Номер провадження: 11-кп/785/472/16
Номер справи місцевого суду: 520/1057/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника начальника відділу прокуратури Одеської області на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2016 року, якою щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , не судимого;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_2 , не судимого; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає: АДРЕСА_3 , не судимого; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає: АДРЕСА_4 , не судимого,

обвинувачених у скоєнні у кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 109 ч. 1, 14 ч. 1, 28 ч. 2, 112, 14 ч. 1, 258 ч. 2, 28 ч. 2, 258-3 ч. 1, 14 ч. 1, 28 ч. 2, 260 ч. 2, 3, 4, 14 ч. 1, 262 ч. 2, 263 ч. 1, 14 ч. 1, 28 ч. 2, 341 КК України, обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків,

встановила:
До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000186 від 18.09.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 109 ч. 1, 14 ч. 1, 28 ч. 2, 112, 14 ч. 1, 258 ч. 2, 28 ч. 2, 258-3 ч. 1, 14 ч. 1, 28 ч. 2, 260 ч. 2, 3, 4, 14 ч. 1, 262 ч. 2, 263 ч. 1, 14 ч. 1, 28 ч. 2, 341 КК України.

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що суд вийшов за межі оцінки обвинувального акту як документу та дотримання формальних вимог при його складанні і всупереч закону фактично вдався до оцінки змісту викладених в обвинувальному акті обставин, чим порушив ст. 368 КПК України. Крім того, вказує, що не відповідають дійсності доводи суду про те, що в обвинувальному акті зазначено повний перелік доказів обвинувачення, оскільки у ньому зазначено лише предмети та документи, які визнано речовими доказами. Також, вказує, що при постановлені ухвали судом допущено порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, оскільки в її мотивувальній частині не зазначено суті питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, захисників, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 291 КПУ України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Із кримінального провадження вбачається, що в порушення вимог вказаного закону в обвинувальному акту щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відсутнє належне формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції слушно зазначив, що крім загального посилання на те, що обвинувачені здійснили дії, які відповідають диспозиціям відповідних статей КК України, інших даних про обставини скоєння обвинуваченими цих злочинів не вказано. В формулюванні обвинувачення відсутні дані про те, які конкретні дії, в конкретний період часу, в який саме спосіб обвинувачені вчинили.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність обставини, що перешкоджає судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і тому обгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.

За таких обставин ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Доводи прокурора, які вказані в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги в силу вищевикладеного.

Керуючись ст.ст. 291, 405. 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2016 року щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4