Справа № 127/4086/16-к
Провадження № 1-кп/127/645/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2016 р. за № 0000980 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016 р. біля 12.05 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час суперечки з ОСОБА_4 , реалізовуючи умисел, що раптово виник, на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи, що її дії очевидні для потерпілої, відкрито взяла гаманець з жіночої сумки останньої, що знаходилась на стільці в кімнаті. В подальшому ОСОБА_5 з вказаного гаманця витягнула грошові кошти в сумі 15 грн., які помістила до кишені куртки. Після цього ОСОБА_5 підійшла до столу та відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Нокіа». Вартість вказаного телефону відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 204 від 23.02.2016 р. з урахуванням зносу, як бувшого у використанні становить 151,67 грн.

Після цього ОСОБА_5 викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 166,67 грн.

Крім цього, 09.02.2016 р. біля 12.05 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_4 склала речі в кімнаті, пішла до іншої кімнати, де скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном марки «Нокіа». Вартість вказаного телефону відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 205 від 22.02.2016 р. з урахуванням зносу як бувшого у використанні становить 370 грн. Після цього ОСОБА_5 викрадений телефон помістила до кишені куртки та повернулась до кімнати, де знаходилась ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 370 грн.

Також 09.02.2016 р. біля 12.15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин, реалізовуючи умисел, що виник раптово, направлений на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, взяла останню руками за волосся та штовхнула на підлогу. Після цього ОСОБА_5 , тримаючи ОСОБА_4 однією рукою за волосся, нанесла чисельних ударів іншою рукою в область обличчя, голови, тулуба та рук ОСОБА_4 , при цьому наступила лівою ногою на кисть правої руки потерпілої.

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, на правому передпліччі, рани на лівій кисті, які відповідно до висновку експерта № 208 від 12.02.2016 р. належать до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала та суду пояснила, що потерпіла протягом 2-х місяців проживала у кімнаті її (обвинуваченої) матері, сплачуючи лише за світло. У потерпілої виник борг і вона звернулась до потерпілої з цього приводу, але потерпіла почала її ображати та лаятись до неї. Тому вона забрала у потерпілої мобільний телефон. Один телефон вона забрала у присутності потерпілої, а інший коли потерпіла цього не бачила. Також в присутності потерпілої вона з гаманця останньої дістала гроші в сумі біля 15 грн.

Також визнає, що була бійка з потерпілою, яку вона (обвинувачена) розпочала у зв`язку з висловленими на її адресу образами. Вона наносила потерпілій хаотичні удари, оскільки та оборонялась. Потерпілу кулаками вона не била.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона отримала дитячі гроші в сумі 135 грн., до неї зателефонувала обвинувачена і запитала, чи буде вона платити за світло. Вона повідомила, що не має змоги заплатити, після чого обвинувачена почала до неї лаятись. Після цього між ними виник конфлікт.

Вона бачила, як обвинувачена забрала один з її мобільних телефонів, а інший вона залишила на столі, тому коли обвинувачена його забирала, вона не бачила. Також обвинувачена вийняла з сумки гаманець, з якого дістала гроші та документи.

Після цього обвинувачена вчинила бійку в коридорі, тягнучи її за волосся. Внаслідок таких дій обвинуваченої вона впала, обвинувачена наступила їй на руку і порізала її ножем.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, клопотання про дослідження яких було заявлене сторонами. Таким чином, судом було досліджено:

-висновок експерта № 208 від 11.02.2016 р., відповідно до якого у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження садна на обличчі, на правому передпліччі та рана на лівій руці; вказані ушкодження у ОСОБА_4 належать до легких тілесних ушкоджень, давністю утворення, можливо, 09.02.2016 р.; садна на обличчі, на правому передпліччі виникли від дії тупого твердого предмету; рана на лівій кисті виникла від дії предмета, що має ріжучі властивості;

-висновок експерта № 205 від 22.02.2016 р., згідно з яким ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «Нокіа», як аналогічного бувшого у використанні, може становить 370,00 грн.;

-висновок експерта № 204 від 20.02.2016 р., відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «Нокіа», як аналогічного бувшого у використанні, може становить 151,67 грн.;

-протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 від 26.02.2016 р., згідно з яким остання розповіла та показала на місці, яким чином було викрадено належні їй мобільний телефон та грошові кошти, а також яким чином їй було спричинено тілесні ушкодження.

Аналізуючи показання обвинуваченої, потерпілої, досліджені докази, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт відкритого заволодіння обвинуваченою майном потерпілої. Так, обвинувачена в судовому засіданні давала чіткі та послідовні показання з цього приводу, які узгоджуються з показаннями потерпілої.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачена не заперечувала тієї обставини, що скориставшись відсутністю потерпілої у кімнаті, вона забрала належний потерпілій мобільний телефон. При цьому обвинувачена в судовому засіданні посилалась на те, що майно потерпілої вона забрала з метою спонукання потерпілої до погашення наявної заборгованості. Разом з тим, посилання обвинуваченої на наявність у потерпілої боргових зобов`язань, що спонукало її (обвинувачену) на вчинення злочину суд до уваги, як обставину, що виключає відповідальність обвинуваченої, не приймає, оскільки відповідного документального підтвердження даної обставини суду надано не було і відповідні клопотання про їх витребування сторонами кримінального провадження заявлені не були.

Також суд враховує, що відповідного дозволу на заволодіння майном потерпіла обвинуваченій не надавала і наявність відповідної добровільної передачі належного їй мана обвинуваченій заперечувала.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 за даними фактами охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), а також ч. 2 ст. 185 КК України, таємного викрадення чужого майна (Крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Окрім цього, суд враховує, що потерпіла в судовому засіданні посилалась на спричинення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень під час конфлікту. Обвинувачена даної обставини в судовому засіданні не заперечувала. Факт наявності у потерпілої легких тілесних ушкоджень підтверджується і висновком проведеної судово-медичної експертизи. При цьому суд враховує, що згідно з висновком вказаної експертизи у потерпілої мали місце тілесні ушкодження, в тому числі й рані лівої кисті, які виникли від дії предмета, що має ріжучі властивості. В судовому засіданні було встановлено, що після падіння потерпілої на підлогу обвинувачена, тримаючи однією рукою за волосся потерпілу, наступила ногою їй на ліву кисть. Посилання потерпілої на використання обвинуваченою при заподіянні їй тілесних ушкоджень ножа суд до уваги не приймає, оскільки при зверненні до правоохоронних органів з відповідною заявою про кримінальне переслідування потерпілою про дану обставину повідомлено не було. Крім того, під час проведення з потерпілою слідчого експерименту про використання обвинуваченою ножа потерпілою також заявлено не було.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 також охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила умисні нетяжкий злочин та злочини середньої тяжкості, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаялась, має на утриманні малолітню дитину. Також суд враховує, що під час досудового розслідування потерпілій було повернуто викрадені у неї речі й остання згідно з поданими заявами претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, її негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, суд вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства. При цьому суд враховує, що на даний час на утриманні обвинуваченої знаходиться малолітня дитина віком до трьох років, а тому вважає за доцільне з метою її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначити їй покарання у виді штрафу та позбавлення волі, звільнивши від відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, що повернуті потерпілій, слід залишити останній.

Згідно зі ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичних досліджень слід покласти на обвинувачену.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.;

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази, що передані потерпілій ОСОБА_4 , залишити останній.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. вартості проведення судово-товарознавчих досліджень.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: