18.02.2016 Справа № 367/7050/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002163 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, раніше судимого: 17.07.2013р. Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 2, ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік, 20.12.2013р. Ірпінським міським судом Київської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
15.09.2015 приблизно о 10.00 ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, проник до приміщення господарського призначення, яке знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 2 металевих кута 50*50*4мм., довжиною по 2 метри, вартістю 239 гривень, трос для чищення каналізації вартістю 435 гривень, 10 кг. брухту чорного металу, вартістю 34 гривені, а всього на суму 708 гривен. З викраденим майном з місця вчинення кримінального злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 708 гривен.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину у вчиненні кримінального злочину за ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно вирішив вкрасти металеві вироби для того, щоб продати та отримати гроші, для чого 15.09.2015р. в ранці він проник через двері у сусідній двір будинку АДРЕСА_3 , де побачив, що в сараї відкриті двері та проник у вказаний сарай та виніс звідти до себе у двір 2 металевих кута, довжиною по 2 метри, трос для чищення каналізації, 10 кг. брухту чорного металу. Викрадене продати не встиг, оскільки був затриманий працівниками міліції. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд врахувати, що скоїв злочин через скрутне матеріальне становище. А також просив суд суворо не карати, дати шанс на виправлення, оскільки він має матір та маленьку сестру, які перебувають на його утриманні. Крім того, пояснив, що всі вкрадені речі були повернуті потерпілому.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину викладеного у вироку суду доведена та його дії органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, скоїв злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена, не працює, не одружений, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується як позитивно так й незадовільно.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин у період іспитового строку, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до роз`яснення, даного у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р. виходячи з положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

З врахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування більш м,якого покарання суд не вбачає.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час іспитового строку, остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід відраховувати з моменту його взяття під варту, а саме з 15 вересня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 15.09.2015р. по 18.02.2016р, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попередніми вироками Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2013р. та Ірпінського міського суду Київської області від 20.12.2013р. та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відраховувати з моменту його затримання, а саме з 15 вересня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 15.09.2015р. по 18.02.2016р, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київської області.

Речові докази по справі два металевих кута 50*50*4мм., довжиною по 2 метри, трос для чищення каналізації, 10 кг. брухту чорного металу, передані власнику ОСОБА_6 під зберігальну розписку - залишити власнику.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1