АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/4547/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/428/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
з секретарем - ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 березня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 березня 2016 року задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 ; до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 19 год. 22 травня 2016 року, із визначенням застави у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 413400 грн. В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення застави та в такому випадку на ОСОБА_7 покладені обов*язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24 березня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, або зменшити розмір застави з 300 розмірів мінімальної заробітної плати, визначити її в межах, встановлених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тобто від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. застосувати до підозрюваного будь-який інший запобіжний захід, не пов*язаний із триманням під вартою. Посилаючись на фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, апелянт вважає, що підозра за ч.3 ст.332 КК України є необґрунтованою, оскільки громадянин РФ ОСОБА_10 в*їжджав до України за дійсним закордонним паспортом, а дозвіл відповідних органів влади у вигляді візи у даному випадку не був потрібен, постанова суду або іншого уповноваженого органу про заборону в*їзду йому до України відсутня. На думку захисника, само по собі не введення ОСОБА_7 інформації до системи «Гарт-1п» не свідчить про наявність складу злочину, а може бути лише підставою для притягнення службової особи до дисциплінарної відповідальності. Захисник також вважає недоведеними обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м*якого запобіжного заходу. Апелянт зазначає, що підозрюваний є військовослужбовцем, діючою службовою особою правоохоронного органу, має міцні соціальні зв*язки одружений, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання на території Харківської області; ОСОБА_7 не намагався переховуватись від органу досудового розслідування та суду, самостійно з*являвся на виклики прокурора та суду; йому інкримінується лише один факт скоєння правопорушення піврічної давнини, а додані до клопотання матеріали не містять фактів про повторність таких дій або вчинення інших протиправних дій. Безпідставним вважає захисник і визначення розміру застави 300 розмірів мінімальної заробітної плати, за відсутності мотивів про те, в чому полягає виключність обставин, як це передбачено ч.5 ст.182 КПК України. На переконання автора апеляційної скарги, слідчим суддею визначена застава у розмірі, який завідомо є непомірним для підозрюваного з огляду на те, що він отримує заробітну плату не більше 4000 грн., його дружина не працює, здійснює догляд за дитиною у зв*язку із її хворобою та отримує матеріальну допомогу у розмірі 1300 грн., інших доходів родина не має. Зазначені обставини у сукупності, на думку захисника, свідчать про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обгрунтування клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.3-8).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України ;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.172-173). З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, є неспроможними.
Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , працюючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто будучи службовою особою працівником правоохоронного органу представником влади, будучи добре обізнаним щодо порядку перетину Державного кордону України громадянами України, іноземними громадянами, а також добре знаючи порядок та термін перебування на території України громадян інших держав, маючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 19 вересня 2015 року приблизно о 09 год., знаходячись у складі прикордонного наряду «перевірка документів», переслідуючи корисливий мотив на отримання грошових коштів у розмірі 1250 грн., діючи за попередньою змовою зі своїм співслужбовцем інспектором прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_11 , шляхом не внесення відомостей до інформаційної бази комплексу автоматизації паспортного контролю «Гарт-1/п» та не вжиття заходів припинення незаконного перетину кордону України, здійснив незаконне переправлення громадянина Російської Федерації ОСОБА_12 , у якого перевищений термін перебування на території України, через державний кордон України в місцевому пункті пропуску «Харків-Пасажирський», за незаконну винагороду у розмірі 2500 грн.
Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, родини та неповнолітньої дитини, хоча і заслуговують на увагу, проте на правильність висновку слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави не впливає.
Що стосується оцінки визначеного слідчим суддею розміру застави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує наступні положення кримінального процесуального закону:
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов*язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов*язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Як зазначено в ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов*язків та не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов*язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення Характер інкримінованого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст.332 КК України, безпосереднім об*єктом якого є суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та підриває авторитет державного органу - Державної прикордонної служби України, основними функціями якої є охорона державного кордону України, забезпечення прикордонного режиму та здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України. З огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення та його тяжкість, кількість та характер доведених у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов*язків, а тому, враховуючи наведені обставини, що є виключними, у відповідності до положень ч.5 ст.182 КПК України, застава має бути визначена у розмірі, що перевищує її максимальну межу.
Враховуючи викладені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 413400 грн., як-то встановив слідчий суддя, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов*язків та розмір визначеної слідчим суддею застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді від 24 березня 2016 року за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.с.404,405, ч.3 ст.407,428,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 березня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 22 травня 2016 року, із визначенням застави у розмірі 413400 грн. залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :