Справа № 390/1085/16-к
Провадження № 1-кп/390/174/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.08.2016 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю військового прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єлизаветградка, Олександрівського р-ну., Кіровоградської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: населений пункт АДРЕСА_1 , та проходячи військову службу на посаді стрільця - санітара відділення охорони взводу охорони роти охорони зазначеної частини, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, ст. ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, будучи придатним для проходження військової служби, 26 вересня 2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин та продовжував незаконно перебувати поза межами військової частини до 22 квітня 2016 року, тобто тривалістю понад один місяць.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України, кваліфіковане, як нез`явлення вчасно на службу без поважних тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.
21 червня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно умов угоди обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України визнав повністю.
Сторони, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, приймав участь в бойових діях у зоні АТО, та обставин, які пом`якшують його покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, дійшли згоди про призначення покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.407 КК Країни у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, із застосуванням ст.75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, із зобов`язанням не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінальновиконавчої інспекції.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, які підтримали укладену між ними угоду та заявили клопотання про її затвердження судом, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 472 КПК України, укладена стосовно злочину, який відповідно до ст.12 КК Українивіднесено до категорії злочину середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394та 424 КПК Українита обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд також переконався, що укладення угоди ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Таким чином, суд вважає, що затвердження вказаної угоди відповідає вимогам закону та інтересам сторін кримінального провадження, тому відносно обвинуваченого слід постановити обвинувальний вирок та призначити міру покарання, визначену сторонами в угоді.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 червня 2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_5 на період апеляційного оскарження не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя