ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
ухвала
07 червня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 лютого 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку. Також заявляє клопотання про поновлення строку касаційного оскарження вищевказаних судових рішень.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як убачається із наявної у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ інформації, засуджений ОСОБА_4 копію ухвали суду Апеляційного суду Львівської області від 05 лютого 2016 року отримав 19 лютого 2016 року, з огляду на що, звертаючись до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою від 27 травня 2016 року, пропустив трьохмісячний строк касаційного оскарження, передбачений ч. 2 ст. 426 КПК України.
Окрім того, як видно із наявної у суді касаційної інстанції інформації, ОСОБА_4 01 квітня 2016 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього, подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, яку ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2016 року було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 427, 436, 438 КПК України. Звертаючись повторно до суду касаційної інстанції, засуджений ОСОБА_4 23 квітня 2016 року подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, зміст якої також не відповідав положенням ст. 427 КПК України, з огляду на що скарга була повернута особі, що її подала, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Одночасно, у клопотанні засуджений як на підстави для поновлення строків касаційного оскарження зазначає про те, що він не мав коштів на залучення захисника для складання касаційних скарг від 01 та 11 квітня 2016 року, зміст яких би відповідав вимогам ст. 427 КПК України. При цьому ОСОБА_4 не зазначає про те, що йому було відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Проте суд касаційної інстанції не вважає вищевказані обставини поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_4 .
Отже, клопотання ОСОБА_4 про поновлення строків касаційного оскарження задоволенню не підлягає, а його касаційна скарга - підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження відмовити.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 лютого 2016 року щодо нього.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3