ВИРОК
Іменем України
08.02.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000584 від 15.03.2015р., про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бороняво Хустського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бороняво Хустського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
14.03.2015 року, близько 20:25 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Науковій, 55 у м.Львові, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, здійснили викрадення мобільного телефону марки «Нокія 225» у ОСОБА_8 , застосувавши насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо не карати.

Незважаючи визнання вини обвинуваченими, факт вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується такими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Показаннями в суді потерпілогоОСОБА_8 , який показав, що він14.03.2015 року, близько 20:15 год. повертався додому з села Раковець та знаходився по вул. Наукова у м.Львові. Під час того, він розмовляв по телефону із своєю дружиною ОСОБА_9 тримаючи у лівій руці мобільний телефон марки «Нокія 225», а на правому плечі знаходився рюкзак. Біля будинку №55 по вул. Наукова у м.Львовідо нього підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , одних із них привітався із ним. Після чого ОСОБА_7 зловив його руками за куртку, вдарив, він впав на землю. ОСОБА_7 тримав його на землі, а ОСОБА_6 допомагав тримати його за плечі. Коли його штовхнули на землю, його телефон марки «Нокія 225» та рюкзак впали на землю. Він намагався вирватись, та коли ОСОБА_6 тримав сам один, він зміг втекти від нього. Під час втечі він бачив, як ОСОБА_7 взяв та запхав у свою кишеню його мобільний телефон марки «Нокія 225». Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли до магазину «1001». Він зміг в той час зателефонувати працівникам міліції та після приїзду працівників міліції, які разом із ними шукали осіб, які заволоділи його мобільним телефоном та нанесли йому удари по тілу. Біля будинку №55 по вул. Наукова у м.Львові розгледів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та вказав працівникам міліції на вказаних осіб, які вчинили злочин відносно нього.

Показаннями в суді свідкаОСОБА_9 про те, що 14.03.2015 року, близько 20:15 год. на її мобільний телефон, зателефонував її громадянський чоловік ОСОБА_8 та повідомив, що він повертається додому з села Раковець та перебуває по вул. Наукова у м.Львові біля магазину «1001» дрібниця. Коли вони говорили по телефону, раптово вона почула, що її чоловіком відбувалась якась ситуація, а саме бійка, та ОСОБА_8 кричав. Після чого зв`язок із ОСОБА_8 пропав, вона вирішила поїхати на місце де по словах її чоловіка він знаходився, а саме на АДРЕСА_3 , приїхавши побачила сутички чотирьох чоловік, була бійка між ними, однак її чоловіка із ними не було. Бачила як ОСОБА_7 стояв з боку, а ОСОБА_6 був побитий та ОСОБА_7 падав на коліна до ОСОБА_6 . В цей час під`їхав автомобіль із працівниками міліції, разом із її чоловіком ОСОБА_8 , який її повідомив, що це ті хлопці його пограбували, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ..

Показаннями в суді свідка ОСОБА_10 про те, що 14.03.2015 року, близько 20:40 год., від оперативного чергового Франківського РВ надійшло повідомлення про те, що по вул. Науковій, 55 у м.Львові пограбували гр. ОСОБА_8 .. Через декілька хвилин він із іншими працівниками міліції в складі екіпажу поїхали на машині на місце події, де їх чекав ОСОБА_8 , який повідомив їх, що йому спричинили тілесні ушкодження та забрали мобільний телефон. Він разом із іншими працівниками міліції запропонував ОСОБА_8 сісти в їх автомобіль та поїхати по навколишнім вулицям для можливого знаходження та впізнання грабіжників. Проїжджаючи по вул. науковій у м.Львові, поблизу магазину «Нептун» ОСОБА_8 вказав на двох осіб, які його пограбували. Після чого вони затримали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Зазначені показання потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи, а тому суд не має підстав не вірити цим показанням.

Крім показань потерпілого ОСОБА_8 , та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вина обвинувачених підтверджується дослідженими письмовими доказами у справі, а саме: витягом з кримінального провадження 0000584(а.с.1); заявою ОСОБА_8 (а.с.5); протоколом огляду місця події від 14.03.2015 року(а.с.6-8); висновком експерта №397 від 16.03.2015 року(а.с.18); розпискою ОСОБА_8 (а.с.19); рапортом від 14.03.2015 року (а.с.24); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.03.2015 року(а.с.25-28); висновком №000392 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 15.03.2015 року о03:25 год.(а.с.35); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.03.2015 року(а.с.37-40); висновком №000392 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 15.03.2015 року о 03:35 год.(а.с.48).

Зважаючи на визнання своєї вини обвинуваченими, суд бере до уваги їх покази дані в судовому засіданні, в яких вони показала та ствердили, що вони маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою в групі, з корисливих мотивів, намагались відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 .. Окрім того, їх покази узгоджуються з показаннями потерпілого, свідків, та іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства, та не викликають сумнівів у суду.
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України доведена повністю, їх дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є молодою особою, раніше не суджений, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікарів нарколого та психіатра психо - наркологічного відділення Хустської районної поліклініки не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: син ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 та те, що сам потерпілий просив його суворо не карати. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у вигляді позбавлення волі. Однак суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 , можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.ст.75 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є молодою особою, раніше не суджений, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, та те, що сам потерпілий просив його суворо не карати. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у вигляді позбавлення волі. Однак суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 , можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язок періодично реєструватись в органах кримінально-виконавчої системи та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок періодично реєструватись в органах кримінально-виконавчої системи та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1