У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 місто Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 ,про знищення речового доказу,
В С Т А Н О В И В :
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000081, сформованим станом на 31.10.2016 року, органом досудового розслідування слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області за ч. 1 ст. 284 КПК України 30.08.2016 року закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2014 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Слідчим ініційовано питання про знищення печатки ПП «Весна» (), яка 22.05.2009 року була вилучена в межах кримінальної справи №69-59, а в подальшому 29.07.2014 року відомості щодо службових осіб ПП «Весна» внесені до ЄРДР за №0000081.
Звернення з клопотанням мотивує тим, що кругла гербова печатка ПП «Весна» () на підставі постанови від 15.06.2009 року приєднана до матеріалів кримінальної справи як речовий доказ та на момент закриття провадження у справі сама по собі немає ніякої цінності і не може бути у подальшому використана, у зв`язку з чим підлягає знищенню в порядку п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.
У ході судового розгляду слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити, розглянувши справу в порядку ст. 172 КПК України.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази та документи є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
За приписами ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, відповідно до п. 4 п. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
Заслухавши доводи слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що даний речовий доказ підлягає знищенню.
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Надати дозвіл на знищення речового доказу у кримінальному провадженні №0000081, а саме круглої гербової печатки ПП «Весна» ().
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1