У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого 2 СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000320 від 27.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України стосовно співробітників Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, направити матеріали до прокуратури Одеської області для організації та проведення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги, заявник посилається на те, що 29.04.2016 року ухвалено постанову про закриття кримінального провадження.

Вважає рішення слідчого незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам Закону.

Постанова була ухвалена з порушенням вимог ст.ст. 9, 92-94 КПК України, не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного та всебічного встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши скаргу, суд приходить до висновку, що рішення слідчого незаконне та таке, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Судом встановлено, що 14 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до прокурора Одеської області з заявою про скоєння кримінального правопорушення посадовими особами прокуратури Одеської області, прокуратури Київського району м. Одеси, Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та УСБУ в Одеській області, яка була зареєстрована за № 2055.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

28 квітня 2015 року ОСОБА_4 була змушена звернутися з повторною заявою про скоєння кримінального правопорушення до прокурора Одеської області, оскільки вона не могла отримати відповіді на то, яке прийнято рішення по її заяві про скоєння кримінального правопорушення.

28 квітня 2015 року ОСОБА_4 надали відповідь за підписом заступника прокурора Одеської області ОСОБА_6 від 28 квітня 2015 року. У зазначеному листу заступник прокурора Одеської області зазначив, що «... Ваше звернення не містить достатніх даних про наявність складу будь-якого кримінального правопорушення в діях працівника міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 , співробітника прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_8 , у зв`язку з чим підстав для його реєстрації до ЄРДР не встановлено».

ОСОБА_4 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою, у якої просила зобов`язати прокурора Одеської області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за заявою ОСОБА_4 від 14 квітня 2015 року, та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2015 року скарга ОСОБА_4 задоволена частково, а саме: зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Одеської області виконати вимоги ст. 214 КПК України щодо заяви ОСОБА_4 від 14 квітня 2015 року за № 2026.

На підставі цього, 28 травня 2015 року були внесені в ЄРДР відомості за № 0000320 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України відносно посадових осіб Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та прокуратури Київського району м. Одеси.

Слідчим по даному кримінальному провадженню був призначений слідчий в ОВС другого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , однак, він заявника не викликав, ніяких слідчий дій не проводив.

ОСОБА_4 самостійно прибула до слідчого ОСОБА_9 , щоб останній допитав її, та надала необхідні документи для всебічного, повного та об`єктивного проведення досудового розслідування в розумні строки.

17 липня 2015 року ОСОБА_4 була допитана в якості потерпілої. Також в цей день було надано клопотання про витребування документів з Київського районного суду м. Одеси (кримінальних справ №№ 1512/1-214/11; 1512/1-220/11), з Київського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області (кримінальну справу № , що була порушена 07 липня 2010 року по признакам злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, по заяві ОСОБА_10 відносно ОСОБА_4 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

ОСОБА_4 не отримала не тільки вмотивованої постанови про відмову в задоволенні клопотання, але і жодного повідомлення. Як стало відомо ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_9 не про провив жодної слідчої дії по даному кримінальному провадженню.

В зв`язку з чим, ОСОБА_4 12 січня 2016 року звернулася до прокурора Одеської області зі скаргою на недотримання розумних строків слідчим (в порядку ст. 308 КПК України), тому справа була передана іншому слідчому старшому слідчому другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 самостійно прибула до слідчого, оскільки вона жодного разу не викликалася, та була допитана в якості потерпілої та надала копії всіх документів, що знаходяться в кримінальних справах Київського районного суду м. Одеси, Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, переписку з УСБУ в Одеській області. Після цього ОСОБА_4 не викликалася, не повідомлялася про виконання свого клопотання, про розгляд документів, що були надані нею.

У зв`язку з чим, представник ОСОБА_4 змушений був звернутися до слідчого ОСОБА_5 .

06 червня 2016 року слідчий ОСОБА_5 надав представнику ОСОБА_4 постанову від 29 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження від 27 травня 2015 року № 0000320 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, стосовно співробітників Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З постановою старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 29 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, ОСОБА_4 не згодна, вважає її незаконною та необґрунтованою, мотивуючи наступним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність може бути подана на протязі 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

ОСОБА_4 через представника отримала копію постанови про закриття кримінального провадження тільки 06 червня 2016 року, то вона має право на звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 27 травня 2015 року № 0000320 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В постанові від 29 квітня 2016 року слідчий зазначив, що «... у ході досудового розслідування зазначені факти свого підтвердження не знайшли. Відповідно до довідки Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, журнали доставлених осіб до даного відділу поліції за 2010 рік знищено. Згідно журналу затриманих осіб, ОСОБА_4 не затримувалась у порядку ст. 115 КПК України в 2010 році Київським РВ. Зловживання владою або службовим становищем, перевищення влади або службових повноважень, недбалість посадової особи, може кваліфікуватися за статтями Кримінального Кодексу України у тих випадках, коли внаслідок кримінального правопорушення заподіяна істотна шкода державним, громадським або охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян. Істотна шкода може бути інкримінована особі лише за наявності причинного зв`язку між її діянням (дією чи бездіяльністю) та настанням зазначених наслідків. Таким чином, в діях працівників Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України».

В заявах, клопотаннях до слідчого ОСОБА_4 просила ознайомитися з матеріали кримінальних справ Київського районного суду м. Одеси №№ 1512/1-214/11, 1512/1-220/11, витребувати кримінальну справу № 3 з Київського РВ ОМУ ГУМВС України та матеріали з УСБУ в Одеській області, що були виділені постановою старшого слідчого прокуратури Одеської області ОСОБА_11 від 06 жовтня 2010 року (копії зазначених документів надані до слідчого), провести ретельну перевірку доводів своїх заяв про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_10 , працівниками Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , колишнім слідчим ОСОБА_13 , робітниками прокуратури Київського району м. Одеси, робітником прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , внести дані до ЄРДР, провести досудове розслідування по кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України.

В заявах ОСОБА_4 зазначила про результати вже проведеної відповідної перевірки по зазначеним нею фактам, якими доводи заяв ОСОБА_4 повністю підтверджені. Також, ОСОБА_4 зазначила докази, якими підтверджуються доводи її заяв, та де ці докази знаходяться (були перераховані номера кримінальних справ та аркуші, на яких ці докази знаходяться).

Офіційним шляхом були отримані копії документів з матеріалів кримінальних справ, по яким вже винесені вироки, та надані слідчому. Тобто ці документи вже перевірені судом.

Так, слідчому були надані і журнали доставлених осіб до даного відділу поліції за 2010 рік, і журнал затриманих осіб Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за 2010 рік, супровідні листи до УСБУ в Одеській області, і копії документів приватного нотаріуса, що були отримані законним чином.

Слідчий майже не витребував документи, що були зазначені в клопотанні ОСОБА_4 ; не допитав осіб, які на думку ОСОБА_4 вчинили кримінальні правопорушення; не допросив в якості свідків осіб, які були очевидцями подій.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого слідчого 2 СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000320 від 27.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України стосовно співробітників Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення скасувати.

Кримінальне провадження направити до прокуратури Одеської області для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

21.11.2016