Справа № 461/584/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/806/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 17 травня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-н України, українець уродженець м.Луцька Волинської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

останні рази - вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2011 року за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі; 27.09.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, звільнений у зв`язку з відбуттям покарання,

засуджений за ч.2 ст.15- ч.2 ст.186 України на 4 роки позбавлення волі ;

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з 08.01.2016 року.

Зараховано ОСОБА_8 на підставі ст.72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення в період з 08.01.2016р. до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИЛА :

за вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 08.01.2016 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи поблизу будинку по вул. Пантелеймона Куліша, 4 у м. Львові, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи в групі із двома невстановленими слідством особами, застосовуючи насильство, шарпаючи за одяг та штовхаючи ОСОБА_9 в той час як один із невідомих наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_10 , відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_10 марки «Аlсаtеl» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 та ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 2000 грн., який знаходився у ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_8 намагався втекти з місця події, однак, свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 покликається на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та невідповідність призначеного покарання. Вважає, що потерпілий ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 давали суперечливі покази, тому до них слід ставитись критично. Вказує також, що, будучи у м.Львові 08.01.2016р., бачив, як на хлопця з дівчиною напали двоє невідомих, він втрутився в цей конфлікт, під час конфлікту у дівчини з руки випав мобільний телефон, який підняв невідомий і почав втікати. Він побіг за ним зловив невідомого і забрав в нього телефон, хлопець побіг дальше, а він підійшов до дівчини і віддав їй телефон, після чого його затримала поліція. Осіб, які напали на потерпілих він не знає. Також судом не було досліджено куртку, в якій він був одягнутий. Крім того, в матеріалах провадження відсутні протоколи очних ставок з потерпілим та свідками, протокол слідчого експерименту з його участю, протокол медичного огляду потерпілого. Вважає, що по справі відсутні об`єктивні докази, які б стверджували його вину у вчиненні злочину, а тому просить вирок суду відносно нього скасувати та виправдати його.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вказує, що судом не досліджено відеозаписи з місця події, які були зафіксовані поліцією, на місце події не було викликано слідчо-оперативну групу та місце події не оглядалось, з телефону не було знято відбитків пальців. Заява ОСОБА_8 про відвід судді була відхилена. 17.05.2016р. під час судового засідання ОСОБА_8 був видалений із залу суду головуючим та подальший розгляд справи проводився без його участі. Такими своїми діями суддя позбавив ОСОБА_8 прав, передбачених ст.42 КПК України, він не зміг в судовому засіданні доводити свою невинність, його було позбавлено участі в судових дебатах, а також не надано йому останнього слова, чим було порушено його права, передбачені ст.ст.363,364,365,376 КПК України.

За таких обставин просить вирок відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити у вказаному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції. Змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку , перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг , колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Матеріалами справи, зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, вина ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при вказаних у вироку обставинах, повністю доведена, хоча він її не визнав та пояснив в судових засіданнях місцевого суду, що в ніч з 7 на 8 січня 2016 року він перебував в центрі міста Львова та побачив, як до дівчини та хлопця ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) підбігли двоє невідомих, один з яких ромської національності, та почали бити потерпілого, від чого останній впав. Дівчина одного з них схопила, а другий хотів нанести їй удар. Він почав рознімати їх та відштовхнув одного з нападників. Натомість дівчина чомусь намагалася вдарити його, під час чого у неї випав мобільний телефон. Один з нападників схопив телефон та побіг, на що ОСОБА_8 наздогнав його, забрав телефон та віддав дівчині. Коли підїхала поліція, дівчина повідомила їм, що це саме він намагався викрасти телефон. Після чого був затриманий поліцейськими. Зазначив, що він не викрадав телефон, а, навпаки, хотів його повернути.

Суд першої інстанції дав належну оцінку цим запереченням засудженого ОСОБА_8 , не надавши їм віри, оскільки такі спрямовані на уникнення від відповідальності за скоєне, вони суперечать іншим об`єктивним доказам по справі, які місцевим судом у встановленому порядку були досліджені та підставно прийняті до уваги.

Так, показаннями в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що у вказаний в обвинуваченні час в ніч з 7 на 8 січня він разом з ОСОБА_9 йшли по вул. П. Куліша у м. Львові. Остання тримала телефон потерпілого «Аlсаtеl» та слухала музику. До них підійшли троє осіб: спочатку підбіг чоловік ромської національності та почав шарпати потерпілого. В цей час ззаду підійшли ще двоє, та один з них штовхнув його, від чого він впав та на деякий час втратив свідомість. Коли отямився, поряд вже нікого не було, не було також телефону. Він почав шукати ОСОБА_9 . Спільно з Бойко Вітою, подругою ОСОБА_9 , до якої він звернувся, вони ОСОБА_9 знайшли біля оперного театру. Там вже перебував наряд поліції та знаходився ОСОБА_8 в кайданках, а телефон був в руках ОСОБА_9 .

Крім того вина ОСОБА_8 у скоєному ним кримінальному правопорушенні стверджується показами свідків :

- ОСОБА_9 , яка показала, що в ніч з 7 на 8 січня 2016 року вони зі своїм хлопцем ОСОБА_10 ходили до банкомату в ТЦ «Магнус». Поверталися по вул. Куліша, де до них підбіг чоловік ромської національності та почав штовхати ОСОБА_10 , шарпати його за одяг. В цей же час ззаду підбігло ще двоє чоловіків, одним з яких був ОСОБА_8 . Впевненість свідка у тому, що це був саме обвинувачений ОСОБА_13 , полягає в тому, що саме він вирвав у неї з рук мобільний телефон «Аlсаtеl». Вона схопила ОСОБА_8 за куртку. Після цього ОСОБА_8 зробив вигляд, що передав телефон іншому чоловіку, ромської національності, однак насправді залишив його у себе. Чоловік ромської національності побіг в бік оперного театру, за ним і ОСОБА_8 побіг в цей же бік. Третій чоловік одразу десь пропав, в яку сторону він побіг, вона не бачила. Вона побігла за ОСОБА_8 . Біля ТЦ «Магнус» про те, що сталося вона повідомила незнайомим особам, які також стали наздоганяти ОСОБА_8 та спіймали останнього біля будівлі оперного театру. В цей час поруч проїздила машина патрульної поліції. Поліцейська машина зупинилася та після її пояснень поліцейські затримали ОСОБА_8 ;

- ОСОБА_14 , яка показала, що під час патрулювання міста в ніч з 7 на 8 січня 2016 року на перехресті вулиць Городоцької та Шпитальної вони з іншим інспектором ОСОБА_12 помітили натовп людей. Підїхавши до них, зясували у ОСОБА_9 , що ОСОБА_8 відкрито викрав телефон. На момент прибуття телефон був вже в руках ОСОБА_9 , оскільки люди змусили ОСОБА_8 повернути його. Від місця зупинки біг інший чоловік в голубих джинсах, і хлопці, що зупинили ОСОБА_8 повідомили: «ще один побіг», вказуючи на чоловіка в голубих джинсах. ОСОБА_9 чітко та конкретно пояснила, що це саме ОСОБА_8 вирвав у неї з рук мобільний телефон, а двоє інших вдарили її хлопця ОСОБА_10 , якому цей телефон належить. ОСОБА_8 був одягнений в темний одяг;

- ОСОБА_12 , який показав, що вони спільно з ОСОБА_14 здійснювали патрулювання. На вул. Городоцькій побачили натовп людей (7-10 чоловік), які затримали ОСОБА_8 , в той час як інший чоловік в голубих джинсах втікав з цього місця. Зупинившись, вислухавши пояснення ОСОБА_9 , він застосував кайданки до ОСОБА_8 . Вказуючи на ОСОБА_8 , як на особу, яка викрала у неї телефон, ОСОБА_9 не плуталась та була у цьому впевнена . ОСОБА_8 був одягнений в чорну куртку та штани темного кольору.

Крім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_8 стверджується :

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.01.2016 року, де зафіксовано те, як потерпілий ОСОБА_10 на вул. Куліша пояснив та показав на місцевості обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.01.2016 року за участі ОСОБА_9 , в ході якого остання пояснила та показала на місцевості обставини подій 08.01.2016 року;

- даними протоколу огляду предмету від 08.01.2016 року, де зазначено що предметом огляду є куртка матерчата чорного кольору, яка була вилучена у ОСОБА_8 ;

- даними протоколу огляду предмету від 08.01.2016 року, де зафіксований огляд належного потерпілому ОСОБА_10 мобільного телефону «Alcatel» моделі «One Touch 5020D»;

- даними протоколу огляду місця події від 08.01.2016 року, в ході якого була оглянута ділянка місцевості, де стався напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та затримання ОСОБА_8 .

Вищенаведеним спростовуються доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що потерпілий ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 давали суперечливі покази, а тому до них слід ставитись критично, оскільки, на думку колегії суддів, потерпілий і свідки давали в судовому засіданні послідовні покази, які не суперечать обставинам справи. Підстав оговорювати обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілим та свідками не встановлено. Докази вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є об`активними, зібраними з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав визнавати їх недопустимими колегія суддів не знаходить.

Щож стосується доводів адвоката ОСОБА_7 у його апеляційній скарзі про те, що обвинувачений ОСОБА_8 був видалений із залу суду головуючим та подальший розгляд проводився без його участі, чим було позбавлено його прав, передбачених ст.42 КПК України, то, на думку колегії суддів, головуючий по справі підставно, в порядку передбаченому ст.330 КПК України, видалив ОСОБА_8 із залу судового засідання на весь час судового розгляду, оскільки ОСОБА_8 порушувався порядок у судових засіданнях 10.02.2016 року та неодноразово 17.05.2016 року. Порушення права на захист відносно обвинуваченого ОСОБА_8 при цьому не встановлено,оскільки на час його відсутності в судовому засіданні 17 травня 2016 року його інтереси захищав адвокат ОСОБА_7 у встановленому законом порядку, а докази покладені в основу оскаржуваного вироку / зокрема, показання потерпілого, свідків/ досліджувались судом першої інстанції з участю обвинуваченого ОСОБА_8 .

Таким чином суд першої інстанції дав належну оцінку всім зібраним по справі об`єктивним доказам, які з достовірністю стверджують вину засудженого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України .

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 правильних висновків суду не спростовують.

Визначене місцевим судом покарання є, на думку колегії суддів, необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.376,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 17 травня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_15 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання включити строк перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в установі попереднього ув`язнення в період з дня затримання 08.01.2016 року до набрання вироком законної сили 12.09.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Головуючий:

Судді: