Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/598/16-к
Провадження № 1-кп/673/48/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду,

у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора- ОСОБА_2 ,

обвинуваченого- ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066 від 29.02.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні сімох дітей, військовослужбовця контрактної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого в силу ст.. 89 КК України

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , з метою шахрайського заволодіння чужим майном, переконав ОСОБА_4 , що він має змогу відремонтувати мобільні телефони та планшет, не маючи наміру виконувати свої обіцянки, шляхом обману, протягом грудня 2015 року перебуваючи в будинку останньої, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , заволодів електронним планшетом марки «Lenovo», моделі «Ideal Tab S 6000-H», в корпусі чорного кольору, вартістю 2536грн.49коп., сенсорним мобільним телефоном «Prestigio» «Multi Phone PAP 5500 DUO» в корпусі червоно-чорного кольору, вартістю 850грн., сенсорним мобільним телефоном марки «LG», моделі «Р-715», в корпусі темно-червоного кольору, вартістю 1197 грн. 80 коп., чим заподіяв ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 4583 грн.49 коп.

Крім того, на початку січня 2016 року ОСОБА_3 переконав ОСОБА_4 надати йому грошові кошти в загальному розмірі 3000 грн. для купівлі військового одягу. Одразу після цього, не маючи наміру та можливості виконати свої обіцянки, шляхом обману, заволодів коштами ОСОБА_4 в сумі 3000грн., чим спричинив їй матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину свою в скоєнні даних злочинів визнав повністю і про обставини та мотиви скоєного дав показання аналогічні описовій частині вироку. При цьому, вказав, що тривалий час знає ОСОБА_4 та перебував з нею у дружніх стосунках. Періодично в грудні 2015 року їздив до потерпілої додому, де запропонував надати йому, з метою полагодження, два мобільні телефони та електронний планшет, на що остання погодилася. Забравши вказане майно, спочатку мав намір його повернути потерпілій, але через декілька днів відніс їх до ломбарду, а отриманні кошти витратив на власні потреби. Крім того, на початку січня 2016 року повторно звертався до ОСОБА_4 з метою позичити кошти, на що остання погодилася. З цією метою, ОСОБА_4 передала спочатку 1500грн. та через декілька днів ще 1500грн. Частину вказаних коштів витратив на придбання одягу для військової служби, а решту витратив на власні потреби. В скоєному щиро розкаюється. Вимоги цивільного позову визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 винність його підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , згідно яких остання підтвердила, що на протязі грудня 2015 року передала за місцем проживання своєму знайомому ОСОБА_3 два мобільні телефони та електронний планшет, оскільки останній пообіцяв здійснити їх ремонт. На початку січня 2016 року зверталася неодноразово до обвинуваченого з проханням повернути вказане майно, проте останній запевняв, що всі речі перебувають на ремонті. В подальшому зрозуміла, що ОСОБА_3 вводить її в оману, оскільки виявила свій телефон у користуванні іншої людини. Крім того, на початку січня 2016 року, під час зустрічі із ОСОБА_3 , останній попросив терміново позичити йому кошти на строк 10 днів. З цією метою, вона перший раз передала 1500грн., а через кілька днів знову передала для ОСОБА_3 1500грн., частину з яких взяла в борг у сусідки, а решту у своєї сестри. Зі слів матері ОСОБА_3 зрозуміла, що останній не має наміру повертати вказані кошти. Після цього, ОСОБА_3 уникав зустрічей та розмов по телефону. Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 3850грн. підтримує та просить його задоволити в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинах, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 за епізодом заволодіння майном ОСОБА_4 у вигляді двох мобільних телефонів та електронного планшета суд кваліфікує за ч. 1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Крім того, дії ОСОБА_3 за епізодом заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України як шахрайство вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що ОСОБА_3 відповідно до ст.. 12 КК України вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості відповідно.

За матеріалами справи обвинувачений характеризується посередньо, працює, має на утриманні сімох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує конкретні обставини провадження, особу обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_4 , тому приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу, в межах санкцій статтей особливої частини Кримінального кодексу України ближче до мінімальних.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3850 грн., які являють собою збитки заподіянні злочином, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладене, суд вважає, вимоги цивільного позову обґрунтованими, а їх розмір доведеним, що в свою чергу не оспорюється обвинуваченим, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 351 грн.84 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України за якими призначити покарання:

за ч.1 ст. 190 КК України- у виді штрафу 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680грн. ;

за ч.2 ст. 190 КК України- у виді штрафу 65 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1105грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу 65 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1105грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволити.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІПН № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином 3850 (три тисячі вісімсот п?ятдесят) грн.

Після набрання вироком законної сили:

-речові докази- електронний планшет марки «Lenovo», моделі «Ideal Tab S 6000-H» та сенсорний мобільний телефон марки «LG», моделі «Р-715», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 вважати повернутими за належністю;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 351 грн.84 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1