ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННОЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9658/16-к
Провадження № 1-кс/201/6047/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

представника зацікавленої особи ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 24 червня 2016 про закриття кримінального провадження № 0000989, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000989.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги, надавши суду матеріали кримінального провадження № 0000989 для дослідження у судовому засіданні..

Представник зацікавленої особи ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження та безпосередньо дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування № 0000989, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 24 червня 2016 було закрито кримінальне провадження № 0000989 у зв`язку із відсутністю в діях судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 винесення завідомо неправосудного рішення у цивільній справі № 200/5788/15-ц за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

За змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження не було встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про скоєння кримінального правопорушення суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 . Проте суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ПАТ «Укрсоцбанк» з огляду на наступне.

Так, при допиті свідка ОСОБА_3 від 11 грудня 2015 року, який є посадовою особою ПАт «Укрсоцбанк» (а.м.к.п. 95-103), останній посилався на те, що постановлення суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 ухвали від 17 березня 2015 року у справі № 200/5788/15-ц про забезпечення позову призвело до негативних наслідків, що виразилося у постановленні Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що було зареєстровано за банком. Проте органом досудового розслідування ці обставини не перевірялися та правової оцінки їм в ході досудового розслідування та прийнятті оскаржуваної постанови не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000989, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 24 червня 2016, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000989, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2015 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000989, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2015 року, направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1