Дата документу 12.05.2016
Справа № 501/3796/15-к

12 травня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду з огляду на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, просить повернути його на доопрацювання.
Потерпіла ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 не заперечували проти клопотання прокурора.
Суд вважає, що кримінальне провадження не підлягає призначенню до судового розгляду за наступними підставами.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 19 вересня 2015 року відносно ОСОБА_6 (т.1, а.с.2), якій надійшов до суду з кримінальним провадженням на новий розгляду зі стадії підготовчого судового засідання після апеляційного розгляду попереднього вироку, згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2016 року.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акту, в ньому відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_6 . Більш того, у ньому зазначено, що ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, викладені обставини злочину у вчиненні якого він підозрюється, але не вказується обвинувачення.
Тобто, ОСОБА_6 обвинувачення не висунуте, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Тому статус ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні - підозрюваний.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті викладення самого обвинувачення явно порушує право ОСОБА_6 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Під час апеляційного перегляду вироку суду, апеляційним судом Одеської області була отримана заява ОСОБА_6 про його незаконне затримання, застосування до нього під час досудового розслідування насильства та психологічного тиску, у зв?язку з чим, апеляційний суд направив прокурору Одеської області копію ухвалу апеляційного суду від 05 квітня 2016 року, для організації належної перевірки наведених обставин та прийняття рішення згідно вимог чинного законодавства.
Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Вергельский проти України» (п.97 рішення від 12.03.2009 року) та в справі «Яременко проти України» (п.57 рішення від 12.06.2008 року), що в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що воно було піддано поганому ставленню з боку суб`єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його розглядати в світлі загального обов`язку держави відповідно до ст.1 Конвенції, вимагає за своїм змістом; щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.
У зв?язку з цим, повертаючи обвинувальний акт, суд вважає за необхідне додатково звернути увагу прокурора на те, що апеляційний суд, перевіряючи заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про незаконне затримання та насильство з боку працівників правоохоронних органів, встановив, що ОСОБА_6 взагалі не затримувався у 2014 році працівниками Іллічівського відділу міліції та до адміністративної будівлі ніколи не доставлявся, а тому у апеляційного суду виникли обґрунтовані сумніви щодо обставин і підстав знаходження ОСОБА_6 в приміщені відділу міліції під час проведення слідчих дій по даному кримінальному провадженню і обставини, на які посилається ОСОБА_6 , є слушними та потребують додаткової перевірки.
Крім того, в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація злочину в якому обвинувачується або підозрюється ОСОБА_6 . Фактично викладено правову кваліфікацію злочину який, на думку прокурора, вчинив ОСОБА_6 .
Тобто, в обвинувальному акті в супереч ст. 62 Конституції України вказується, що ОСОБА_6 скоїв (вчинив) злочин, фактично вважаючи його винуватим до доведення цього в законному порядку і встановлення у обвинувальному вироку суду.
Обвинувальний акт також не відповідає вимогам закону в частині відсутності «мокрої» печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, так як у відповідності до вимог пп.9.5,18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року № 3, офіційний документ, яким є обвинувальний акт, підписується посадовою особою та затверджується печаткою відповідного органу.
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору ОСОБА_3 , яка є старшим групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 19 вересня 2015 року, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути прокурору ОСОБА_3 , старшому групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора у кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1