Справа № 183/2589/16
№ 1-кп/183/550/16
В И Р О К
іменем України
22 вересня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0000929 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
10 березня 2016 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_2 , цілеспрямовано зайшов на територію механізованого току, де побачив бункер для провіювання зерна, на якому стояв електродвигун, належного ОСОБА_5 .
В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з території механізованого току, а саме вище зазначеного електродвигуна. Однак, оскільки у ОСОБА_4 з собою інструментів для демонтажу електродвигуна не було, він пішов до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_3 , де взяв у останнього потрібні йому інструменти. Повернувшись на вищевказану територію механізованого току ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно викрав електродвигун, потужністю 1,5 кВт на 3 000 об/хв.
Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, на загальну суму 176,20 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Крім повного визнання провини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.03.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності не відому йому особу, яка в період часу з 17.00 години 10.03.2016 року по 08.30 годин 11.03.2016 року здійснила крадіжку електро-двигуна з території механізованого току розташованого в АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду від 14.03.2016 року, яким зафіксовано, що в ході огляду ділянки місцевості в АДРЕСА_1 , виявлено та видано ОСОБА_8 електродвигун сірого кольору з сегментами темно-коричневої фарби;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.04.2016 року, згідно з яким ОСОБА_5 впізнав серед пред`явлених чотирьох електродвигунів потужністю 1,5 кВт і 3000 обертів за 1 хвилину електродвигун, який був викрадений у нього 10.03.2016 року з території механізованого току;
- речовим доказом, а саме: електродвигуном 1,5 кВт на 3000 обертів, який згідно з постановою слідчого від 14.03.2016 року про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів, був визнаний і залучений у якості речового доказу;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , під час якого останній розповів та показав, як він 10 березня 2016 року близько 22.30 годин знаходячись на території механізованого току по АДРЕСА_2 , викрав електродвигун;
Судом також досліджені такі докази, як протокол огляду місця події від 11.03.2016 року, а саме території тракторної бригади по АДРЕСА_2 , в ході проведення якого невідомих предметів не виявлено, а також висновок судово-товарознавчої експертизи № 1665-16, відповідно до якого станом на 11.03.2016 року ринкова (дійсна) вартість електродвигуна бункера для провіювання зернових культур потужністю 3 кВт 950 за 1 хвилину становить 336,00 грн., ( тобто, зазначеним висновком визначена вартість двигуна з іншими технічними характеристиками), які, на переконання суду, є хоча і допустимими, однак не є належними, оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена в повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.
Однак, обставиною, яка пом`якшує покарання суд, визнає щире каяття обвинуваченого, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, враховуючи той факт, що шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, а також думку потерпілого, який не просив суворо покарати обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання вищезазначеного покарання з покаранням, призначеним Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю три роки, оскільки саме таке покарання, гна переконання суду, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи долю речових доказів, відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що електродвигун потужністю 1,5 кВт на 3 000 об/хв. сірого кольору, викрадений 10.03.2016 року ОСОБА_4 з бункера провіювання зерна з території механізованого току в с. Євецько-Миколаївка, Новомосковського району Дніпропетровської області, слід залишити за належністю ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 88,10 грн. (висновок судово-товарознавчої експертизи № 1665-16 від 07.04.2016 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання чотири роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання вищезазначеного покарання з покаранням, призначеним Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробувальним терміном, тривалістю три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.
Речові докази, а саме: електродвигун потужністю 1,5 кВт на 3 000 об/хв. сірого кольору залишити за належністю ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 88,10 гривень.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1