Єдиний унікальний номер 235/6740/15-к
Номер провадження 11-кп/775/325/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при секретарі: ОСОБА_4 за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянула в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Красноармійського міськрайоного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіроваград Кіроваградської обл., громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого , та перебуває на службі в ЗСУ з 15.08.2014 року сержант військової частини № НОМЕР_1 - планшетист , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.414 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним наступне обвинувачення. Під час проходження військової служби сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог статей 11, 16, 109, 110 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "По статут внутрішньої служби Збройних Сил України" (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", згідно займаної посади зобов`язаний додержуватися Конституції України, Законів України, належно виконувати службові обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України, відвідними посібниками, порадниками, положеннями щодо дотримання порядку правильного поводження та використання озброєння, боєприпасів, забезпечення виконання вимог безпеки під час їх експлуатації.

Згідно статей 20, 21, 22 Статуту внутрішньої служби ЗСУ

військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право застосувати зброю у встановленому порядку, забезпечивши всіх безпечних заходів збереження життя та здоров`я сторонніх осіб виключно при захисті від нападу, затриманні особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір; для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями або у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити вказані порушення.

Будучи військовослужбовцем сержант ОСОБА_5 відповідно до статей 9, 11, 13, 16, 20-22, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статей 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.52 Керівництва по 5,45 мм автомату Калашникова (АК74, АКС74, АК74Н, АКС74Н) та 5,45 мм кулемету Калашникова РПК74, РПКС74, РПК74Н, РПКС74Н), розробленого Головним управлінням бойової підготовки Сухопутних військ у 1982 році, введеного в дію наказом Командувача Сухопутними військами від 24 червня 1975 року № 34 та додатку № 6 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин (КС СЗ і БМ - 05), введеного в дію наказом начальника Г енерального штабу Г оловнокомандувача Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року № 44, п.3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році (далі - Вимог), був зобов`язаний тримати зброю зарядженою, завжди готовою до застосування (при цьому патрон у патронник не досилати), перевідник вогню тримати на запобіжнику, якщо не передбачається негайного відкриття вогню та знімати із запобіжника лише перед заряджанням і стрільбою, а також не направляти зброю на людей, незалежно від того, заряджена вона чи ні. Згідно додатку 6 "Вимоги безпеки під час проведення стрільб" до п.2.5 "Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин", введеного в дію наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року № 44, кожен військовослужбовець повинен беззаперечно виконувати всі правила проведення стрільб, дотримуючись вимог безпеки при поводженні зі зброєю щодо заборони її направлення у будь-якому випадку на людей. ОСОБА_5 , будучи обізнаним з технічними властивостями автомата Калашникова, отримавши необхідну спеціальну підготовку поводження із вказаним видом зброї, пройшовши належний інструктаж щодо її використання та застосування, діючи недбало, усупереч вищевказаних положень нормативних актів, порушив правила поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого. Так, 20 квітня 2015 року в період часу з 10 до 12 години військовослужбовці Збройних Сил України військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою отримання поштових відправлень для військової частини прибули у АДРЕСА_2 . В цей же день приблизно о 15 годині на шляху прямування до місця розташування свого військового підрозділу, який знаходиться в АДРЕСА_2 , вони заїхали до м. Красноармійська Донецької області, де вирішили пообідати в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обіду та вживання спиртних напоїв приблизно о 17 годині 20 квітня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, необережно погоджуючись зі зброєю, закріпленим за ним автоматом Калашникова АКС- 74 № НОМЕР_2 , не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, знімаючи автомат, який не перебував на запобіжнику, з шиї, зачепився дулом автомату за стіл, за яким сидів, внаслідок чого натиснув пальцем лівої руки на курок автомату і здійснив один постріл, який влучив в область живота ОСОБА_7 , який сидів напроти, внаслідок чого спричинив останньому вогнепальне кульове поранення живота. Вчинене ОСОБА_5 за викладених вище обставин порушення правил поводження зі зброєю заподіяло потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді кульового сліпого поранення живота, яка проникає в черевну порожнину з пошкодженням та відривом частини попереко-обідкової кишки, петлі тонкої кишки, ректо- сегмоідального відділу товстої кишки, яке ускладнилося крововиливом в черевну порожнину, з розвитком гіповлемічеського шоку, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер в приміщенні військового шпиталю, розташованого в м. Красноармійську Донецької області.

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 ,. просить відмінити вирок Красноармійського міськрайоного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року , в частині призначення покарання, призначивши більш м`яку міру покарання, в апеляційній скарзі захисник порушує питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням.

Заслухавши доповідача та доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та прохав призначити йому більш м`яку міру покарання ,

перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ст..414 ч.2 КК України та доведеність вини ОСОБА_5 сторонами не оскаржуються.

Суд, першої інстанції згідно до вимог ст..94 КПК України дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановления обвинувального вироку.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, який позитивно характеризується, та щире каяття у скоєному злочині.

Призначене ОСОБА_5 покарання, на думку судової колегії, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів,

Даних, які б свідчили, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 допущено неправильне застосування кримінального закону чи істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 , є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 - залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді