Єдиний унікальний номер 728/2210/16-к
номер провадження № 1-кп/728/175/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зеленівка Бахмацького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
24.02.2016 року, близько 00:10 год. ОСОБА_4 , пербуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу з двору господарства, розташованого в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , здійснив крадіжку двох металевих борін вартістю 550.00 грн. кожна та двох металевих бідонів ємністю 40 л вартістю 388.00 грн. кожен, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1876.00 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, 24.02.2016 року, близько 00:10 год. він після святкування з товаришами свого дня народження зі сторони городу проник на територію господарства ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , звідки з двору викрав дві металеві борони та два металеві бідони; в скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати; вважає, що вчинив злочин, оскільки був в нетверезому стані; запевнив, що в повному обсязі відшкодував потерпілому заподіяні збитки і не допустить подібних дій у майбутньому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі; претензій до обвинуваченого не має; цивільний позов у справі не заявляв.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
Крім того, суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працюючий, інвалідності не має, раніше не судимий.
Як вбачається з положень п.4. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Судом встановлено, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків; обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 такий вид покарання як громадські роботи, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.
Речові докази у справі:
- 2 металеві борони та 1 металевий бідон ємністю 40 л, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1