Справа № 524/1104/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці угоду про визнання винуватості між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000071 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ярке Поле, Кіровського району, АР Крим, громадянина України, українця, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
25.09.2000 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.206 на 1 рік позбавленні волі. Застосувавши ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 170,00 грн. Відомості про сплату штрафу відсутні;
21.07.2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України (в редакції 2001 року) на 2,6 роки позбавлення волі. Відбував в Полтавській ВК № 64. Звільнений умовно-достроково 17.05.2006 року за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.05.2006 із застосуванням ст.81 КК України; не відбутий строк покарання: 8 місяців 11 днів;
27.10.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186 КК України. Справу закрито на підставі ст. 7, 248 КПК України, ст. 48 КК України;
05.11.2009 року Судакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавленні волі. Відбував в Сімферопольській ВК № 102. Звільнений умовно-достроково 20.02.2013 року за постановою Залізничного районного суду м. Сімферополь від 12.02.2013 року із застосуванням ст. 81 КК України; не відбутий строк покарання: 5 місяців 24 дні. Відповідно до ст. 89 КК України судимість не погашено; '
01.10.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавленні волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000071 внесеного до Єдиного реєстру досудових розсслідувань 05.01.2016 року встановлено, що в грудні 2015 року, точного періоду та часу проведеним досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Кременчуці Полтавської області, без передбаченого законом дозволу, у невстановленої слідством особи, придбав ручну осколкову гранату дистанційної оборонної дії марки «Ф-1» в чавунному корпусі з повздовжніми і поперечними борозенками і запалом марки «УЗРГМ2», яка відноситься до бойових припасів вибухової дії, після чого, усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів та його караність, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, переніс та зберігав її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з невстановленою метою.
Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В продовження своєї злочинної діяльності, маючи намір на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_5 , 05.01.2016року близько 20:45 год., перебуваючи на міжповерховому майданчику між 2 та 3 поверхами під`їзду №1, буд. АДРЕСА_2 , діючи з прямим злочинним умислом, грубо порушуючи громадський порядок, із мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих в суспільстві правил і норм поведінки, дістав з кишені свого одягу ручну осколкову гранату дистанційної оборонної дії марки «Ф-1» із запалом марки «УЗРГМ2», яку приніс із дому, тобто предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, витягнув із запалу запобіжну чеку з кільцем і кинув цю гранату під двері квартири АДРЕСА_3 , в результаті чого стався вибух, чим створив реальну загрозу для життя та здоров`я громадян. В результаті вибуху утворилися уламки, які, згідно висновку експерта № 7 від 27.01.2016 року, є осколками і частинами боєприпасу - ручної осколкової гранати «Ф-1» промислового вироблення, якими було пошкоджено: вхідні двері до квартир АДРЕСА_4 , стіни під`їзду та вибито скло у вікнах під`їзду.
Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку (хуліганство) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, загально небезпечним способом.
Окрім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням період та час, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах та у невстановленому місці на березі річки Сухий Кагамлик, неподалік від вул. Вершигори в м. Кременчуці, знайшов кущ рослини коноплі, яка, відповідно до положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року № 770, таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, віднесена до засобу, обіг якого заборонено. В цей невстановлений період у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу, зірвав з гілок вказаної рослини листя та суцвіття, які переніс до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив, частково подрібнив, шляхом перетирання, та зберігав без мети збуту.
07.01.2016 року, в проміжок часу з 08:00 год. до 10:15 год., працівниками поліції, при проведенні санкціонованого судом обшуку приміщення квартири АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_5 , в кладовій кімнаті виявлено та вилучено полімерний прозорий пакет, повністю заповнений фрагментом рослини зеленого кольору з бутонами в зернах у висушеному стані зі специфічним запахом, прозорий полімерний пакет на швидкозшивачі, повністю заповнений речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному і подрібненому стані зі специфічним запахом та паперовий згорток з прозорим полімерним пакетом на швидкозшивачі зсередини, частково заповнений речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному і подрібненому стані зі специфічним запахом, які він незаконно придбав, виготовив та зберігав в своєму помешканні без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 41 від 13.01.2016 року: «Речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 31,587 г., 155,898 г., 9,236 г. та 5,401 г. Загальна маса канабісу, на суху речовину, становить 202,122 г. Насіння є дозрілим насінням коноплі. Дозріле насіння коноплі до наркотичних засобів не відноситься».
Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
24.02.2016 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000071 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, та погодився на покарання:
-за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.10.2014 року, призначивши остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного. Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про винуватість між обвинуваченим та прокурором.
Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої, середньої тяжкості та тяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.ст.470,472 КПК України.
З огляду на вище викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 24.02.2016 року про визнання винуватості між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
долю речових доказів в даному кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314,373,374, 475 КПК України , суд
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 24 лютого 2016 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання:
-за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.10.2014 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07.01.2016 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Речові докази: полімерний пакет №0595360, в якому знаходяться важель, який є частиною накольного механізму запалу типу УЗ-РГМ-2 до ручних осколкових гранат, та осколками корпусу гранати Ф-1 промислового виготовлення; полімерний пакет №0595359, в якому міститься кільце з запобіжною чекою, які є складовими частинами накольного механізму запалу типу УЗРГМ-2 до ручних осколкових гранат; полімерний пакет до висновку експерта №132 від 28.01.2016 року, в якому містяться: 1 патрон, який є боєприпасом проміжним військовим патроном калібру 5,45х39 ; 7 патронів, які до категорії боєприпасів не відносяться, а є холостими патронами калібру 5,45; 1 патрон, який до категорії боєприпасів не відноситься, а є патроном кільцевого запалення до будівельно-монтажних пістолетів СМП-1, СМП-3а, СМП-3м; 1 патрон, який є бойовим припасом мисливським патроном 12-го калібру; паперовий пакет до висновку експерта №8, в якому міститься пакет з штукатуркою зі слідами вибухової речовини на основі тротилу, та пакет , в якому міститься штукатурка (контрольний зразок); 3 полімерні пакети з речовиною рослинного походження у висушеному стані, 2 з`єднані між собою металеві предмети кільцеподібної та скобоподібної форм, зовні схожі на чеку ручної гранати; пакет з трьома полімерними пакетами з наркотичним засобом -канабіс загальною вагою 202,122 грами знищити у встановленому діючим законодавством порядку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст..394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський райсуд м. Кременчука шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: