АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4153/16-к Номер провадження 11-сс/786/372/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора слідчого захисника володільців майнаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про накладення арешту на автомобіль «OPEL Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 та ключів до нього, який належить на праві власності ОСОБА_12 та використовується ОСОБА_10 і ОСОБА_9 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про відсутність підстав вважати вказаний автомобіль доказом у кримінальному провадженні, яке провадиться за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, оскільки диспозицією цієї частини статті не встановлена відповідальність за транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «OPEL Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому зазначає, що вказаний автомобіль є засобом вчинення злочину, оскільки використовувався для транспортування незаконно виготовлених алкогольних напоїв з метою їх збуту та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на обґрунтування доводів апеляційної скарги, пояснення слідчого, міркування володільців майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та в їх інтересах адвоката ОСОБА_8 про законність судового рішення, перевіривши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим відділом фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 22 березня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.204 КК України.

Диспозицією цієї норми кримінального закону передбачена відповідальність за незаконне виготовлення алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, а також незаконний збут таких товарів, що призвело до отруєння людей чи інших тяжких наслідків.

Із об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.3 ст.204 КК України, може виражатися у двох формах. Першу форму характеризують лише дії - незаконне виготовлення підакцизних товарів, а другу дії (незаконний збут таких товарів), наслідки (отруєння людей чи інші тяжкі наслідки) та причинний зв`язок між діями і наслідками.

Відповідно до ч.3 ст.204 КК України, не передбачена відповідальність за транспортування, тобто переміщення таких предметів будь-яким видом транспорту.

Не зазначено і в клопотанні слідчого жодного обґрунтування того, яким чином вилучений в ході обшуку автомобіль та ключі від нього можуть бути знаряддям вчинення саме цього злочину (ч.3 ст.204 КК України), або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Інших підстав для накладення арешту в клопотанні слідчого не наведено.
Відсутні такі дані і в апеляційній скарзі прокурора.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя обґрунтував своє рішення, навів належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Внесення слідчим під час розгляду апеляційної скарги відомостей в ЄРДР про додаткову кваліфікацію злочину за ч.1 ст.204 КК України, об`єктивна сторона якого передбачає, зокрема, відповідальність за транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки такі відомості не зазначені в клопотанні слідчого про арешт майна та, відповідно, не були предметом розгляду слідчим суддею.

Отже, відсутні підстави для скасування рішення слідчого судді, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволення.

Водночас, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, не позбавлені можливості звернутися з новим клопотанням про арешт майна до слідчого судді, з огляду на іншу кваліфікацію злочину.

Керуючись ст.404, ст.405 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 серпня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4