Справа № 689/974/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2016 р. смт. Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ярмолинці, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, невійськовозобов`язаного, працюючого комірником ПП «Росток», одруженого, має дві малолітні дитини, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
01 квітня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з колишньою дружиною ОСОБА_6 про відвідування ним їх малолітнього сина, на власному автомобілі з метою відвідати свого малолітнього сина приїхав до господарства ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_2 .
Цього ж дня близько 16 год. під час відвідування свого сина ОСОБА_4 , перебуваючи на вищевказаному господарстві, хотів вивести сина з нього та посадити у свій автомобіль, на що ОСОБА_6 заперечила. ОСОБА_4 направився з сином до автомобіля і між ним та ОСОБА_6 виникла суперечка з приводу дій ОСОБА_4 .
В ході суперечки поведінка ОСОБА_6 , яка намагалась забрати у ОСОБА_4 сина, тримала його за руку, обурила останнього та викликала у нього умисел спрямований на нанесення їй тілесних ушкоджень, реалізовуючи який, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля ОСОБА_6 , декілька разів штовхнув її ліктем в сторону від себе після чого, умисно наніс їй один удар ліктем правої руки в ділянку грудної клітини, внаслідок чого остання впала на землю.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , умисно спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді 4 синців в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо-підпаховою лініями, 1 синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що
01.04.2015 року близько 15 год. 30 хв. він за домовленістю з потерпілою прийшов до сина, потерпіла вивела сина, була погана погода і він хотів посадити його в машину, потерпіла почала його видирати, надійшов її співмешканець та побив його, після чого він викликав міліцію. Вказав, що конфлікт відбувся біля машини, а не на подвір`ї.
Також вказав, що тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не завдавав, а також те, що знав що вона була вагітна.
Цивільний позов обвинувачений не визнав в повному обсязі, просив відмовити в його задоволені.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість та інші обставини вчиненого кримінального правопорушення підтверджуються наданими сторонами доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 01.04.2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_10 приїхав до дитини, хотів посадити дитину в машину, схопив сина, ображав її, кілька разів сильно штовхнув її в ліве плече ліктями і один раз вдарив в область грудної клітки, від чого вона впала на лівий бік. Вказала, що це відбувалося на подвір`ї і це бачили її мама та співмешканець ОСОБА_11 , який після цього дав ОСОБА_10 ляпаса.
Цивільний позов потерпіла підтримала, вказала, що тоді перебувала на 8-му місяці вагітності, пережила стрес, боялася за сина і за ненароджену дитину, вказала, що після інциденту ОСОБА_10 не вибачався перед нею та не намагався відшкодувати заподіяну шкоду.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є матір`ю потерпілої, і що в той день, точної дати свідок вказати не змогла, ОСОБА_10 приїхав до них п`яний, хотів забрати дитину і сховати, на подвір`ї він почав з дочкою дертися за дитину, штовхав її і вдарив її ліктем, вона впала на землю, на коліно і лікоть. Мельник побачив це і вдарив ОСОБА_10 . Вона забрала дитину і пішла.
Вказала, що коли почався конфлікт, вона була на веранді, і коли почула крики, вийшла забрати дитину та бачила як ОСОБА_10 штовхав і вдарив ліктем дочку.
Після цього дочка плакала і переживала, в неї були синці на лівій стороні.
Свідок ОСОБА_13 вказав, що ОСОБА_9 є його співмешканкою і що 01.04.2015 року побачив як ОСОБА_10 , будучи в той день п`яний, штовхав ОСОБА_9 , потім вдарив її і вона впала на лівий бік, удар був правим ліктем в груди. В цей час виходила теща і забирала дитину. Свідок вказав, що побачивши це, вдарив ОСОБА_10 , також вказав, що на другий день в потерпілої були синяки на грудях, на плечі і на нозі, вона плакала. Вказав, що даний конфлікт відбувався на подвір`ї.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_10 є її братом і що 01.04.2015 року близько 16 год. він їй подзвонив і сказав, що ОСОБА_11 його побив і вони з чоловіком приїхали туди. Свідок вказала, що про самі події їй відомо зі слів брата і що їх очевидцем вона не була.
Крім того, вина ОСОБА_4 у скоєному підтверджується і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 16.11.2015 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 , на місці, а саме, на власному подвір`ї в АДРЕСА_2 , показала, як ОСОБА_4 наніс їй декілька легких ударів та один удар ліктем правої руки в ділянку грудної клітини, також показала як вона від даного удару впала на землю на лівий бік (а.к.п.62-68).
З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 16.11.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_12 , на місці, на господарстві в АДРЕСА_2 , вказала на своє місце розташування та місце, де ОСОБА_10 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , показала, як ОСОБА_10 під час сварки наніс удар
ліктем правої руки в ділянку грудної клітини її дочки і вона впала на землю на лівий бік (а.к.п.69-75).
З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 16.11.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_13 , на місці, на господарстві в АДРЕСА_2 , відтворив як ОСОБА_10 наніс один удар ліктем в ділянку
грудної клітини ОСОБА_9 , та показав як вона впала на землю на лівий бік (а.к.п.76-82).
З висновку експерта № 91 від 08.04.2015 року вбачається, що у ОСОБА_6 виявлено такі тілесні ушкодження: 4 синці в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо-підпахвинною лініями розмірами 1,5x1,5см, 1,5x2см, 2x2см, 3x3см, 1 синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні розміром 5x3см.
Дані тілесні ушкодження судячи по характеру їх загоєння, можуть мати давність утворення в межах 5,6,7 діб від моменту заподіяння до огляду проведеного 07.04.15р.
Тілесні ушкодження у вигляді 4 синців в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо- підпахвинною лініями - могли утворитись, як від окремих 2-4-х травматичних дій тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, так і від травматичної дії якогось тупого твердого предмету можливо із переважаючою контактуючою поверхнею, яким могла бути і кисть руки сторонньої особи, так і при можливому співударі вказаною ділянкою до якогось тупого твердого предмету (предметів).
Тілесне ушкодження у вигляді 1 синця в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні розміром 5х3см - могло утворитись від травматичної дії тупого твердого предмету можливо із обмеженою контактуючою поверхнею або при падінні з висоти власного зросту та ударі вказаною ділянкою до тупого твердого предмету.
Виявлені при судово-медичній експертизі у потерпілої ОСОБА_6 тілесні ушкодження в сукупності та кожне окремо за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.к.п.15-16).
Згідно висновків експерта №№ 67,68 від 06.05.2016 року, № 69 від 10.05.2016 року та № 70 від 11.05.2016 року тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді 4 синців в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині між лівою середньо-ключичною та передньо - підпахвинною лініями могли утворитись від травматичної дії тупих твердих предметів або при можливому співударі вказаною ділянкою до якогось тупого твердого предмету (предметів), в даному випадку могли утворитись від ударів тупим твердим предметом, яким міг бути і лікоть руки сторонньої особи.
Згідно висновку експерта № 67 виявлені при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись в термін та за обставин, на які вказує потерпіла в своїх показах, тобто 01.04.2015р.; синці в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині могли утворитись від травматичної дії - ударів ліктем руки сторонньої особи, синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні міг утворитись при падінні з висоти власного зросту та співударі лівою гомілкою до тупого твердого предмету (а.к.п.104-107).
З висновку експерта № 69 вбачається, що вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитись в термін та за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_13 в своїх показах, тобто 01.04.2015р.; синці в ділянці лівої половини грудної клітини по передній поверхні у верхній третині могли утворитись від травматичної дії - ударів ліктем руки сторонньої особи, синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні міг утворитись при падінні з висоти власного зросту та співударі лівою гомілкою до тупого твердого предмету (а.к.п.113-115).
Згідно висновку експерта № 70 виявлені при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись в термін та за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_12 в своїх показах, тобто 01.04.2015р.; синці в ділянці лівої половини
грудної клітини по передній поверхні у верхній третині могли утворитись від травматичної дії - ударів ліктем руки сторонньої особи, синець в ділянці лівої гомілки в середній третині по зовнішній поверхні міг утворитись при падінні з висоти власного зросту та співударі лівою гомілкою до тупого твердого предмету (а.к.п.109-111).
Крім того, як вбачається з ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року по справі про обвинувачення ОСОБА_13 за ч.2 ст.125 КК України у
зв`язку з заподіянням ним 01.04.2015 року тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_13 пом`якшено покарання з врахуванням поведінки потерпілого ОСОБА_4 , яка передувала вчиненню злочину, щодо вагітної жінки.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що дані події відбувалися не на подвір`ї господарства, а на вулиці біля машини і що мама потерпілої ОСОБА_12 не бачила цих подій, бо підійшла пізніше, оскільки вони повністю спростовані показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та протоколами проведення слідчих експериментів з даними особами від 16.11.2015 року.
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого про те, що він не міг нанести потерпілій тілесні ушкодження таким чином, як вона вказує, а саме, ліктем руки в її груди, оскільки під час конфлікту між ними була відстань до 2-х метрів, так як між ними стояв їхній син. Будь-яких доказів таким твердженням обвинувачений не надав, крім того, потерпіла в суді пояснила, що відстань між ними була значно менша і що у зв`язку з її фізичним станом на той час (перебувала на 8-му місяці вагітності), їхній син під час конфлікту стояв збоку біля неї і вона тримала його за руку; дані показання потерпілої щодо місця розташування дитини є логічними і не викликають у суду сумнівів.
Суд також не бере до уваги посилання сторони захисту на неточності у показаннях свідка ОСОБА_12 , як на підставу визнання даного доказу недопустимим, оскільки незначні неточності у вказаних показаннях суд відносить на вік свідка та час, який пройшов з моменту вказаних подій.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заявляв клопотання про визнання недопустимими усіх доказів обвинувачення, а саме, показань потерпілої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколів слідчих експериментів та висновків судово-медичних експертів, досліджених в судовому засіданні, та просив виправдати обвинуваченого.
Зокрема, вказав на те, що протоколи слідчих експериментів є недопустимими доказами, оскільки при проведенні слідчих експериментів з участю потерпілої та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не враховано, що між обвинуваченим та потерпілою стояла дитина, однак, судом встановлено, що дитина стояла збоку від обвинуваченої, яка тримала його за руку, дані обставини обвинуваченим не спростовані.
Захисник також вказав, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є, відповідно, матір`ю та співмешканцем потерпілої, а тому до них слід поставитись критично, також вказав, що висновки експерта, досліджені в судовому засіданні, є припущеннями, а тому є недопустимими доказами.
Суд, оцінивши показання потерпілої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та письмові докази, про недопустимість яких клопотав захисник, окремо кожен, та в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою. Належних та допустимих доказів того, що вони здобуті з порушенням вимог КПК України, суду не надано.
При цьому, суд розцінює клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими як бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Щодо особи винного, то суд враховує те, що ОСОБА_4 працює; згідно довідок Ярмолинецької ЦРЛ від 19.04.2015 року на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має сім`ю та двох малолітніх дітей; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.
З врахуванням вищезазначених обставин та враховуючи, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи думку прокурора та потерпілої про призначення покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 30 тис. грн. та процесуальні витрати в сумі 1 тис. грн.
Моральну шкоду потерпіла обґрунтувала тим, що ОСОБА_10 наніс їй тілесні ушкодження, в той час вона перебувала на 8-му місяці вагітності , в зв`язку з чим вона переживала, мали місце порушення сну, нервозність, знижений та нестійкий настрій, дратівливість, приниження честі та гідності.
Потерпіла у позові вказала, що в момент отримання тілесних ушкоджень, вона перенесла значний фізичний біль, пережила сильний емоційний стрес, страх за своє життя і здоров`я ще ненародженої дитини. Також вказала, що змушена була витрачати значний час та прикладати додаткові зусилля з метою забезпечення об`єктивного розслідування та притягнення винної особи до відповідальності, в зв`язку з цим були порушені життєві плани та звичний спосіб життя.
При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я,…у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до п.9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих
стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану… При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що даним кримінальним правопорушенням потерпілій завдано моральну шкоду у зв`язку із заподіянням обвинуваченим їй тілесних ушкоджень.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла отримала моральні страждання, які полягають у стресові та переживаннях за стан здоров`я ненародженої дитини.
Суд також враховує те, що мало місце порушення звичного способу життя потерпілої, оскільки внаслідок вчиненого порушення, вона змушена була відвідувати судмедексперта, з`являтися на виклики до слідчого та в суд.
Крім того, суд враховує, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , потерпіла перебувала в стані вагітності, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.06.2015 року, про що обвинувачений знав.
Виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілій обвинуваченим, підлягає стягненню в сумі 6000 грн.
Крім того, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої і витрати на правову допомогу.
Згідно з п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Зокрема, повноваження представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 підтверджені: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 450 від 18.12.2009 року; договором про надання правової допомоги потерпілій від 09.04.2015 року, ОСОБА_7 допущений судом до участі у справі як представник потерпілої ОСОБА_6 .
Сплату 1000 грн. за надання правової допомоги потерпілій підтверджується: актом про надання правової допомоги від 09.06.2016 року, рахунком-фактурою № 10/15-1 від 09.06.2016 року та квитанцією від 24.06.2016 року на суму 1000 грн.
Оскільки сукупний час судових засідань складає 3 год. 45 хв., граничний розмір виплати на правову допомогу становитиме 2067 грн. (1378 грн. х 0,4 х 3,75/год.), суд вважає, що витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в повному обсязі.
Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 6000 (шість тисяч) гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, всього стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 7000 (сім тисяч) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1