АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1457/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 620/42/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
Іменем України
05 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 01.04.2016р. стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бердянка Зачепилівського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 8(восьми) років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, 26.10.2015р. о 21год. 00хв. ОСОБА_8 , скоїв умисне вбивство при наступних обставинах.

Так, знаходячись у вказаній час в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , під час сварки на ґрунті раптово виниклих між ними неприязнених стосунків, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті потерпілого та свідомо припускаючи їх настання, являючись особою, яка значно переважає ОСОБА_9 за фізичними даними, спонукаємий злістю до останнього здійснив його тривале побиття, в процесі якого умисно завдав ОСОБА_9 численні удари руками та ногами по різним частинам тіла у кількості не менше 18 ударів, з яких не менше 8 ударів по голові, чим заподіяв ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з пневматороксом, підшкіряної емфіземи, множинних двухсторонніх переломів ребер по різним анатомічним лініям з крововиливами міжреберних м`язів в області переломів, перелому грудини і крововиливу в область перелому, крововиливом в навколосерцевої сорочки, прикореневого надриву тканини правої легені, масивного синця по передній поверхні грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпечних для життя. У вигляді закритої черепно-мозкової травми з субарахноїдальними і крововиливами і в обох скроневих долонях, крововиливом м`яких покривів з боку їх внутрішньої поверхні в лобовій скроневій області, крововиливом правого скроневого м`язу, множинних крововиливів в обох навкологлазних областях, носа з переходом на верхню губу, крововиливом слизової оболонки обох губ, забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи, забої на крововилив ній основі правої скроневої області, кутка нижньої щелепи зліва, забій на лобі, лівій щоці, крововилив язика, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я, а також у вигляді закритої тупої травми шиї з неповним переломом лівого великого рога під`язичної кістки, крововиливом м`яких тканин органукомлексу шиї, шкіряного забою на щоці с переходом на шию, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я, крововиливу обох рук і лівої ноги.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітини з пневматороксом, підшкіряної емфіземи/, множинних двухсторонніх переломів ребер по різним анатомічним лініям з крововиливом міжреберних м`язів в області переломів, перелому грудини і крововиливу в область перелому, крововиливом в навколосерцевої сорочки, прикореневого надриву тканини правої легені, масивного синця по передній поверхні грудної клітки.

В апеляційній скарзі захисник посилається на відсутність прямих доказів винуватості обвинуваченого вважає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому він просить вирок суду скасувати, провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку апеляцій, обвинуваченого та захисника, які просили залишити призначене судом першої інстанції покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається, з вироку обвинувачений винним себе в скоєнні кримінального правопорушення не визнав, а фактичні обставини встановлені у загальному порядку на підставі дослідженнях у судовому засіданні доказів (т.1 а.с.22).

Отже, позиція обвинуваченого у суді апеляційної інстанції повністю збігається з його ж позицією в суді першої інстанції.

Однак не дивлячись на це, вина обвинуваченого в умисному вбивстві, за встановлених обставин повністю, на думку суду першої інстанції, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а саме показами потерпілого, свідків та письмовими доказами по справі.
Не вдаючись в перевірку показань потерпілого та свідків наведених у вироку суду, які не були безпосередніми очевидцями події, колегія суддів звертає увагу на письмові докази.
Так, згідно висновків судово-медичних експертиз №226-КРт/15, яка була проведена в період з 27.10.2015 року по 21.12.2015 року та №386-КРт/15, яка проводилась з 21 по 28 грудня 2015 року на трупі ОСОБА_9 було виявлено наступні тілесні ушкодження:
- закрита черепно-мозкова травма із субарахноідальними крововиливами (крововиливом під м`які мозкові оболонки) в обох лобових частках, крововиливом м`яких покривів голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобовій, височної областях (3), крововиливом правого скроневого м`яза (1), множинними крововиливами в обидві навколоочевих областях (по одному), носа з переходом на верхню губу (1), крововиливом слизуватих оболонок обох губ (2), забитою раною на слизуватій оболонці нижньої губи (1), забоями на крововиливній основі правої лобової області (1), біля кута нижньої щелепи ліворуч (1), забіями на чолі (3), лівій щоці (1), крововиливом язика. Дана травма могла утворюватися від неодноразових (не менш 16) ударних впливів тупих твердих предметів, забій - по механізму тертя-ковзання, забій на крововиливної основі - по механізму удар-тертя, індивідуальні особливості яких не відобразилися в ушкодженнях, не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті й мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які протягли короткочасний розлад здоров`я;
- закрита тупа травма шиї з неповним переломом лівого великого рога під`язичної кістки, крововиливом м`яких тканин органокомплекса шиї, шкірним забоєм (1) на щоці з переходом на шию могла утворюватися від локального впливу знаряддя травми в область лівої бічної поверхні шиї, індивідуальні особливості яких не відобразилися в ушкодженнях та не полягають у причинному зв`язку з настанням смерті й мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я;
- закрита тупа травма грудної клітини із пневматораксом (наявністю повітря в плевральній порожнині), підшкірною емфіземою, множинними двосторонніми переломами ребер по різних анатомічних лініях із крововиливами міжреберних м`язів в області переломів, переломом грудини й крововиливами в області перелому(що виразилося в переломі 17 ребер, а деякі з них були переламані в кількох місцях - загальна кількість переломів 17 ребер складає 44 переломи), крововиливами навколосерцевої сорочки, прикореневим надривом тканини правої легені, масивним синцем по передній поверхні грудної клітки. Зазначена травма могла утворюватися від локального впливу тупого твердого предмета, що мав розповсюджену поверхню, по механізму здавлення в передньо-задньому напрямку (щодо основних площин тіла), на що вказує форма синця на грудній клітці та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті й має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя;
- множинними синцями обох рук (правої - 4, лівої - 3) і лівої ноги (1), які могли утворюватися від кількаразових впливів (не менш 8) тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразилися в ушкодженнях та не полягають у причинному зв`язку з настанням смерті й мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Усі наявні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , могли утворюватися в один період часу, всі вони є прижиттєвими (що підтверджується макроскопічною й мікроскопічною їхньою характеристикою) і не мають ознак загоєння. Ушкоджень, які могли б утворюватися посмертно, на тілі ОСОБА_9 не виявлені.
У момент заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень він міг розташовуватися як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні, однак у момент заподіяння закритої тупої травми грудної клітки він найімовірніше розташовувався в горизонтальному положенні, крім того, усі ушкодження розташовуються переважно по передній поверхні голови, тулубу, кінцівок, що означає, що ОСОБА_9 був обернений до особи що наносила ці пошкодження передньою поверхнею тіла.
Не дивлячись на вищенаведений висновок експертизи, суд у вироку зазначає, що ОСОБА_9 завдані численні удари руками та ногами по різним частинам тіла у кількості не менше 18 ударів, з яких не менше 8 ударів по голові. Однак у вироку чітко зазначено, що у ОСОБА_9 загальна кількість переломів складає 44 переломи 17 ребер.
Хоча і допитаний в суді першої інстанції в порядку ст.356 КПК України, судово-медичний експерт, ОСОБА_10 , повністю підтвердила вказані висновки експертиз та акцентувала увагу на те, що з урахуванням виявленої значної кількості тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_9 , яких було не менше 33, в тому числі з них 17 зламаних ребер в 44 чотирьох місцях та їх локалізації, отримання таких тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту категорично виключається.

Крім того, привертає увагу і невідповідність механізму нанесення ударів, оскільки в експертизі прямо вказано що смертельна травма могла утворюватися від локального впливу тупого твердого предмета, що мав розповсюджену поверхню, по механізму здавлення в передньо-задньому напрямку, а це ні як не може, за переконанням колегії суддів, відповідати ударам завданим руками та ногами.

Таким чином, з огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не встановлений механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 оскільки вказаний у вироку не підтверджується висновками та поясненнями експерта.

Отже, апеляційною інстанцією встановлено, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а це у свою чергу є підставою згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України для скасування судового рішення.
Разом з цим, з судово-медичної експертизи також вбачається, що в момент заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 зазнавав болючі відчуття, за умови, якщо він перебував у свідомості. Об`єктивних судово-медичних даних про те, чи міг ОСОБА_9 робити цілеспрямовані дії не має, однак це не можна виключити за умови, якщо він перебував у свідомості, а синці на тильній поверхні правої кисті можна розцінити як ушкодження, що виникли в результаті самооборони.
Таким чином, виходячи з наведеного висновку та приймаючи до уваги кількість ушкоджень виявлених у ОСОБА_9 , поза увагою як прокурора так і суду залишились ці обставини, які при певних умовах можуть свідчити про вчинення вбивства з особливою жорстокістю. Проте, матеріали кримінального провадження не містять жодного процесуального рішення з цього приводу.
Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням наведених доказів у вироку суду неможна погодитись з апелянтом в тій частині, що відсутні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Виходячи зі змісту положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і зобов`язаний повторно дослідити лише ті обставини, які під час кримінального провадження були встановлені, але дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

У даному ж випадку апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті кримінального провадження, оскільки його, з урахуванням доводів викладених в апеляційній скарзі, про це не просили.

Тому, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу права на справедливий судовий розгляд справи, ухвалене рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.405, 407, п.2 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.1, ст.ст.415, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 01.04.2016р. стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до 03 вересня 2016р.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді