Справа № 162/1030/16-к
17.11.2016 Провадження № 1-кп/162/79/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

інспектора ювенальної превенції Любешівського ВП

Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Любешівської РДА ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, студента 2-го курсу Любешівського технічного коледжу Луцького НТУ, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_5 30 вересня 2016 року близько 12 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території Любешівського центрального ринку в смт. Любешів по вул. Брестська, Любешівського району Волинської області, з метою заволодіння чужим майном, відкрито викрав чоловічий гаманець BECASTRI чорного кольору, який знаходився на прилавку торгового вагончика, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 521 від 10.10.2016 майнову шкоду на суму 334,75 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_4 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення, яка була подана разом із обвинувальним актом.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_4 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України. Сторони погодили покарання, яке повинний понести обвинувачений, а саме: у виді 120 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 484 КПК України порядок кримінального провадження щодо неповнолітніх визначається загальними правилами цього Кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Кримінальне провадженнящодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідуванняна здійснення досудових розслідуваньщодо неповнолітніх. Під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Положення цього параграфу застосовуються у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, вчинених особами, які не досягли вісімнадцятирічного віку.

Згідно п. 3 ст. 474 КПК України суд може затвердити угоду про примирення під час судового провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Обвинувачений розуміє зміст п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки укладення даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер предявленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що неповнолітній ОСОБА_5 повністю відшкодував завдану шкоду, вона помирилася із обвинуваченим, вважає, що обумовлена в угоді міра покарання є необхідною й достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, його законного представника та захисника, потерпілу, думку прокурора, інспектора ювенальної превенції Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, представника служби у справах дітей Любешівської РДА, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Як убачається з наданих матеріалів, дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 186 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю, добровільно відшкодував завдану шкоду. Встановлено, що укладення угоди між потерпілою та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстав для відмови в її затвердженні, передбаченої ст. 474 КПК України, відсутні.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпіла, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 05 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , його законним представником ОСОБА_6 та захисником адвокатом ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 05 листопада 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , його законним представником ОСОБА_6 та захисником адвокатом ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000231 від 30.09.2016 року про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України.

Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Головуючий: