Справа № 677/1874/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, на утриманні малолітня донька ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимої в силу ст. 89 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітні сини ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , судимого Красилівським районним 07.05.2008 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., Красилівським районним судом 18.08.2008 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 04.06.2009 р. Красилівським районним судом за ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 06.07.2012 р. Красилівським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, 14.01.2016р. Красилівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 185 КК України,
03.07.2015 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном, через незачинені вхідні двері, шляхом вільного доступу проникли до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , де вчинили напад на останнього з метою заволодіння його грошовими коштами. При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосували до ОСОБА_8 насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, а саме: нанесли потерпілому численні удари руками та ногами по різних частинах тіла, виштовхали його на балкон квартири, де продовжували наносити йому численні удари руками та ногами по різних частинах тіла, завдавши потерпілому фізичного болю та спричинили тілесні ушкодження у вигляді рани лівої брови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Під час бійки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 викрали з кишені штанів ОСОБА_8 400 грн. та вилучили банківську картку, належну ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_8 , з якої в подальшому через банкомат «Райффайзен Банк Аваль», викрали з його банківського рахунку грошові кошти в сумі 730 грн..
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свою вину у інкримінованих їм злочинах визнали частково.
Так, обвинувачена ОСОБА_9 показала, що вважає себе винною у відкритому викраденні банківської карточки у потерпілого, з якої в подальшому викрали кошти в сумі 730 грн.. Заперечує той факт, що погрожувала разом з ОСОБА_10 скинути потерпілого з балкону а також нанесення ними останньому тілесних ушкоджень. Разом з тим, ОСОБА_9 зазначила, що штовхалась з ОСОБА_8 на балконі належної останньому квартири.
Обвинувачений ОСОБА_10 визнав себе винним у таємному викраденні у потерпілого ОСОБА_8 з кишені штанів 400 грн. та спільного з ОСОБА_9 викрадення 710 грн. з карточки потерпілого, яку ОСОБА_9 знайшла на балконі квартири останнього. Однак, заперечив факт проникнення у квартиру, оскільки, зайшов у перші відчинені двері, якою виявилась квартира ОСОБА_8 , для того щоб забрати ОСОБА_9 .. Так як потерпілий схопив ОСОБА_10 за сорочку та порвав її, тому він вдарив його та розбив брову.
Крім часткового визнання вини обвинуваченими винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що повертаючись додому, між 3 та 4 поверхами зустрів компанію молодих людей. Дівчина з цієї компанії запропонувала йому випити, однак він відмовився та намагався відчинити двері до своєї квартири. Проте не зміг цього зробити, так як двері було вибито ногою, відбиток якої зашився на дверях. Ввійшовши в квартиру за ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , ніби то на відмову в розпиті алкоголю, висунула вимогу передачі грошей. Після чого вона взяла його за волосся та потягнула на себе. ОСОБА_10 , який зайшов слідом за ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_8 , від чого той впав. В подальшому, виштовхавши ОСОБА_8 на балкон, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували наносити йому удари. При цьому, ОСОБА_9 обшукала кишеню теніски та викрала звідти банківську картку, а ОСОБА_10 кишені штанів, звідки викрав 400 грн.. Після чого, ОСОБА_10 продовжив з ним бійку у квартирі, під час якої ОСОБА_8 впав на диван та втратив свідомість. Внаслідок бійки у нього було сильно розбито брову. В ході бійки удари наносили як ОСОБА_9 так і ОСОБА_10 ногами та руками по ногам і тулубу. Крім цього, потерпілий повідомив, що родичі обвинувачених відшкодували йому заподіяну шкоду, а тому будь-яких претензій до них не має.
Показання потерпілого ОСОБА_8 щодо характеру тілесних ушкоджень отриманих під час бійки, підтверджуються висновком експерта № 75 від 09.07.2015р., відповідного якого у ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани лівої брови, яке виникло від дії удару твердого тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким міг бути кулак чи взуття на ногах сторонньої людини або будь-який аналогічний предмет, могло утворитись в строк та за обставин вказаних у постанові та на які вказує обстежуваний, за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім цього, згідно висновку повторної судово-медичної експертизи № 464 від 22.04.2016р. ОСОБА_8 станом на 03.07.2015р. було спричинене тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин лівої надбрівної ділянки голови, наслідком загоєння якої стало утворення рубця м`яких тканин розміром як мінімум 1,9x0,2 см..
Зазначена вище рана м`яких тканин могла утворитися від одноразової прямої дії тупого твердого предмету за механізмом «удар-розтягнення-розрив», про що свідчать локалізація, характер і властивості даного ушкодження.
За своїм характером рана м`яких тканин у потерпілого відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».
Судячи за сукупності наявних даних, тілесне ушкодження у потерпілого могло утворитися в час, який зазначений у матеріалах «Справи ...» - 03.07.2015р.
Враховуючи характер тілесного ушкодження у потерпілого наявність рани на межі обличчя та голови, він потребував надання йому спеціалізованої медико-діагностичної допомоги, що полягала б у зупинці кровотечі, промиванні рани з видаленням бруду чи сторонніх тіл, видаленні нежиттєздатних тканин, проведенні додаткових досліджень для виключення більш тяжких ушкоджень, співставленні країв рани з накладанням швів, призначенні антибіотикотерапії (в разі інфекційних ускладнень).
Згідно даних первинної судово-медичної експертизи, наявність у потерпілого рани м`яких тканин лівої надбрівної дуги під час його огляду в рамках проведення тієї експертизи впливала на стан організму потерпілого, про що свідчать скарги ОСОБА_11 на біль в місці ушкодження та головний біль.
Показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що вони були свідками того, як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наносили удари ОСОБА_8 на балконі його квартири. При цьому, потерпілий кликав на допомогу. Через декілька хвилин, після припинення бійки, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийшли з під`їзду ОСОБА_8 ..
Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про те, що їм було чути, як ОСОБА_8 кликав на допомогу та кричав, що його грабують.
-відомостями з протоколу огляду місця події від 03.07.2015р. та фото таблицею (а.п. 130-138), в ході якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_4 належну потерпілому ОСОБА_8 , на вхідних дверях виявлено відбиток взуття та зламаний замок вхідних дверей;
-відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання та фото таблицею до нього (а.п. 147-150), в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_9 як жінку, яка 03.07.2015р. здійснила розбійний напад на нього у його квартирі АДРЕСА_3 ;
-відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання та фото таблицею (а.п. 151-154), в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав молодого чоловіка ОСОБА_10 , який разом з жінкою на ім`я ОСОБА_16 03.07.2015р. здійснили розбійний напад на нього у його квартирі АДРЕСА_3 ;
-відомостями з протоколу огляду та вилучення предмета від 03.07.2015р. та фото таблицею (а.п. 162-168), в ході якого у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено записник із реквізитами банківської картки «Приватбанк», яка перебувала в користуванні потерпілого ОСОБА_8 та пін-код даної картки;
-відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 19.08.2015р. (а.п. 218-220), проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 в ході якого останній розказав та показав про обставини розбійного нападу на нього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 03.07.2015р.;
-відомостями з протоколу про результати здійснення оперативно-технічних заходів від 17.08.2015р. (а.п. 221), у якому відображено пояснення ОСОБА_9 щодо обставин розбійного нападу її та іншого чоловіка на ОСОБА_8 та викрадення в останнього 400 грн., а також вчинення даного злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у тому, що перебуваючи на балконі квартири ОСОБА_8 , висловлювала погрози щодо застосування до потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, а саме: погрожували, що скинуть його з балкону. Вказані твердження, хоча і зазначенні як показання потерпілого дані ним на досудовому слідстві, зокрема у протоколі проведення слідчого експерименту, проте допитаний в судовому засіданні потерпілий спростував такі погрози.
А тому, з обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слід виключити погрозу застосування насильством. Крім цього, з обвинувачення ОСОБА_9 також слід виключити таку кваліфікуючу обставину як вчинення крадіжки повторно. Оскільки, з часу винесення вироку 2013 р. за ст. 185 КК України та призначеного покарання у виді штрафу, уже сплило понад два роки., а тому, ОСОБА_9 звільняється від відбування даного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.
Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, суд критично оцінює показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо проникнення у квартиру ОСОБА_8 та застосування насильства з метою заволодіння коштами останнього, оскільки такі показання спростовуються показаннями потерпілого та іншими матеріалами провадження. Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_9 висунула вимогу лише зайшовши до нього в квартиру. Пропозицію розпиття алкогольних напоїв з її боку він розцінює як привід для того щоб увійти в квартиру. Разом з тим, дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо проникнення в квартиру з метою заволодіння коштами, на його думку були узгодженими та спланованими. Показання потерпілого дані ним в суді узгоджуються з матеріалами провадження, зокрема відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 19.08.2015р. (а.п. 218-220), проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 щодо проникнення в квартиру з метою заволодіння коштами.
При обранні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та конкретні обставини справи.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України є не судимою, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню доньку.
Обвинувачений ОСОБА_10 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утримані двоє малолітніх дітей.
Обставинами що пом`якшують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди. Крім цього, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 є її вагітність. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечується обвинуваченими.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самими підсудними та іншими особами, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слід обрати за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі
При цьому, суд враховує конкретні обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів, що свідчать про їхню підвищену суспільну небезпечність, оскільки на час вчинення злочину останні усвідомлювали реальний зміст власних дій, в повній мірі керували ними та передбачали їх наслідки, заради задоволення власних ницих спонукань вчинили напад з метою заволодіння майна.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого а також позицію потерпілого щодо відсутності претензій та призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд приходить до висновку щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 395 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України і призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів призначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 23.05.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування її під вартою з 03.07.2015 року по 22.05.2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_10 за сукупністю злочинів призначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_10 за сукупністю злочинів призначити шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням призначеним вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 14.01.2016р., та остаточно визначити у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 23.05.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування під вартою з 10.07.2015 року по 22.05.2016 року, включно, зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 357 КК України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виправдати, за відсутністю в діях обвинувачених складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у виді тримання під вартою.
Речові докази: джинсові шорти (комбінезон) синього кольору, що були вилучені під час затримання ОСОБА_9 , передані на зберігання до камери схову Красилівського РВ УМВС, повернути ОСОБА_9 ;
-грошові кошти 430 грн., вилучені у ОСОБА_9 під час затримання, конфіскувати в дохід держави;
-одяг ОСОБА_10 : сорочку з коротким рукавом, штани сірого кольору взуття, передані на зберігання до камери схову Красилівського РВ УМВС, повернути ОСОБА_10 ;
-мобільний телефон марки «Sаmsung» із вмонтованою сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстарт», передані на зберігання до камери схову Красилівського РВ УМВС, конфіскувати в дохід держави;
-записник, банківську картку «Приватбанку» номер - НОМЕР_2 , вилучені під час огляду 03.07.2015 в ОСОБА_10 , передані на зберігання до камери схову Красилівського РВ УМВС, знищити;
-речі, які добровільно надав для огляду ОСОБА_17 : теніску блакитного кольору джинсові штани, повернути ОСОБА_8 ..
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою, протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_3
ОСОБА_2