Справа № 203/3526/16-к
Провадження №1-кп/0203/380/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2016 року м. Дніпро
Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002141 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта середня технічна, працююча прибиральницею в ТОВ «ПХ Груп «Вокзал» ТВК, заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, обвинуваченої у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 05.06.2016 року знаходячись біля автовокзалу, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова 4, знайшла пенсійне посвідчення видане на ім`я ОСОБА_6 1957 року народження з серійним номером НОМЕР_1 , видане 24.07.2013 року.
Вподальшому 20.06.2016 року приблизно о 12.00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, власноруч вклеїла до пенсійного посвідчення виданого на ім`я ОСОБА_6 1957 року народження, з серійним номером НОМЕР_1 фотокартку зі своїм зображенням.
Відповідно до висновку техніко-криміналістичної експертизи №13/2.1-318 від 18.07.2016 року в пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_6 , змінювалася фотокартка. В первинний зміст реквізитів пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_6 , внесені зміни шляхом вклеєння нової фотокартки поверх первинної.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_4 , 06.07.2016 року, приблизно о 12.00 годин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Парк им. Писаржевського» по пр. Богдана Хмельницького, зайшла в міський пасажирський транспорт, а саме у тролейбус, що слідував тролейбусним маршрутом кільце «А», де реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що не має права не безоплатний проїзд в міському пасажирському транспорті, діючи умисно, із корисних мотивів, безоплатно використала послуги по перевезенню пасажирів надані під час руху тролейбусу, що слідував тролейбусним маршрутом кільце «А» по пр. Тітова (на зупинці пр. Олександра Поля) в м. Дніпро, пред`явивши працівникам відділу контролю Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» пенсійне посвідчення з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 1957 року народження. Пред`явлене ОСОБА_4 пенсійне посвідчення викликало у працівників відділу контролю сумніви, щодо його достовірності, яке в подальшому, після пояснень ОСОБА_4 щодо дійсності посвідчення, було вилучено та надано для проведення огляду та подальшого вилучення працівникам Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №17671/04/30 від 18.07.2016 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в централізованій базі особових рахунків пенсіонерів та в підсистемі «Призначення та виплати пенсії деяким категоріям громадян» Дніпропетровської області не значиться і пенсійне посвідчення їй не видавалося.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані:

-за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою і надає права;
-за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
03.08.2016 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0002141, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст. 358 КК України в вигляді обмеження волі на строк один рік, за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строки один рік та один місяць. У відповідності до ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом складання покарань, остаточно призначивши покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік та один місяць. При цьому із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 підробила офіційний документ, який видається установою і надає права та використала завідомо підроблений документ, а тому ці його дії кваліфікує за ч.1 ст. 358 КК України, ч.4 ст.358 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Вирішуючи питання про речові докази підроблене посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається в камері зберігання речових доказів Кіровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, суд вважає необхідним відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України знищити його.

Суд, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 660,30 гривень.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 03.08.2016 про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 358 КК України в вигляді обмеження волі строком на один рік;

-за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік та один місяць.

У відповідності до ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом складання покарань, остаточно призначивши покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік на один місяць.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину, буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого мешкання, не буде виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.
Речові докази підроблене посвідчення, яке зберігається в камері зберігання речових доказів Кіровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, які складають 660 (шістсот шістдесят) гривень 30 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Головуючий ОСОБА_1