Справа № 554/1558/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 14.03.2016
14 березня 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, в силу статті 89 КК України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
15 лютого 2016 року, близько 02 год., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи біля нічного магазину «Цитрус», що по вул. Харківське Шосе, 6 в м. Полтаві, діючи умисно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , що виразилося у заламуванні його рук та примусовому фізичному утриманні останнього, пошкодженні його куртки, заволодів шляхом витягування з внутрішньої кишені куртки мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «А 5000» вартістю 2193,84 грн., у якому знаходилися карта оператора мобільного зв`язку «МТS», карта пам`яті Тranscend 8Gb Micro SD Class 4 c SD вартістю 141,10 грн., чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2334,94 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Запевнив суд у своїх намірах відшкодувати завдані злочином збитки. Наголосив, що поштовхом до скоєння ним злочину послужила відсутність у нього коштів та, як йому здалося, не зовсім правильна поведінка потерпілого під час знаходження на місці скоєння ним злочину.
Потерпілий ОСОБА_4 під час допиту в суді також підтвердив факт його пограбування обвинуваченим за обставин, викладених вище та заподіяння йому збитків, зазначених в обвинувальному акті. Зазначив, що збитки обвинуваченим йому не відшкодовані, але той пообіцяв це зробити в найближчий час, в що він щиро вірить та просить його суворо не карати. Підкреслив, що мобільний телефон, який обвинувачений заклав в ломбард, він викупив, заплативши власні кошти та ним користується.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраданні чужого майна (грабежі), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення умисного аналогічного злочину, судимість за який погашена у визначеному законом порядку, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику його особи, його ставлення до скоєного, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи думку потерпілого та прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України та покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат по справі немає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки шість місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази, які передані на зберігання потерпілому, повернути йому ж.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1