Справа № 373/735/16-к
В И Р О К
Іменем України
24 травня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 05.04.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Соше-Острівське Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, демобілізованого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч.4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України в тому, що він, будучи призваним Великомихайлівським-Фрунзенським РВК Одеської області під час мобілізації на особливий період, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 31.01.2015 №21 з 30.01.2015 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 21.03.2015 №69 переміщений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення і наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 23.03.2015 №70 призначений на посаду операторатопогеодезиста відділення артилерійської розвідки взводу управління командира 3 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно 26.03.2015 не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) без поважних причин в умовах особливого періоду, а повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_2 лише 02.04.2016, свої службові обов`язки в період з 26.03.2015 по 02.04.2016 не виконував, часом розпорядився на власний розсуд.

В підготовчому судовому засіданні 24.05.2016 року сторони кримінального провадження: прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000044, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі відповідно врученого обвинувального акту і під час досудового розслідування щиро розкаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину.

Сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особи винного, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину у виді, явки із зізнанням, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, зокрема, знаходження його сім`ї у тяжкому матеріальному становищі, беззастережне визнання своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, з урахуванням ст. 69 КК України, узгодили про призначення ОСОБА_5 необхідного й достатнього для його виправлення покарання, а також з метою попередження вчинення ним нових злочинів, яке є більш м`яким, нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 407 КК України, і перейти до іншої міри покарання, у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, що на підставі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 визнав беззастережно, щиро розкаюється, сприяв розкриттю злочину.
У кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладені та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, має можливість виконати, взятих на себе за угодою, зобов`язань, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
З врахуванням умов укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд прийшов до переконання, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним. Укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, і є необхідною та достатньою умовою для виправлення його і попередження вчинення ним нових злочинів та відповідає принципам справедливості і гуманності.
З огляду на викладене, враховуючи думку учасників кримінального провадження про можливість затвердження угоди, яка відповідає вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 24.05.2016 року між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і підписану ними в підготовчому судовому засіданні та захисником ОСОБА_4 , слід затвердити, оскільки підстав для відмови в її затверджені не встановлено і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 травня 2016 року між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000044 від 05.04.2016 року, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання:
за ч.4 ст. 407, 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
СУДДЯ: ОСОБА_1