Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000153 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Молодаво Дубенського району Рівненської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, голови ліквідаційної комісії ПрАТ Аптека Рівненського району, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно із вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 16 березня 2016 року ОСОБА_5 у 2013 році, обіймаючи посаду голови правління ПрАТ Аптека Рівненського району, зловживаючи службовим становищем, умисно підробила протокол засідання Наглядової ради ПрАТ Аптека Рівненського району від 05.09.2013 року, шляхом внесення до нього даних, що не відповідають дійсності, а саме: дати проведення зборів, кількості присутніх, прийнятих рішень про скликання позачергових зборів акціонерів 17.10.2013 року о 13.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , а також продаж основних засобів акціонерного товариства: приміщення аптеки № 24, з метою прикриття своїх злочинних дій, спрямованих на незаконне відчуження основних засобів акціонерного товариства.

В період часу з 17.10.2013 року по 26.02.2014 року ОСОБА_5 виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, маючи право оперативно-господарського управління, вирішуючи питання користування й управління майном і активами акціонерного товариства Аптека Рівненського району, в порушення ст. ст. 47, 52, 70, 71 Закону України Про акціонерні товариства, без рішення Наглядової ради скликала позачергові загальні збори акціонерів ПрАТ Аптека Рівненського району за адресою с. Городок вул. Шевченка 5 Рівненського району 17 жовтня 2013 року в період часу з 12.00 год. по 12.55 год. і прийняла рішення про продаж будівлі аптеки № 24 в АДРЕСА_3 за ціною 15 000 грн, про що складено відповідний протокол, не довівши акціонерам товариства про порядок денний позачергових зборів (фактично, не всі акціонери товариства, які були присутні на вказаних зборах, були обізнані про порядок денний в частині прийняття рішень про продаж основних засобів акціонерного товариства), та одноособово, без визначення ринкової вартості вищевказаної будівлі аптеки № 24, в інтересах своєї дочки ОСОБА_13 , вчинила дії з приховуванням значних правочинів перед Наглядовою радою акціонерного товариства, чим позбавила її можливості заборонити вчинення правочину заінтересованій особі по продажу аптеки № 24.

Внаслідок неправомірних дій голова правління ПрАТ Аптека Рівненського району ОСОБА_5 незаконно переоформила право власності по заниженій вартості на будівлю аптеки № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 - за ціною 15 000 грн, ринкова вартість якої, згідно звіту № 140418-001, становить 357391 грн. без врахування ПДВ, заподіявши матеріальну шкоду ПрАТ Аптека Рівненського району в розмірі 342391 грн, в тому числі, і акціонерам: ОСОБА_8 на суму 29552 грн, ОСОБА_11 3278 грн, ОСОБА_9 3278 грн, ОСОБА_10 6557 грн, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

Вироком суду ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 364-1 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в акціонерних товариствах будь-якої форми власності строком на три роки; за ч. 1 ст. 366 КК України - до штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн, який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України постановлено виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в два роки з позбавленням права обіймати керівні посади в акціонерних товариствах будь-якої форми власності строком на три роки та покладенням обовязків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1352 грн. 78 коп. та вирішено питання щодо речових доказів.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 зазначає, що ОСОБА_5 не вносила будь-яких недостовірних даних до протоколу зборів Наглядової ради, оскільки, як такий, офіційний документ не складався, і як власник 50,49 % акцій ПрАТ Аптека Рівненського району вправі була з власної ініціативи скликати позачергові збори, а відтак, діяла, згідно положень ЗУ Про акціонерні товариства в межах своєї компетенції щодо відчуження аптек № № 24, 25, 50, керуючись рішенням позачергових зборів від 17 жовтня 2013 року, яким підзвітна. Доводить, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, а сам вирок ухвалено на основі недопустимих доказів та без належного з`ясування в судовому засіданні доказів, покладених в основу обвинувального вироку, у зв`язку з чим просить скасувати вирок, як незаконний, і за відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, закрити кримінальне провадження.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , які вважають апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим, згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до статті 94 КПК України.

Однак, зазначених вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався, оскільки при розгляді провадження допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, яке, відповідно до ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (т. 5 а.с. 1-8), прокурором, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції, в порядку ст. 338 КПК України ОСОБА_5 було змінено обвинувачення з ч. 2 ст. 366 КК України на ч. 1 ст. 366 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення.
При цьому, на виконання вимог ст. 338 КПК України головуючий зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому, що він буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення, а також роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі в зрозумілій потерпілому формі.

Якщо в кримінальному провадженні є декілька потерпілих, головуючим повинна бути з`ясована позиція кожного з них окремо.

Проте, як вбачається з технічного носія інформації судового засідання даного кримінального провадження, суд першої інстанції чітко не дотримався процедури, встановленої законом.

Ні 12 січня 2016 року - при зміні обвинувачення ОСОБА_5 , ні 28 січня 2016 року моменту закінчення судового слідства, ОСОБА_5 не роз`яснено суть зміненого обвинувачення, як не з`ясовано, чи визнає вона себе винною у зміненому обвинуваченні, так і не роз`яснено кожному з потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, про що підтвердила при апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_8 .

Із звукозапису судового засідання від 12 січня 2016 року слідує, що при зміні прокурором обвинувачення ОСОБА_5 думка ОСОБА_8 та ОСОБА_10 щодо зміненого обвинувачення не з`ясовувалася, а потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в судовому засіданні були відсутні. Не з`ясовувалася думка окремо кожного з потерпілих щодо зміни обвинувачення і 28 січня 2016 року.

Не дотримався суд першої інстанції у даному провадженні і вимог ст. 94, ст. 358 КПК України щодо дослідження та оцінки доказів.

Як вбачається з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, остання, як голова правління ПрАТ Аптека Рівненського району, зловживаючи своїм службовим становищем, скоївши службове підроблення, незаконно відчужила будівлю аптеки № 24 в с. Олександрія, заподіявши матеріальну шкоду акціонерам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на загальну суму, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

Однак, як вбачається з провадження, в судовому засіданні прокурор лише оголосив назви речових доказів, які зберігаються в прокуратурі при іншому кримінальному провадженні, зокрема і договір купівлі-продажу від 26 лютого 2014 року, проте вказаний договір купівлі-продажу та ряд документів, в тому числі і ті, які слугували підставою для його укладення, що ставиться у вину ОСОБА_5 і зачіпає інтереси потерпілих, на порушення вимог закону, не досліджувалися безпосередньо судом за участі учасників судового розгляду, про що в суді апеляційної інстанції зазначили, як апелянт, так і прокурор, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представник адвокат ОСОБА_12 , однак були взяті до уваги, як докази підтвердження винуватості ОСОБА_5 .

Між тим, повне дослідження вказаних доказів та обставин укладення договору з дотриманням процесуальних прав всіх учасників судового розгляду мають суттєве значення для з`ясування наявності чи відсутні в діях ОСОБА_5 складу пред`явленого обвинувачення.

Отже, в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 було покладено докази, які не досліджувалися судом, та які відсутні в матеріалах кримінального провадження, і з якими потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не ознайомлені, про що категорично ствердили при апеляційному розгляді.

Натомість, як на винуватість обвинуваченої за ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України у вироку зазначені докази, які є недопустимими, оскільки стосуються обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 368-3 КК України, кримінальне провадження стосовно якої закрите, про що правомірно покликається при апеляційному розгляді захисник ОСОБА_5 і сама обвинувачена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд грубо порушив вимоги ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів під час судового розгляду.
Крім того, у вироку суд лише навів показання обвинуваченої, потерпілих, свідків і перерахував назви письмових документів, однак не дав їм жодної правової оцінки, як не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Апеляційний суд не в змозі усунути дані недоліки, так як закон обмежує розгляд справи в суді апеляційної інстанції в тій частині вироку, законність і обґрунтованість яких була оскаржена в апеляційній скарзі. Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, апеляційний суд не може досліджувати ті докази, з приводу яких не заявлялись клопотання.
Як вбачається з апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , будь-яких клопотань чи вимог про дослідження тих чи інших доказів апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в процесі судового розгляду допущено істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, які перешкодили суду повно і всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та постановити законне та обґрунтоване рішення.

При новому розгляді справи суду першої інстанції належить усунути вказані порушення вимог кримінально-процесуального закону, а також ретельно дослідити в сукупності всі обставини справи, наявні докази безпосередньо в судовому засіданні за участі всіх учасників судового розгляду з дотриманням їх прав та законних інтересів, дати їм належну оцінку, і в залежності від встановленого прийняте відповідне процесуальне рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3