Справа № 383/270/16-к .
Провадження №1-кп/383/61/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000142 від 15.03.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фрунзе Сокулукського району Республіка Киргизія, киргиза, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, маючого базову загальну середню освіту, раніше судимого:

04.07.2000 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1, ст. 44 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки;

10.10.2011 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

22.12.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання з Райківецької виправної колонії № 78 Хмельницької області.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 15 березня 2016 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де в подальшому сів розпивати спиртні напої з господарем будинку та іншими гостями, які також перебували в будинку. Близько 16 години, цього ж дня ОСОБА_5 за раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, скориставшись тим, що господаря не було в будинку та гості спали на ліжку підійшов до дерев`яної тумби, на якій знаходилася куртка та дістав з правої кишені гроші в сумі 500 гривень купюрами номіналом по 20 гривень, які поклав до кишені своєї куртки та вийшов з приміщення будинку.

Викрадені гроші ОСОБА_5 обернув у свою власність, розпорядившись ними на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 500 гривень.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

24 березня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0000142 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 .

Обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, це щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує покарання, передбачені ст.67 КК України вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Також разом з обвинувальим актом до суду надійшла угода про примирення від 24.03.2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення від 24.03.2016 року. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_4 жодних претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має, останній, попросив у нього пробачення та щиро розкаявся у скоєному. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим терміном на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норм КПК та КК України, не заперечував проти затвердження угоди, погодився з призначенням обвинуваченому узгодженого в угоді покарання та вирішенням інших, передбачених угодою, питань.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ньому міру покарання. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення обвинуваченому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 також просив суд угоду затвердити, зазначивши, що дійсно обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений просив у нього вибачення за скоєне правопорушення та щиро розкаявся. Потерпілий вибачив обвинуваченого та згоден на визначену в угоді міру покарання для ОСОБА_5 , наслідки укладення та затвердження угоди про примирення потерпілому зрозумілі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим на відповідність вимогам, встановленим ст.ст. 471, 472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_4 . Потерпілий та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, п. 1 ст. 473 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд у ході розгляду угод перевіряє їх на відповідність вимогам, встановленим ст.ст. 471,472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення або визнання вини.

Відповідно до пояснень обвинуваченого та потерпілого суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого за місцем проживання.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Відтак, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473- 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24.03.2016 року про примирення в межах кримінального провадження №0000142 від 15.03.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 24.03.2016 року покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з іспитовим терміном на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_4 , що, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Також, роз`яснити що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1