УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 15.08.2016 про відмову у визнанні потерпілою, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулась до суду зі скаргою на дії слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 , який постановою від 15.08.2016 відмовив у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 120 151 000 300 10903.

Обгрунтовуючи доводи скарги, заявник зазначає, що в провадженні слідчого перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України за фактом шахрайського заволодіння майном ОСОБА_5 .

Вважає, що постанова слідчого про відмову у визнанні її потерпілою є необґрунтованою та підлягає скасуванню з тих підстав, що вона є спадкоємицею першої черги померлого ОСОБА_5 , майном якого шахрайським шляхом заволоділи, а тому має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

З цих підстав просить визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 120 151 000 300 10903, надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

У судовому засідання заявник підтримав вимоги та доводи з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 , постанова якого оскаржується, до суду не з`явився, матеріали провадження не надав, втім його неявка не є перешкодою для розгляду скарги у відповідності до вимог ч. 3 ст.306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши додані заявником матеріали, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту заяви від 03.08.2016 ОСОБА_3 просить залучити її у кримінальному провадженні № 120 151 000 300 10903 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.4 ст.190 КК України у якості потерпілої, зазначаючи, що у наслідок смерті її чоловіка вона зазнала моральних страждань, а внаслідок шахрайським заволодінням майном її чоловіка матеріальної шкоди.

Постановою від 15.08.2016 слідчий в ОВС СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 120 151 000 300 10903 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України з посиланням на те, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні має процесуальний статус свідка, а підстав для визнання її потерпілою немає.

Аналізуючи зміст вказаною постанови, приходжу до висновку, що остання не відповідає критеріям, визначеним у ст.110 КПК України з підстав її необґрунтованості та відсутності мотивів для прийняття рішення, а тому лише за даними ознаками підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Звертаючись з заявою до слідчого про залучення потерпілою, ОСОБА_3 вказує, що вона є спадкоємицею померлого чоловіка ОСОБА_5 , є законним представником їхньої спільної малолітньої дитини, а тому має право на відшкодування шкоди, завданої за наслідками шахрайський дій відносно майна, що перебувало у спільній власності.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КПК України, зокрема, слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий, як і інші службові особи органів державної влади, має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Крім того, частиною 5 статті 110 КПК визначено, що постанова слідчого, як форма процесуального рішення, має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Однак, оскаржувана постанова з огляду на підстави відмови, не можу вважатися мотивованою, так як наявність процесуального статусу свідка не виключає можливість визнання особи потерпілою.

Інших даних, які б перешкоджали визнанню заявника потерпілою слідчим у постанові не зазначено, а тому, з огляду на невідповідність вимогам ст.110 КПК України оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо інших вимог, відносно визнання потерпілою та надання матеріалів для ознайомлення.

Так, у відповідності до ч.5 ст.40 КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому до розгляду по суті заяви про визнання потерпілою та винесення з цього приводу постанови, слідчий суддя не може без дослідження матеріалів кримінального провадження прийняти таке рішення.

Щодо інших вимог, то такі вимоги не передбачені для розгляду у порядку ст.303 КПК України.

Керуючись ст.2, 9,40, 55, 110, 303-306 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 15.08.2016 про відмову у визнанні потерпілою задовольнити частково.

Скасувати постанову від 15.08.2016 слідчого в ОВС СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_4 , якою відмовлено ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 120 151 000 300 10903.

В іншій частині скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6