АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/867/2016 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: п. 13 ч. 2 ст 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.06.2001 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.140 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 10.07.2002 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 19.01.2010 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі та звільненого з місць позбавлення волі 19 серпня 2014 року по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 05 лютого 2016 року ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, у виді тримання під вартою залишено без змін.
По справі вирішено питання щодо стягнення грошових коштів в дохід держави та щодо речових доказів.
Не погоджуючись з вироком суду присяжних заст.прокурора м.Києва ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
В поданій апеляційній скарзі заст.прокурора м.Києва ОСОБА_10 просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за п.13 ч.2 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.

Не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, апелянт посилається на не відповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Зазначає, що судом при призначенні покарання не було враховано особу засудженого ОСОБА_7 , проігноровано його особливу суспільну небезпечність, відсутність у останнього соціальних зв`язків, того що він раніше судимий, залишено поза увагою обставини вчинення злочину, що свідчать про невиправдану агресію ОСОБА_7 та робить його небезпечним для оточуючих. Крім того, ОСОБА_7 наполегливо прагне вести аморальний та асоціальний спосіб життя, даний злочин вчинив на ґрунті пияцтва, що також повинно бути врахованим під час призначення покарання. Вказує, що обвинувачений після вчинення умисного вбивства з місця злочину зник, не здійснивши жодних дій щодо надання допомоги потерпілому та маючи досвід відбуття покарання у місцях позбавлення волі, з метою уникнення справедливого покарання визнав себе винним, прагнучи зменшити термін позбавлення волі.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій, посилаючись на необ`єктивність та несправедливість вироку суду присяжних, просить переглянути вказаний вирок в частині призначеного покарання та призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті КК України. Окрім цього, просить застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України.

На апеляційну скаргу заст.прокурора м.Києва ОСОБА_11 обвинуваченим ОСОБА_7 було подано заперечення.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду присяжних в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_7 , прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора м.Києва ОСОБА_6 , просив її задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 відмовити, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як визнав установленим у вироку суд присяжних, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

11 травня 2015 року приблизно об 01 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вживав спиртні напої разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Під час перебування у вказаній квартирі, у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства останнього.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та свідомо допускаючи наслідки у вигляді спричинення смерті ОСОБА_12 з метою вчинення вбивства останнього, взявши в руку ніж, наніс ним два цілеспрямовані удари в область шиї та лівої частини грудної клітини в життєво важливі органи, внаслідок чого від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 помер на місці події.

В подальшому ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинення умисного вбивства, з місця події зник, та знаходячись поряд із будинком №4 по вул.Бойченка в місті Києві був затриманий працівниками міліції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду присяжних про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, а саме у вчиненні умисного вбивства, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу, за обставин, установлених судом присяжних та послідовно викладених у вироку, відповідають об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам кримінального провадження.

Як вбачається з вироку, свої висновки щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, суд присяжних обґрунтував на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені сукупністю доказів, безпосередньо та ретельно досліджених під час судового розгляду, та оцінених судом присяжних у відповідності до вимог, передбачених ст.94 КПК України.
А саме на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, суд присяжних обґрунтовано послався на досліджені, у порядку ст.358 КПК України, у судовому засіданні документи, спеціально створені з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, зокрема:

-протокол огляду місця події( трупа) з долученням план-схеми частини тіла людини та розташування на тілі тілесних ушкоджень до нього від 11.05.2015 року (а.п.201-204 т.1);

- протокол огляду місця події з ілюстрованою фото таблицею до нього від 11.05.2015 року (а.п.206-219 т.1)

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину з ілюстрованою фото таблицею до нього ( а.п.53-57 т.ІІ) ;

- рапортами ДІМ Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_16 та о/у ВКР Дніпровського РУ ОСОБА_17 від 11.05.2015 року (а.п.199-200 т.1)

Крім того в основу вироку покладено не тільки зазначені документи, а і досліджені судом присяжних, у судовому засіданні висновки експертів №1213/2 від 12.05.2015 року по 25.06.2015 року та №23/1213/2 від 29.06.2015 року ( а.п.220-224,231-234 т.1); акт судово-медичного обстеження №162-мк від13.05.2015 року-02.06.2015 р. (а.п.220-227 т.1); акт судово-медичного дослідження №1030 від 14.05.2015 р.( а.п.230 т.1); акт судово-медичного дослідження №141/ц від 02.06.2015 року-15.06.2015 ( а.п.236-240 т.1); висновок експерта № 835 від 25.05.2015 року (а.п. 3-8, 9-14, 15-17 том № ІІ); висновок експерта № 213 від 15.06.2015 року по 19.06.2015 року (а.п. 20-24 том № ІІ); висновок експерта № 140/ц від 02.06.2015 року по 12.06.2015 року (а.п.28-32 том № ІІ); висновок експерта № 212 від 09.06.2015 року по 11.06.2015 року (а.п. 36-39 том № ІІ); висновок експерта № 214 від 15.06.2015 року по 19.06.2015 року (а.п. 43-47); висновок експерта № 215 від 10.06.2015 року по 12.06.2015 року (а.п. 48-52 том № ІІ).

Вказані докази судом присяжних обґрунтовано визнано належними, допустимими і достовірними.
В судовому засіданні допитаний судом присяжних ОСОБА_7 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю. Зокрема підтвердив його дату та час, а саме, що події відбувалися 11 травня 2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин. Він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вживав спиртні напої разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Між ним та потерпілим стався словесний конфлікт, через, який він розізлився на потерпілого, оскільки той почав вести себе зухвало по відношенню до сестри та племінниці.

Однак, безпосередньо самого моменту нанесення удару не пам`ятає, прийшов до себе перебуваючи на вулиці, коли курив, та помітив на руці кров. Тоді зрозумів, що скоїв вбивство. Повернувся до свого будинку коли під`їхала міліція. Також, вказав, що способу вчинення злочину не пам`ятає так, як був в стані алкогольного сп`яніння, а коли п`яний та розлючений, не може контролювати свої дії.

Суд присяжних прийшов до вірного висновку про те, що показання обвинуваченого в сукупності з іншими дослідженими доказами підтверджують винність ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, з чим повністю погоджується колегія суддів.

Як убачається із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Зокрема обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття. Обставиною, що обтяжує його покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння з чим погоджується колегія суддів.

Крім того судом присяжних враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 11.06.2001 р., має постійне місце проживання та реєстрації, стан його здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадським елементами, спосіб його життя, ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особливості й обставини його вчинення, мотиви і мету, характер і ступінь тяжкості наслідків що настали, його поведінку під час та після скоєння злочину, а тому обгрунтовано зазначив про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті 115 КК України у виді позбавлення волі.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо призначення менш суворого покарання, та прокурора про призначення обвинуваченому більш суворого покарання є необгрунтованими.

В той же час клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про застосування до нього ч.5 ст.72 КК України, зокрема зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, яке підтримано його захисником та прокурором, колегія суддів вважає таким, що підлягає задоволенню.

У вироку суд присяжних зазначив про те, що на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 11.05.2015 року по 04.02.2016 року включно.

З таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки попереднє ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, тому вказівка в резолютивній частині вироку кінцевого строку зарахування, а саме 04.02.2016 року підлягає зміні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , -задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 05 лютого 2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України , - змінити в частині застосування ч.5 ст.72 КК України.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 11.05.2015 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4