АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , на ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, перелік якого зазначений у клопотанні, в тому числі і на свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб «Заз Віда», серія НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «Заз Віда», д.н.з. НОМЕР_2 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання слідчого містить достатньо даних, які вказують на наявність правових підстав для накладення арешту на дане майно.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути його підзахисній майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Заз Віда», серія НОМЕР_1 , а також транспортний засіб марки «Заз Віда», НОМЕР_2 . В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що дане майно не відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а тому на нього не може бути накладено арешт. Крім того, апелянт вказує на ті обставини, що в ухвалі слідчий суддя не обґрунтував на яких підставах майно ОСОБА_7 може виступати в якості забезпечення цивільного позову. Дані обставини, на думку захисника, вказують на незаконність рішення суду першої інстанції, а тому воно має бути скасованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт майна може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані в внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено.

Так, в провадженні Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001274 за ч. 3 ст. 289 КК України.

02.02.2016 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 02.02.2016 року було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено ряд речей, в тому числі і транспортний засіб «Заз Віда», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 . Даний транспортний засіб ОСОБА_10 використовував для підшукування предметів злочину.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість висновків органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінальних правопорушень та врахувавши положення ст. ст. 167, 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене в ньому майно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і втраті цього майна.

Так, надані суду матеріали містять достатньо даних, які вказують на те, що майно, яке зазначено в клопотанні слідчого, в тому числі автомобіль і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має значення для розгляду кримінального провадження в межах якого накладено арешт, а також підтверджують ті обставини, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може призвести до пошкодження чи втраті цього майна.

Враховуючи ті обставини, що вказаний автомобіль використовувався підозрюваними для вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що він міг зберегти на собі сліди злочину.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Також, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого у відповідності до вимог чинного законодавства, з повним, об`єктивним та неупередженим з`ясуванням всіх обставин справи, про що детально зазначив у прийнятому рішенні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, перелік якого зазначений у клопотанні, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/677/2016 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1