справа № 488/520/16-к
провадження № 1-кп/488/132/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2016 року Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаряОСОБА_2
прокурора: обвинуваченого: захисника обвинуваченого:ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
потерпілого:ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-13.04.2004 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 309, частиною 3 статті 358 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-12.10.2004 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185, статтею 71 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнений 10.05.2007 року по відбуттю строку покарання;

-18.07.2008 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнений 07.06.2013 року по відбуттю строку покарання;

-26.06.2015 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03.12.2015 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку № 170 по вулиці Попеля в місті Миколаєві, керуючись корисливим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 не менше 4 ударів ногами і руками в область тулубу та голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, переламу кісток носа без зміщення, крововиливів та саден обличчя, саден кистей рук, крововиливів слизистої верхньої губи с поверхневими ранами, припухлості м`яких тканин потиличної області та спинки носу, забою грудної клітини, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 500,00 гривень, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений суду пояснив, що в ніч з 02.12.2015 року на 03.12.2015 року він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до бару «Південний кристал». В барі за столиками відпочивали дві компанії. В першій компанії були наглядно знайомі обвинуваченому потерпілий та свідок ОСОБА_9 , а також незнайомий обвинуваченому чоловік. В іншій компанії, яка складалася приблизно з трьох чоловіків та дівчини, знайомих у обвинуваченого не було, тому він підійшов до столику, де сидів потерпілий, щоб привітатися. Потерпілий запросив обвинуваченого приєднатися до їх компанії, на що той погодився, вони разом продовжили вживати алкогольні напої. Всього з 20:00 години 02.12.2015 року обвинувачений випив приблизно 200-300 грамів горілки.

В процесі відпочинку у потерпілого виник конфлікт із чоловіками з другої компанії, вони всі разом вийшли на вулицю, обвинувачений прослідував за ними, щоб допомогти потерпілому, намагався залагодити конфлікт і йому це вдалося, разом з потерпілим та свідком ОСОБА_9 вони повернулися за свій стіл. Через невеликий проміжок часу потерпілий та свідок ОСОБА_9 знову вийшли з приміщення бару і їх не було тривалий час. Обвинувачений, турбуючись про потерпілого, вийшов з приміщення бару та почув за територією майданчика бару розмову кількох людей. Підійшовши ближче, обвинувачений побачив, що потерпілий лежить на землі, а навколо нього стоять троє чоловіків з другої компанії відпочиваючих. У потерпілого був розбитий ніс, текла кров. Щоб не допустити подальшого побиття потерпілого, обвинувачений підійшов до нього, заспокоїв чоловіків, що його оточували та зміг увести від них потерпілого, після чого одразу пішов з ним до бару «Марсель», щоб уникнути подальшого контактування потерпілого із цими чоловіками. В барі «Марсель» обвинувачений попросив, щоб потерпілий посидів всередині, а сам став біля дверей бару подивитися, чи не переслідують їх ті чоловіки. Раптом обвинувачений побачив, що потерпілий пробіг повз нього та кудись побіг. Побоюючись, що потерпілого, який, на думку обвинуваченого, знаходився у неадекватному стані, ще раз поб`ють, обвинувачений побіг за ним, щоб зупинити та допомогти йому, а коли біг, почав задихатися та розлютився на потерпілого, а тому, наздогнавши його, ударом ноги повалив на землю, після чого двічі вдарив потерпілого, який лежав на спині, лівою рукою в область голови, при цьому нічого від нього не вимагав, не погрожував. Потерпілий почав просити не бити його, та з власної ініціативи, добровільно запропонував обвинуваченому гроші, мобільний телефон та золоту каблучку. Від телефону та золотої каблучки обвинувачений відмовився, а гроші у розмірі 200,00 гривень взяв, оскільки вони йому були потрібні. Після цього обвинувачений повернувся до бару, де сплатив свої борги за раніше спожиті їжу та алкогольні напої, а також знову замовив собі алкоголь. Решту грошей, які віддав йому потерпілий, у розмірі приблизно 40,00 гривень, в нього відібрали в ході затримання співробітники поліції.

В судовому засіданні обвинувачений заявив, що, не погоджуючись із кваліфікацією вчинених ним дій, тим не менш, розуміє, що вчинив неправильно, кається, просив у потерпілого вибачення за спричинення тілесних ушкоджень, просив кваліфікувати його дії за статтею 125 КК України.

Винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 02.12.2015 року отримав заробітну платню у розмірі 1.200,00 гривень. Вийшовши з роботи з приятелем, свідком ОСОБА_9 , вони випили пива, при цьому потерпілий витратив близько 50,00 гривень. Після цього, приблизно о 20:00 годині, вони поїхали до Корабельного району міста Миколаєва. Зайшовши додому, потерпілий віддав своїй дружині 500,00 гривень, та, взявши решту грошей, пішов зі свідком ОСОБА_9 пройтися та ще випити пива. Разом вони зайшли до бару «Південний кристал», де сіли за окремий столик, замовили пиво, горілку, закуску, витративши приблизно 150,00 гривень. При цьому, обвинувачений, який раніше був наглядно знайомий потерпілому, на момент їх приходу, вже знаходився в барі в компанії незнайомих потерпілому людей. Протягом вечора обвинувачений кілька разів підходив до їх столика, хотів присісти, але потерпілий зі свідком ОСОБА_9 , не вступаючи з ним у конфлікт, давали зрозуміти, що відпочивають самі та не бажають, щоб їм хтось заважав.

В процесі відпочинку ОСОБА_9 вийшов на вулицю, його тривалий час не було. Потерпілий подивився у вікно та побачив, що той стоїть біля людей з компанії, в якій відпочивав обвинувачений. Зрозумівши, що у його приятеля якісь проблеми, потерпілий вийшов з приміщення бару та наблизився до ОСОБА_9 , однак один з чоловіків, що були біля того, сказав потерпілому відійти, бо його поб`ють. Повернувшись, потерпілий побачив, що до нього наближається обвинувачений. Зрозумівши з вигляду та рухів обвинуваченого, що той хоче завдати йому шкоди, потерпілий спробував відступити в іншій бік, однак, обвинувачений продовжував йти на нього. Злякавшись, потерпілий почав тікати, обвинувачений побіг за ним, збив з ніг ударом ногою, повалив на землю на спину та почав наносити удари руками та ногами в область голови та тулубу, завдавши не менше 10 ударів, при цьому вимагаючи, щоб потерпілий віддав йому гроші. Оскільки потерпілий не хотів віддавати гроші, обвинувачений обшукав його кишені та знайшов мобільний телефон, але сказав, що телефон йому не потрібен та знов почав вимагати віддати гроші, продовжуючи наносити удари руками та ногами. Злякавшись за своє життя та здоров`я, потерпілий розстібнув кишеню своєї куртки та віддав обвинуваченому усі гроші, що в нього залишалися, в сумі 500,00 гривень. Пізніше частину викрадених грошей, в сумі приблизно 30,00 гривень, потерпілому повернули співробітники поліції, більше йому ніяким чином спричинена шкода не відшкодовувалася.

В цей вечір у потерпілого конфліктів ні з ким не було, окрім обвинуваченого його ніхто не бив. До бару «Марсель» потерпілий разом із обвинуваченим не заходив. Гроші віддав вимушено, не бажаючи цього, щоб припинити побиття обвинуваченим.

Потерпілий також заявив, що вибачення обвинуваченого він не приймає, адже вони не є відвертими, оскільки обвинувачений дає неправдиві показання, вважає, що обвинувачений має бути ізольований від суспільства.

З показань, даних суду свідком ОСОБА_9 приятелем потерпілого, вбачається, що він працює разом із потерпілим. 02.12.2015 року, після роботи, приблизно о 18:00 годині, вони вирішили відпочити. Випивши по одній пляшці пива (0,5 л), вони поїхали до Корабельного району міста Миколаєва, де, приблизно о 21:00 годині, прийшли до бару «Південний кристал». Там вони випили ще пива, горілки, витративши приблизно 200,00 гривень. В нічний час у свідка виник конфлікт з незнайомою йому особою з числа відпочиваючих в барі, вони вийшли з бару, де свідкові було нанесено декілька ударів в область голови. При цьому ані потерпілого, ані обвинуваченого поруч з собою свідок не бачив, участі у конфлікті вони не приймали. Після цього свідок пішов додому, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений також відпочивав в цей вечір в барі «Південний кристал», але в іншій компанії, конфліктів з ним у свідка не було.

В ході допиту свідка ОСОБА_11 , остання повідомила суд про те, що, працюючи в ніч з 02 на 03 грудня 2015 року барменом в барі «Південний кристал», бачила, що потерпілий відпочивав в барі в компанії свідка ОСОБА_9 , вони пили пиво. Обвинувачений, якому свідок зазвичай не дозволяє відвідувати бар, оскільки той має агресивний характер, також був в цей вечір в барі, замовив 50 чи 100 грамів горілки, підсаджувався до різних компаній, провокував конфлікти. Свідок бачила, що у ОСОБА_9 почався конфлікт з хлопцями з іншої компанії, але розвитку його вона не бачила, адже всі учасники конфлікту вийшли на вулицю, за ОСОБА_9 туди також пішов потерпілий та після цього не повертався.

Допитана судом свідок ОСОБА_12 повідомила, що в ніч з 02 на 03 грудня 2015 року вона, разом зі своєю подругою відпочивали в барі, бачила там потерпілого, який відпочивав за іншим столиком вдвох зі свідком ОСОБА_9 . Обвинувачений також в цей вечір знаходився в барі, проте не в компанії з потерпілим. Виходячи з бару свідок побачила, що надворі відбувається якийсь конфлікт, але між ким вона не бачила. В цей момент потерпілий сказав їй, що йде додому та пішов в бік свого дому та осіб, між якими відбувався конфлікт, за ним, приблизно через 5 хвилин, пішов обвинувачений.

Свідок ОСОБА_13 дружина потерпілого, суду пояснила, що ввечері 02.12.2015 року, приблизно о 20:30 21:30 годині, потерпілий повернувся додому з роботи, був тверезим. Віддавши свідкові частину своєї заробітної платні у розмірі 500,00 гривень, потерпілий пішов ще прогулятися, але повернувся він лише вранці, в нього було розбите обличчя. Зі слів потерпілого свідкові відомо, що він, знаходячись біля бару «Південний кристал», злякався поведінки обвинуваченого та почав тікати, але той його наздогнав та почав бити, вимагаючи віддати гроші і не припиняв побиття, доки потерпілий не віддав йому гроші в кількості 500,00 гривень.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу, що обвинувачений, не заперечуючи своєї вини у спричиненні обвинуваченому тілесних ушкоджень, заперечував наявність в нього корисливого мотиву, пояснюючи свої дії раптово виниклими неприязними відносинами із потерпілим.

При цьому припинення побиття саме після передання потерпілим обвинуваченому грошей, на переконання суду, свідчить про наявність у останнього саме корисливого мотиву, оскільки у разі спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому з мотивів неприязних особистих відносин, у обвинуваченого не було б причин для припинення такого побиття саме після заволодіння грошовими коштами. При цьому показання потерпілого, що стосуються цього епізоду, суд вважає достовірними зогляду на їх послідовність та логічність. При цьому суд також враховує, що усі без винятку показання потерпілого, на відміну від показань обвинуваченого, не містять суттєвих суперечностей та узгоджуються із показаннями допитаних свідків та із дослідженими судом письмовими доказами.

Зокрема, із інформації, що міститься у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.12.2015 року, вбачається повідомлення потерпілим про те, що о 02 годині 15 хвилин цього ж дня наглядно знайома йому особа на ім`я ОСОБА_14 із застосуванням небезпечного для життя та здоров`я насильства заволоділа належними йому грошима в сумі 500,00 гривень (а.п. 40). В ході огляду місця події ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 нічого не вилучалося (а.п. 41-43).

Спричинення потерпілому тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, переламу кісток носа без зміщення, крововиливів та саден обличчя, саден кистей рук, крововиливів слизистої верхньої губи с поверхневими ранами, припухлості м`яких тканин потиличної області та спинки носу, забою клітини підтверджується інформацією, що міститься у висновку експерта № 269 від 04.12.2015 року (а.п. 44-45). Вказані ушкодженні могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів за механізмом удару при нанесенні не менше 3-4 травматичних дій та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

На светрі (джемпері), який серед інших речей був вдягнений на потерпілому в момент вчинення кримінального правопорушення, висновком експерта № 9 від 14.01.2016 року (а.п. 48-49) встановлена наявність крові людини, походження якої не виключається від потерпілого. Куртка зеленого та червоного кольорів, джинси синього кольору та светр синього кольору були видані потерпілим слідчому (а.п. 45), оглянуті (а.п. 50-53), визнані речовими доказами (а.п. 54, 55) та передані потерпілому на зберігання (а.п. 56, 57).

В ході проведення слідчого експерименту (а.п. 58-63) потерпілий показав на місці вчинення кримінального правопорушення, яким чином обвинувачений, застосувавши до нього силу, заволодів його майном.

У той же час, показання обвинуваченого стосовно його відпочинку в приміщенні бару в компанії потерпілого та свідка ОСОБА_9 спростовані не тільки показаннями останніх, але й показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вказали, що обвинувачений відпочивав окремо от потерпілого, більше того, свідок ОСОБА_11 зауважила, що обвинувачений не відпочивав в жодній компанії в барі, але підсаджувався за різні столи та провокував конфлікти і така поведінка є для нього звичною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що показання обвинуваченого в судовому засіданні не були щирими та відвертими та критично ставиться до них, сприймаючи їх як обраний останнім спосіб захисту від обвинувачення.

Частина майна, що стала предметом кримінального правопорушення, а саме 39,00 гривень, видана обвинуваченим слідчому (а.п. 65), оглянуті (а.п. 66-68), визнані речовими доказами (а.п. 69) та передані на зберігання потерпілому (а.п. 70).

Інших доказів учасниками кримінального провадження суду не представлено.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), судом кваліфікуються за частиною 1 статті 187 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 71), не одружений, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності та насильницького злочину (а.п. 72-73), нове кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, призначеного вироком суду (а.п. 74-75), у зв`язку з чим перебуває на обліку у кримінально-виконавчій інспекції (а.п. 76), перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів» та з приводу опійної наркоманії (а.п. 77, 78), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак у 1999 році та 2004 році проходив стаціонарне лікування у Миколаївській обласний психіатричній лікарні з діагнозом «змішаний розлад поведінки та емоцій» (а.п. 79, 80), за місцем проживання дільничним інспектором поліції характеризується негативно (а.п. 81), страждає рядом захворювань, зокрема МОІТБ, ВІЛ-інфекція 4 клінічної стадії, СНІД, хронічний гепатит тощо (а.п. 82, 83).

Відповідно до висновку № 19 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22.01.2016 року обвинувачений страждає в даний час та страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння на психічні та поведінкові розлади. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння та в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.84-88).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до пункту 15 частини 1 статті 67 КК України, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Знаходження обвинуваченого підчас вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння не заперечується самим обвинуваченим та підтверджується інформацією, що міститься у виписці із медичної карти хворого від 03.12.2015 року (а.п. 64).

Таким чином, суд доходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого виключно в умовах ізоляції від суспільства та про призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Судом встановлено, що вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 26.06.2015 року ОСОБА_8 засуджений за частиною 2 статті 289 КК України до позбавлення полі строком на 5 (п`ять) років, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, тому остаточне покарання суд, з урахуванням вимог статті 71 КК України, визначає шляхом часткового складання призначених покарань.

Обвинувачений знаходиться під вартою з моменту затримання у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 21.12.2015 року (а.п. 11, 28).

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням невідбутої частини покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 26.06.2015 року, визначити ОСОБА_15 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування ОСОБА_16 покарання обчислювати з моменту взяття під варту 21.12.2015 року.

Період тримання ОСОБА_10 під вартою по даному кримінальному провадженню з 21.12.2015 року по день, що передує дню набрання вироком законної сили включно, зарахувати у строк відбування покарання із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення (тримання під вартою) за два дні позбавлення волі.

Речові докази, а саме майно, що стало предметом кримінального правопорушення: 39,00 (тридцять дев`ять) гривень, а також одяг, що вилучався у потерпілого з метою проведення слідчих дій: Куртка зеленого та червоного кольорів, джинси синього кольору та светр синього кольору залишити за належністю потерпілому (а.п. 54, 55, 56, 57, 69, 70).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1