АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 )
захисника ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах арештованого ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою (екстрадиційним арештом) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ( ОСОБА_12 (HAROLD), громадянина Російської Федерації та Ізраїлю, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення його видачі на запит іноземної держави.
Визнана наявність підстав для подальшого тримання громадянина ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою (екстрадиційним арештом), не більше ніж до дванадцяти місяців.
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 подане згідно з вимогами ст. 584 КПК України та прийшов до висновку про задоволення даного клопотання.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2016 року, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання в суді першої інстанції слідчим суддею було порушено норми процесуального права України, а саме, що в якості перекладача було залучено особу, яка на думку апелянта не є спеціалістом з перекладів на іврит, що ставить під сумнів достовірність перекладу ведення судового процесу. В свою чергу апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення не було долучено до справи більшість документів з перекладом на іврит.

Заслухавши доповідь судді, захисника та особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, які підтримали апеляційну скаргу та просили про її задоволення, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
ОСОБА_13 ) розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який згідно законодавства України відповідає ч. 3 ст. 190 КК України.
21.10.2015 р. працівниками пропускного пункту «Київ» державної прикордонної служби України в аеропорту ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано громадянина Ізраїлю ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ( ОСОБА_12 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2015 відповідно до вимог ст. 583 КПК України до ОСОБА_13 ) застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Міністерством юстиції України отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) для виконання вироку.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_13 юстиції України відповідно до ст. 587 КПК України доручило прокуратурі Київської області.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2015 до ОСОБА_13 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт).
В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що Ленінським районним судом м. Уфа Республіки Башкортостан Російської Федерації від 17.07.2008 ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , заочно засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 159 Кримінального Кодексу Російської Федерації до 5 років позбавлення волі.
Рішенням суду наглядової інстанції Президії Верховного суду Республіки Башкортоітан Російської Федерації від 20.05.2009 вирок Ленінського районного суду від 17.07.2008 було змінено, та засуджено ОСОБА_6 до 4 років на 11 місяців позбавлення волі.
Інкриміноване ОСОБА_15 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 3 ст. 190 КК України, і є екстрадиційними, оскільки за них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.
Міністром юстиції України 25.01.2016 винесено наказ № 205/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) з України до Російської Федерації для виконання вироку.
Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Зі ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року) вбачається, що "постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.
Слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Задовольняючи клопотання заступника прокурора щодо наявності підстав для подальшого утримання під вартою та продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_13 ) суд, виходив з того, що є всі підстави для подальшого утримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації є єдиною достатньою мірою, яка попередить можливі спроби ОСОБА_6 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації. Крім того, судом не встановлено підстав за яким утримання ОСОБА_6 в Київському слідчому ізоляторі УДПтС України в м. Києві та Київській області є неможливим.
Доводи апеляційної скарги захисника про порушення судом норм процесуального права України, зокрема, щодо незабезпечення права затриманого скористатися допомогою перекладача, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. З наданих прокурором в судовому засіданні апеляційного суду документів вбачається, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) навчався в середній школі міста Уфа, Республіки Башкортостан «Ліцей №62», мав оцінку з російської мови «4». Крім цього, в суді першої інстанції при розгляді клопотання прокурора брав участь перекладач ОСОБА_16 , сумнівів у кваліфікації якого слідчий суддя не мав.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування екстрадиційного арешту та підстав його продовження, при цьому врахував дані про особу затриманого, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності з вимогами КПК України, положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах арештованого ОСОБА_10 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 584 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою (екстрадиційним арештом) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ( ОСОБА_12 (HAROLD), громадянина Російської Федерації та Ізраїлю, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , для забезпечення його видачі на запит іноземної держави, не більше ніж до дванадцяти місяців залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ( ОСОБА_12 (HAROLD) залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1178/2016 Категорія ст. 584 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_17
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1