Єдиний унікальний номер 225/1807/16-к Номер провадження 11-кп/775/863/2016

В И Р О К

Іменем України

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України за апеляцією обвинуваченого,захисника ОСОБА_6 ,прокурора на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Новгородське Дзержинська Донецької області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, пенсіонер, раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.1 ст. 121,69 КК України до 4 років позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а :

22 січня 2016 року потерпілий ОСОБА_9 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де разом із власником вказаної квартири обвинуваченим ОСОБА_7 вживав спиртні напої. Приблизно о 19 годині 30 хвилин того ж дня, між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 виникла словесна сварка через різні особисті погляди кожного з них на політичну обстановку в державі. В процесі сварки останні почали висловлювати образи на адресу один одного.

У подальшому сварка переросла у бійку, в ході якої останні перемістилися до кухні квартири. Перебуваючи у кухні та продовжуючи бійку,потерпілий ОСОБА_9 завдав обвинуваченому ОСОБА_7 удар по тілу, від якого останній впав на підлогу, а потерпілий ОСОБА_9 схилився над ним. Продовжуючи бійку, знаходячись в кухні на підлозі,обвинувачений ОСОБА_7 взяв в руку кухонний ніж та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_9 , що виникли у нього через зазначені обставини, маючи реальну можливість припинити бійку у будь-який інший спосіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому , бажаючи настання таких наслідків, наніс клинком зазначеного ножа одного удару в праву поперекову область та одного удара в область черевної порожнини потерпілому ОСОБА_9 .

В результаті таких злочинних дій, що виразилися в нанесені кухонним ножем чисельних ударів в зазначені частини тіла потерпілого обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 35 від 10 лютого 2016 року проникаючі колото- різані поранення черевної порожнини з пошкодженням передньої стінки поперечної кишки, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Колото-різане поранення м`яких тканин правої поперекової області, що виникло від дії колючо-різучого предмету, яким міх бути ніж, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати, ухвалити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_10 та призначити покарання за ст.121 ч.1 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі. Вказує, що ОСОБА_10 вчинив злочин проти життя і здоров`я людини,що є найвищою соціальною цінністю.Суд першої інстанції безпідставно застосував до призначеного покарання вимоги ст..69 КК України необхідною умовою її застосування є наявність декількох (не менш двох) обставин,що пом*якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,з урахуванням особи виного. ОСОБА_7 своєї вини по ст..121 ч.1 КК України не визнав,тому незважаючи на позитивні данні про особу обвинуваченого,судом не встановлено жодних обставин,що пом*якшують покарання обвинуваченому.Вироком суду встановлено ,що злочин ОСОБА_7 вчинено в стані алкогольного сп*яніння,що є обставиною яка обтяжує.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати справу направити на новий розгляд,тому що суд першої інстанції не взяв до уваги,що потерпілий перший на нього напав,а тілесні ушкодження він спричинив потерпілому захищаючись від його нападу.

Захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та закрити провадження по справі.оскільки ОСОБА_7 діяв у межах необхідної оборони,а тому в його діях відсутній склад злочину передбачений ст..121 ч.1 КК України,тому що у нього був відсутній умисел на завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який підтримав доводи апеляції,та заперечував проти задоволення апеляцій обвинуваченого та його захисника, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 які підтримали доводи своїх апеляцій ,та заперечували проти задоволення апеляції прокурора,, вивчивши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню,апеляції обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають,вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням нового вироку з наступних підстав.

На підставі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами до скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення кримінального процесуального закону; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за ст..121 ч.1 КК України не визнав ,не заперечуючи самого факту нанесення ним вдарів ножем у тулуб потерпілого, пояснив, що у нього був відсутній умисел на завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень,потерпілий перший на нього напав,збив з ніг та почав душити,а він захищаючись спричинив йому тілесні ушкодження.

Незважаючи на ці пояснення, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 прямо вказує на ОСОБА_7 ,який при обставинах, встановлених вироком, спричинив йому тілесні ушкодження,заперечував те,що він намагався душити обвинуваченого.

При огляді ОСОБА_7 лікарем травматологом 23 січня 2016 року тілесних ушкоджень у нього в області шиї не виявлено,що спростовує його твердження про те,що потерпілий намагався його душити,внаслідок чого він був вимушений використати ніж для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

У в з*язку з вищевикладеним, доводи апеляції ОСОБА_7 та його захисника про те,що при обставиних події ОСОБА_7 діяв у межах необхідної оборони необгурнтовані та не заслуговують на увагу, так як підстави для погрози життю обвинуваченого були відсутні,а сталася сварка,яка переросла у бійку.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини події,та прийшов до висновку про винність ОСОБА_7 в спричиненні ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілому,тому колегія суддів вважає,що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Колегія суддів розцінює показання ОСОБА_7 ,в яких він свою вину не визнав, як спробу уникнути кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому, із застосуванням ст. 69 КК України, тому вважає за необхідне вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий.

До такого висновку колегія прийшла виходячи з того, що суд першої інстанції не в достатньому ступені взяв до уваги вимоги ст. 69 КК України, згідно з якою необхідною умовою її застосування є наявність декількох (не менш двох) обставин,що пом*якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,з урахуванням особи винного.

ОСОБА_7 своєї вини по ст..121 ч.1 КК України не визнав,в скоєному не розкаявся,тому незважаючи на позитивні дані про особу обвинуваченого,судом першої інстанці не встановлено жодних обставин,що пом*якшують покарання обвинуваченому і підстави для застосування ст..69 КК України відсутніі

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу винного, який має на утриманні неповнолітню дитину,позитивно характеризується,потерпілий не наполягав на суворому покарні для ОСОБА_7 ; обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , судова колегія визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп*яніння,крім того колегія суддів не вважаючи можливим застосовувати вимоги ст..69 КК України зауважує,що ОСОБА_7 в силу ст..89 КК України вважається не судимим,але притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров*я особи,що на думку колегії суддів характеризує його,як особу, схильну до скоєння злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ст.121 ч.1 КК України.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. ЗУ від 26 листопада 2015 року) слід зарахувати в строк відбуття покарання, строк утримання ОСОБА_7 під вартою з 25 травня 2016 року по 26 жовтня 2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407,409 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,залишити без задоволення,прокурора - задовольнити частково.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

ОСОБА_7 призначити покарання за ст.121 ч.1 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. ЗУ від 26 листопада 2015 року) зарахувати в строк відбуття покарання, строк утримання ОСОБА_10 під вартою з 25 травня 2016 року по 26 жовтня 2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції, залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно та може бути оскаржений в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення,а засудженим у той же строк з моменту отримання копыъ приговора.

Судді: