Справа № 343/1699/16-к
Провадження № 11-кп/779/473/2016
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду від 14 вересня 2016 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання,-

в с т а н о в и л а :
вказаною ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, засудженого вироком

Апеляційного суду Закарпатської області від 13.06.2003 року на 16 років позбавлення волі,

задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від призначеного вказаним вироком покарання на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 3 дні.

Своє рішення суд мотивував тим, що за час відбування покарання ОСОБА_7 неодноразово заохочували за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а стягнення, які були на нього накладені, погашені у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі прокурор покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, просить постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання. Вважає, що суд не взяв до уваги ті обставини, що 26.04.2016 року ОСОБА_9 вчинив дисциплінарний проступок, а саме, перебуваючи на контрагентському об`єкті МПП Таля, вжив алкогольні напої, тобто вчинив грубе порушення режиму відбування покарання, за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді поміщення в дисциплінарний ізолятор терміном на 10 діб, що свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення, хоча у подальшому вказане дисциплінарне стягнення було достроково знято.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який просив залишити без змін ухвалу суду, перевіривши матеріали заяви та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2003 року ОСОБА_9 був засуджений вироком Апеляційного суду Закарпатської області за ч.3 ст.115, ч.3 ст.185 КК України на 16 років позбавлення волі. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2015 року засудженому ОСОБА_7 замінено не відбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на строк 3 роки 19 днів. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2015 року засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання за правилами ст.72 КК України час слідування його під вартою до Долинського ВЦ №118 з 08 жовтня 2015 року по 23 листопада 2015 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі. Ухвалою Долинського районного суду від 29 січня 2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 27 жовтня 2002 року по 22 липня 2003 року у строк покарання, призначеного за вище вказаним вироком.

Розглядаючи по суті заяву ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, задовольнивши його.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину. Фактично відбута частина терміну покарання становить 14 років 8 місяців 27 днів, 3/4 частини терміну покарання - 27.10.2014 р., фактично невідбута частина терміну покарання засудженого ОСОБА_7 станом на 14 вересня 2016 року становить 1 рік 3 місяці 3 дні.

З характеристик засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній під час тримання в СІЗО м. Ужгород не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 25.09.2003 р. відбував покарання у Замковій ВК (№ 58). Був працевлаштований в майстерні установи. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено два дисциплінарні стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочення не оголошувались. З 13.08.2008 р. відбував покарання у Личаківській ВК (№ 30). Був працевлаштований на виробництві установи у дільниці по виготовленню борошна. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що були накладені три дисциплінарні стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, оголошувалось 11 заохочень. З 05.03.2015 р. відбував покарання у Держівській ВК (№110). Був працевлаштований днювальним кімнат побачень. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувалось 1 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Чистий, охайний, дбайливо ставиться до майна установи, приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Духовне відродження".

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 30.11.2015 року прибув в Долинський виправний центр (№118). З грудня 2015 року працевлаштований на дільниці МПП "Таля", пізніше працював на контрагентському об.єкті ТзОВ "Ромен Долина Плюс", в даний час - різноробочим в Долинському ВЦ.

Судом враховано позитивні характеристики засудженого та його заохочення за сумлінне ставлення до праці, 26.04.2016 року ОСОБА_9 вчинив дисциплінарний проступок, а саме, перебуваючи на контрагентському об`єкті МПП Таля, вжив алкогольні напої, тобто вчинив грубе порушення режиму відбування покарання, за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді поміщення в дисциплінарний ізолятор терміном на 10 діб, однак у подальшому вказане дисциплінарне стягнення було достроково знято.

За таких обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора необґрунтованими, а тому вона не підлягає до задоволення.

Покликання прокурора про те, що ч.3 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що стосовно засудженого, відносно якого згідно ст.ст.81, 82 КК України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м,яким, за клопотанням органу або установи виконання покарань у місячний термін яка надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством, тому, на думку прокурора, суд необґрунтовано вирішив питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 за його заявою, є необґрунтованим.

Так, відповідно до ч.1 ст.539КПК України, питання , які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням… в тому числі засудженого.

Щодо сплати судових витрат засудженим ОСОБА_7 , то суд належним чином мотивував тим, що в матеріалах особової справи наявні довідки, з яких вбачається, що виконавчі листи на адресу установи не надходили, тому за відсутності виконавчих листів стягнення коштів стало неможливим.

Отже, суд першої інстанції належно обґрунтував та мотивував в ухвалі про підстави умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду від 14 вересня 2016 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4