Справа № 611/247/16-к
Провадження № 1-кп/611/30/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України,
ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ст. 185 ч. 3 КК України, за наступних обставин.
29 січня 2016 року у вечірній час, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов по вулиці Горького в м. Барвінковому Харківської області. Коли він проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 , то помітив, що в будинку ніхто не проживає, і в нього виник умисел на крадіжку чужого майна з цього будинку.
Реалізуючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, умисно, з корисливого мотиву, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, через не зачинені на замок вхідні двері проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав таке, що було у використанні, одномісне металеве ліжко вартістю, згідно висновку експерта від 01.03.2016 року № 12, 840 грн. 00 коп., чим завдав власнику потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.
Викрадене майно ОСОБА_4 продав жительці м. Барвінкового ОСОБА_7 за 50 грн., а отримані гроші витратив на власні потреби.
Крім того, 03 лютого 2016 року у вечірній час, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов по АДРЕСА_3 . Коли він проходив біля домоволодіння АДРЕСА_4 , то помітив, що в будинку ніхто не проживає, і в нього виник умисел на крадіжку чужого майна з цього будинку.
Реалізуючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, умисно, з корисливого мотиву, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, зірвав навісний замок на вхідних дверях, проник до вказаного будинку, звідки таємно викрав таку, що була у використанні пічну плиту вартістю, згідно висновку експерта від 01.03.2016 року № 12, 500 грн. 00 коп., пилосос «Ракета» вартістю, згідно тому ж висновку експерта, 300 грн. 00 коп., алюмінієвий таз ємкістю 5 літрів вартістю, згідно тому ж висновку експерта, 90 грн. 00 коп., алюмінієвий таз ємкістю 10 літрів вартістю, згідно тому ж висновку експерта, 215 грн. 00 коп., і 2 коврові дорожки загальною вартістю згідно довідці, 300 грн. 00 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1405 грн. 00 коп.
Викрадене майно, а саме пічну плиту і тази ОСОБА_4 продав жительці м. Барвінкового ОСОБА_7 за 50 грн., а пилосос продав не встановленій досудовим слідством особі за 30 грн., отримані гроші витратив на власні потреби.
Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєних ним злочинів так, як це викладено вище.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд уважає повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених статтею 185 ч. 3 КК України, тому що він таємно, з проникненням до житла, викрав чуже майно, а також повторно таємно, з проникненням до житла, викрав чуже майно.
Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, проживає зі співмешканкою і її дітьми, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря - нарколога з діагнозом «синдром алкогольної залежності», у вчиненому кається.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире розкаяння у вчиненому та сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого майна потерпілому ОСОБА_6 , те, що ОСОБА_4 раніше не судимий.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище декілька пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин і дані про його особу, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбуття ним покарання і звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 1405 грн. 00 коп.
Обвинувачений позов визнає повністю.
Відповідно до вимог ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд, дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає, що цивільний позов підлягає повному задоволенню, оскільки його розмір підтверджено документально.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за статтею 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею - позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання і роботи та періодично з`являтися до вказаного органу на реєстрацію.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Речовий доказ у справі металеве ліжко, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити у нього
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1405 (одну тисячу чотириста п`ять) грн. 00 коп. у відшкодування завданих злочином матеріальних збитків.
На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1