Справа № 314/4091/14-к Провадження № 1-кп/314/11/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 152 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 152 КК України.
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Обвинувачений та його захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечують проти задоволення клопотання; Прохають суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку інших учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо доцільності задоволення внесеного клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Судом встановлено, що 12.05.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 152 КК України.
27.06.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України.
13.05.2014 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів строк тримання під вартою обчислювався з 12.05.2014 року по 10.07.2014 року.
Ухвалами суду від 07.07.2014 року, 08.09.2014 року, 05.11.2014 року та 12.12.2014 року, 20.02.2015 року ОСОБА_4 вже було неодноразово продовжено захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою - кінцевим терміном тримання під вартою встановлено 07.05.2015 року.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходив з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені декількох злочинів у тому числі середнього та тяжкого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має законних джерел для існування, і внаслідок усвідомлення суворості можливого покарання за злочин є високий ризик його втечі. При цьому суд також приймає до уваги, що з реєстру матеріалів досудового розслідування, які долучені до обвинувального акту, вбачається, що постановою слідчого від 18.02.2014 року оголошувався розшук підозрюваного ОСОБА_4 .
Сторона захисту не надала до суду належних доводів відносно того, що обставини, на підставі яких було винесено ухвалу про тримання обвинуваченого під вартою, яким- небудь чином змінилися або перестали існувати, а особа ОСОБА_4 перестала бути суспільно небезпечною.
Таким чином, суд вважає, що обраний відносно ообвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - з урахуванням його тривалості не вихрдить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Застовасаний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину кримінального правопорушення, а встановлені ухвалою слідчого судді ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни виду обраного запобіжного заходу на більш м`який.
За таких обставин, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри заходу забезпечення кримінального провадження у межах 60 діб, а саме з 07.05.2015 року по 06.07.2015 року.
При цьому суд відповідно до ч.4 ст.183 КПК України не вбачає за можливе визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Отже, суд дійшов висновку щодо доцільності задоволення заявленого прокурором клопотання та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 177-178, 183, 194, 315 КПК України, -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжити на 60 днів.
Строк тримання під вартою обчислювати з 10.07.2014 року з урахуванням ухвали слідчого судді від 13.05.2014 року, та ухвал суду від 07.07.2014 року, 03.09.2014 року, 05.11.2014 року, 12.12.2014 року, 20.02.2015 року - кінцевим терміном тримання під вартою встановити 06.07.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Вільнянського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.
Суддя: ОСОБА_1