печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі перекладача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

затриманого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :
До Печерського районного суду м. Києва 24.09.2016 надійшло вказане клопотання про застосування тимчасового арешту до вирішення питання про видачу (екстрадиційний арешт) та фактичну передачу компетентним органам Республіки Узбекистану затриманого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні затриманий просив відмовити, пославшись на намір отримати в Україні притулок, внаслідок політичного переслідування у Республіці Узбекистан.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на невідповідність клопотання про тимчасовий арешт вимогам п. 2 ч. 4 ст. 583 КПК України та підтримав думку затриманого з приводу його права на подання документів з метою отримання політичного притулку в Україні.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та дослідивши матеріали якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування прокурора, думку захисника та затриманої особи, відносно якої розглядається клопотання, дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_6 розшукується компетентними органами для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159 (посягання на конституційний лад), ч. 1 ст. 244 (масові заворушення) Кримінального кодексу Республіки Узбекистан.

На підставі інформування УЗНД ГУ СБ України в Україні ІР/7650/16/Е11/20446/FF10/А1/3 від 15.09.2016 за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, 3-А уповноваженою службовою особою ГУ СБУ у м. Києві та Київській області старшим оперуповноваженим 1 сектору 2 відділу ОСОБА_7 , у порядку ст. ст. 208, 582 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд, який розшукується іноземною державою Республікою Узбекистан, громадянином якої він є, що підтверджується паспортом громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 , виданий 28.06.2001 Міністерством внутрішніх справ.

На території України перебував на підставі посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 , видана 14.08.2009 безстроково Відділом ГІРФО Залізничного РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 3 ст. 159 (посягання на конституційний лад) КК Республіки Узбекистан відповідає злочину, передбаченому ч. 2 ст. 109 КК України, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 244 (масові заворушення) КК Республіки Узбекистан відповідає злочину, передбаченому ч. 1 ст. 294 КК України і являється екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше року позбавлення волі. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не закінчився.

У зв`язку із зазначеним, вбачається, що на даний момент є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , оскільки застосування до нього тимчасового арешту до вирішення питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки України є доцільним запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_8 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам іноземної держави.

Статтею 1 КПК України визначено складові частини Кримінального процесуального законодавства України, до яких належать відповідні положення Конституції України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цей Кодекс та інші закони України.

За нормою ч. 4 ст. 4 КПК України, при виконанні на території України окремих процесуальних дій за запитом (дорученням) компетентних органів іноземних держав у рамках міжнародного співробітництва застосовуються положення цього Кодексу. На прохання компетентного органу іноземної держави під час виконання на території України таких процесуальних дій може застосовуватися процесуальне законодавство іноземної держави, якщо це передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого міжнародного договору України за умови, що дане прохання не суперечить законодавству України.

10.11.1994 Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка набула чинності для України 14.04.1995 і застосовується у відносинах України з державами членами Співдружності Незалежних Держав, зокрема Республікою Узбекистан.

Згідно з ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. 56, ч.ч. 1, 2 Конвенції встановлено, що договірні сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання. Видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.

Видача осіб не провадиться за виключних умов, перелік яких визначено ч. 1 ст. 57 вказаної Конвенції.

Після одержання вимоги запитувана договірна сторона держава за договором негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена, відповідно до ст. 60 Конвенції.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 61 вказаного Міжнародного договору, особа може бути затримана і без клопотання, передбаченого в пункті 1 цієї статті, якщо маються передбачені законодавством підстави підозри, що вона зробила на території іншої договірної сторони держави-підписанта злочин, що тягне за собою видачу.

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу, як визначено ч. 8 ст. 584 КПК України.

Відповідно до ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Обставин, які би тягли за собою відмову в екстрадиції ОСОБА_6 і як, наслідок, виключали би можливість застосування до нього тимчасового арешту, судом при розгляді клопотання не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ст.ст. 376, 583, 584 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 про застосування тимчасового арешту громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд, громадянина Республіки Узбекистан, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Узбекистан, однак на строк не більше 40 (сорока) днів, починаючи з дня затримання 22.09.2016, а саме до 31.10.2016 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1