У Х В А Л А

Справа № 183/3595/16

№ 1-кп/183/664/16

01 вересня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0000031 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000031 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявив про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому захисник зазначив, про те, що прокурором не обґрунтовано наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, у її підзахисного погіршився стан здоров`я, а тому просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити на 60 днів.

Судом приймається до уваги надані захисником виписки з журналу скарг та відповідь на адвокатський запит, відповідно до якого обвинувачений скаржився на періодичний біль нігтьового фалангу п`ятого пальця лівої кисті та на наявність червоної плями на грудній клітині, однак ця ж відповідь містить посилання на те, що обвинуваченому надана відповідна медична допомога і він пройшов курс лікування.

Крім того, ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися. Доказів зміни обставин для скасування запобіжного заходу суду сторонами не надано.

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 повинен бути продовжений на 60 днів до 30 жовтня 2016 року включно.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 331 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 30 жовтня 2016 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1