АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/396/16 Справа № 205/8090/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 , а також його захисника адвоката ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що за період відбування він має два стягнення, які погашені, одне заохочення від начальника виправної колонії, позитивну характеристику, на даний час являється непрацездатним, оскільки проходить курс лікування в зв`язку з захворюванням на туберкульоз легенів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання.

Рішення суду обґрунтовано тим, що до ОСОБА_6 було застосовано випробувальний термін, проте не виправдавши довіри суду, останній не виконав обов`язків, покладених на нього та був направлений до місць позбавлення волі для відбування покарання; за весь період відбування покарання в ДВК № 89 засуджений ОСОБА_10 має одне заохочення та два стягнення, останнє 08 серпня 2014 року, проте, незважаючи на позитивну характеристику адміністрації Дніпропетровської КВ № 89 на засудженого, наявні заохочення, із врахуванням всього вищевикладеного та застосованих стягнень, не можуть характеризувати засудженого з позитивного боку за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі, а викладені обставини, на думку суду, визначають підвищену та стійку ступінь громадської небезпеки та зумовлюють активну злочинну поведінку після звільнення, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що засуджений можливо і став на шлях виправлення проте не довів цього, в зв`язку з чим засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні його клопотання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та звільнити його від відбування покарання умовно достроково, посилаючись на те, що 16 лютого 2016 року суд застосував до нього положення ст. 72 КК України та визначив строк відбування покарання до 21 квітня 2016 року, що він позитивно характеризується, має заохочення та закінчується строк його лікування; захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 та просив скасувати увалу суду першої інстанції та застосувати щодо останнього ст. 81 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, має заохочення, його цивільна дружина має у власності домоволодіння та дала згоду на проживання ОСОБА_6 в ньому; думку прокурора ОСОБА_7 про залишення апеляційної скарги засудженого без задоволення, а ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів, вважає, що його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновки суду про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення та не перевиховався основані на всебічному дослідженні даних, які характеризують його як особу, так і його відношення до вчиненого злочину і перебування в місцях позбавлення волі.

При цьому, суд, приводячи дані, які характеризують особу ОСОБА_6 обґрунтовано привів в ухвалі як ті дані, що характеризують його на початку строку відбування покарання, так і дані, які відносяться до 2015 року і характеризують його безпосередньо перед розглядом клопотання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

З наявної в матеріалах справи характеристики вбачається, що ОСОБА_6 перебуваючи в ДВК № 89 з 2013 року не завжди має охайний вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, на час відбування покарання перебував на обліку як особа, що є злісним порушником режиму відбування покарання, 30 червня 2015 року отримав одне заохочення, виказав позитивні наміри на подальше відбування покарання та був знятий з профілактичного обліку.

Виходячи з викладеного, з характеристики ОСОБА_6 , з формального відношення ОСОБА_6 до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Правова освіта», суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 фактично не довів свого виправлення.

Всебічно і повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та враховуючи дані про нього станом на день постановлення ухвали судом першої інстанції, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: