Справа № 521/5038/16-к
Пр-ня по справі № 1кп/521/470/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого провадження, в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Градизьк, Глобинського району, Полтавської області, громадянки України, яка має незакінчену вищу освіту (бакалавр), офіційно не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 14 січня 2016 року о 13 годині 33 хвилини зареєструвалась у мережі Інтернет на сайті оголошень «ukrGO.com» у категорії знайомства для інтимних відносин, на якому особи рекламують свої інтимні послуги за грошову винагороду, де створила свою сторінку анкету під заголовком: «Бдсм и не только. Не мясо и со вкусом» і вказала для зв`язку свій номер мобільного телефону.
Так, приблизно наприкінці січня 2016 року, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_6 у мережі Інтернет побачив вказану сторінку - анкету під заголовком: «Бдсм и не только. Не мясо и со вкусом», після чого зателефонував вказаній дівчині та запропонував познайомитись і зустрітись, на що дівчина відповіла, що зустріч із нею полягає у наданні нею інтимних послуг за грошову винагороду у сумі 1000 гривень, при цьому у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на звідництво для розпусти шляхом надання нею посередницьких послуг у наданні незнайомим між собою особам інтимних послуг для вступу у статевий зв`язок за грошову винагороду.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 не маючи корисливої мети, виступаючи у ролі посередника, під час телефонної розмови із ОСОБА_6 , 16.02.2016 року запропонувала останньому скористатися також послугами своєї подруги, яка за грошову винагороду у сумі 1000 гривень також надасть йому інтимні послуги для вступу у статевий зв`язок.
Після цього, 16 лютого 2016 року у період часу з 16:00 годин до 16:30 годин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 запропонувала своїй знайомій ОСОБА_7 надати за грошову винагороду інтимні послуги ОСОБА_6 , на що остання надала свою згоду.
В цей же день, 16.02.2016 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_4 зустрілась із ОСОБА_6 у заздалегідь оговореному місці - сауні за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 звела для розпусти ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , яка у подальшому надала інтимні послуги за оговорену грошову винагороду.
Таким чином, ОСОБА_4 , виступаючи у ролі посередника між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо надання останньою інтимних послуг за грошову винагороду, познайомила раніше незнайомих між собою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 заздалегідь оговорений розмір грошових коштів у сумі 2000 гривень.
Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому злочині, 29.02.2016 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 та підозрюваною ОСОБА_4 під час досудового розслідування укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_4 зобов`язалась: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. Також сторони угоди, домовились про міру покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 302 КК України, у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та підтвердила, що дійсно укладала угоду з прокурором про визнання винуватості. Окрім того, обвинувачена відповідно до вимог угоди публічно в судовому засіданні зобов`язалась виконувати в повному обсязі покладені на неї судом обов`язки та не вчиняти в майбутньому інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачена повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, та вона має відповідні права передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченій ОСОБА_4 також роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи та обов`язки, які будуть застосовані і покладені на неї у разі затвердження угоди судом.

Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами /прокурором та обвинуваченою/ є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК України, судом встановлено, що злочин передбачений ч. 1 ст. 302 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачена під час досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання повністю визнала свою вину у інкримінованому злочині.

Таким чином, враховуючи, що наслідками злочину є спричинена шкода державним та суспільним інтересам, прокурором дотримані вимоги ст. ст. 469, 470 КПК України щодо підстав /та обставин/ для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.

Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК України /кримінальне провадження на підставі угод/.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 302 КК України, за кваліфікуючими ознаками: звідництво для розпусти.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і міру покарання яка визначена сторонами угоди.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які обтяжують покарання, обвинуваченої судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, а також враховуючи угоду про визнання винуватості, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане зі штрафом.

Підстав для відмови в угоді та призначення більш суворого покарання у вигляді обмеження волі, суд не находить.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 29.02.2016 року про визнання винуватості укладену між прокурором прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судом також роз`яснено обвинуваченій наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: