визначивши його у виді штрафу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 гривень.
При узгодженні такої міри покарання, сторони погодили та врахували: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, зокрема, його позитивну характеристику, перебування на утриманні малолітньої дитини, те, що він раніше судимий Любомльським районним судом за ч.2 ст.332 КК України, ч.3 ст.307 КК України, за які покарання відбув в повному обсязі, а також беззастережне визнання останнім вини, його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і його захисник проти цього не заперечили та погодились на призначення узгодженого покарання.
Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, дійшов висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості та укладення відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.
За інкримінованим обвинуваченням, ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі.
Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, за ч.1 ст.369 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, яке не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками ч.1 ст.369 КК України також є правильною.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст.53, 65, 66 КК України.
При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Поміж цього, суд зважує й на те, що наявність у обвинуваченого не знятих та не погашених судимостей, відноситься виключно до даних про його особу, а тому, за наявності інших вищенаведених обставин, такі не можуть слугувати єдиною та безумовною підставою для відмови у затвердженні, укладеної між сторонами кримінального провадження, угоди про визнання винуватості.
Як встановлено судом, обвинувачений усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України.
Таким чином, на переконання суду, умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів, що понесені, у зв`язку з доведеністю вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з останнього на користь держави.

Арешт, накладений на майно обвинуваченого, підлягає скасуванню.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, слід залишити попередній у вигляді домашнього арешту.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 31.08.2016 року у кримінальному провадженні №0000132, укладену військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:
- грошові кошти загальною сумою 500 доларів США, а саме: 5 купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: LK79904231A, LL94213228D, LL94213227D, LB23573817Q, LB91563781L, які передані на відповідальне зберігання до фінансової частини військової частини НОМЕР_1 , - конфіскувати в дохід держави, а накладений на них арешт, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2016 року, - скасувати;

- мобільний телефон марки «BlackBerry Q10», ІМЕІ НОМЕР_2 , чорного кольору в силіконовому чохлі чорного кольору та сім картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Луцького гарнізону, - повернути ОСОБА_4 , а накладений на них арешт, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2016 року, - скасувати;

Документи:
-відеокасету MiniDV марки «Panasonic», яка передана на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Луцького гарнізону, - знищити;
-оптичний диск DVD-R марки «Verbatim», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 351 (триста п`ятдесят одну) гривню 84 копійки процесуальних витрат за проведення судової технічної експертизи документів.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2016 року, на мобільний телефон марки «Fly» на дві сім картки з ІМЕІ НОМЕР_4 та ІМЕІ НОМЕР_5 в чорному шкіряному чохлі з двома сім картками мобільного оператора «МТС» Україна з номером НОМЕР_6 та мобільного оператора «ДіДжус» з номером НОМЕР_7 , які повернуті ОСОБА_4 , скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній у вигляді домашнього арешту.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча: суддя ОСОБА_1