УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/2514/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
зацікавлених осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29 вересня 2016 року, -
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду від 29.09.2016р. в частині відмови у накладенні арешту на автомобілі, ухвалити нове рішення, яким накласти арешт на все вказане в клопотанні слідчого майно. Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що слідчий у своєму клопотанні навів достатньо доказів, які дають підстави вважати, що значене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Зазначає про наявність підстав для накладення арешту на все вказане в клопотанні майно.
Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29 вересня 2016 року на підставі ст.ст. 167, 170-173, 175 КПК України частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 , про арешт майна.
Накладено арешт на майно - алюмінієві тички в кількості 13 шт., рукави пожежні в кількості 11 шт., дві сітчаті конструкції, 2 сачки, частково наповнені каністри дизельним пальним - 2 шт., дві водонапірні помпи на базі автомобільного двигуна, які виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення та належать невстановленим особам, що організували та скоїли кримінальне правопорушення, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування цим майном, та залишено на зберігання в Овруцькому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.
У задоволенні решти клопотання відмовлено.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що в заявленому клопотанні слідчий за погодженням з прокурором просить: 1). накласти арешт на автомобіль марки «УАЗ», д/з НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію належить ОСОБА_11 шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном та залишити на зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області; 2). накласти арешт на автомобіль марки «УАЗ», д/з НОМЕР_2 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію належить ОСОБА_12 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном, та залишити на зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області; 3). накласти арешт на алюмінієві тички в кількості 13 шт., рукави пожежні в кількості 11 шт., дві сітчаті конструкції, 2 сачки, частково наповнені каністри дизельним пальним - 2 шт., дві водонапірні помпи на базі автомобільного двигуна, які виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення та належать невстановленим особам, які організували та скоїли кримінальне правопорушення, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном, та залишити на зберігання в Овруцькому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання в частині накладення арешту на автомобілі марки «УАЗ», д/з НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію належить ОСОБА_11 та марки «УАЗ», д/з НОМЕР_2 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію належить ОСОБА_12 слідчий суддя виходив з наступного.
Арешт вказаного в клопотанні майна пропонується застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів, так як вилучене під час огляду місця події майно постановою слідчого визнано речовими доказами; забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні; забезпечення спеціальної конфіскації майна або конфіскації, як виду покарання.
Однак, слідчим при поданні клопотання не враховано, що санкція ч.2 ст.240 КК України, за якою здійснено попередню кваліфікацію діяння, не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна. Слідчим не доведено можливості спеціальної конфіскації вилучених автомобілів, як і не доведено використання їх як доказу у кримінальному провадженні, оскільки автомобілі у даному випадку не є знаряддями вчинення злочину та не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, на відміну від іншого майна, яке виявлено на місці кримінального правопорушення, та таким критеріям відповідає.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт вказаного в клопотанні майна пропонується застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів, так як вилучене під час огляду місця події майно постановою слідчого визнано речовими доказами; забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні; забезпечення спеціальної конфіскації майна або конфіскації, як виду покарання.
Відповідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, вказані автомобілі марки «УАЗ 2206», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «УАЗ 396201», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не можуть бути визнані знаряддям злочину, а тому не містять ознак, передбачених ст. 98 КПК України.
Також, в засіданні апеляційного суду, прокурор підтвердив, що вказані автомобілі не були спеціально пристосовані для вчинення даного кримінального правопорушення, на них лише перевозилося майно, яке визнано знаряддям злочину та на яке накладено арешт.
Крім того, санкція ч.2 ст.240 КК України, за якою здійснено попередню кваліфікацію діяння, не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна, а слідчим в клопотанні не було доведено можливості спеціальної конфіскації вилучених автомобілів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна та відмовив у накладенні арешту на вказані в клопотанні автомобілі.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам кримінального процесуального закону, а тому не підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29 вересня 2016 року без зміни.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: