АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження №0003673, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2014 року, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України,

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, повернуто прокурору,

ВСТАНОВИЛА:
Своє рішення суд першої інстанції мотивував невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в порушення вимог п.1 зазначеної статті в обвинувальному акті зазначено більше відомостей щодо особи обвинувачених, ніж передбачено даною нормою закону. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту, в порушення вимог ст. 109 КПК України не зазначеного про проведення процесуальних дій, а саме судово-товарознавчої експертизи № 4280-14 від 05 грудня 2014 року та судово-медичного експертного дослідження та реквізитів процесуальних рішень, прийнятих органом досудового розслідування з цього питання, що, на думку суду першої інстанції, свідчить про грубе порушення вимог КПК України та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що рішення суду не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, який не забороняє у обвинувальному акті викладати інші відомості про особу обвинуваченого, такі як дані про освіту, сімейний стан та працевлаштування обвинуваченого. Крім того, не відповідають вимогам закону і висновки суду про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту, оскільки за положеннями п.1 ч.4 ст. 291 КПК України реєстр є додатком до обвинувального акту. Єдиною підставою для повернення обвинувального акту, передбаченою ст. 314 КПК України є саме його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, а невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України не може бути законною підставою для повернення прокурору обвинувального акту. Окрім цього прокурор звертає увагу на те, що всі матеріали даного кримінального провадження вже долучені до матеріалів справи та були предметом судового розгляду судами першої та апеляційної інстанції, тому повернення обвинувального акту прокурору на стадію досудового розслідування є незаконним та порушує права сторін кримінального провадження на розгляд справи у розумні строки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, просили скасувати ухвалу суду про повернення обвинувального акту прокурору та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, позицію представника потерпілого ОСОБА_12 , який вважає, що призначення нового розгляду обмежує права потерпілого на справедливий розгляд кримінального провадження, тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, думку потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав позицію свого представника, міркування обвинуваченого ОСОБА_10 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Однак, як убачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту ці вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були. Оскаржуване рішення щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд постановив з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для його скасування.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено ст. 291 КПК України. Частина 2 зазначеної статті передбачає, які відомості повинен містити обвинувальний акт, у тому числі згідно з пунктом 2 цієї норми закону анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Виходячи з системного аналізу статті 291 КПК України та п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам статті 291 КПК України: зокрема, якщо цей документ не містить положень, вказаних у наведеній вище нормі кримінального процесуального закону, якщо обвинувальний акт містить положення, які суперечать один одному; у обвинувальному акті наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; цей документ не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно), чи не затверджений прокурором, до нього не долучено передбачені законом додатки; обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування не вручені обвинуваченому. Визначені у п.2 ч.2 ст. 291 КПК України анкетні відомості кожного обвинуваченого є обов`язковими, саме не зазначення цих відомостей і є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. А викладення в обвинувальному акті інших відомостей про особу обвинуваченого, зокрема, даних про освіту, сімейний стан та працевлаштування обвинуваченого, на переконання колегії суддів, не є порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки не перешкоджає та не може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор правильно зазначив, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, а не невід`ємною частиною його. За положеннями ст. 109 КПК України, яка визначає вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування, реєстр, будучи достатньо повним довідником матеріалів досудового розслідування, дає можливість суду в судовому засіданні ретельно і повною мірою дослідити, перевірити зібрані під час досудового розслідування докази та постановити обґрунтоване рішення. Інформація, яка міститься в реєстрі, є лише відповідально зафіксованим орієнтиром для судового дослідження матеріалів справи і самостійного доказового значення не має. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про проведення двох експертиз не перешкоджає та не може перешкодити суду ретельно і повною мірою дослідити, перевірити зібрані під час досудового розслідування докази та постановити законне і обґрунтоване судове рішення. З цих підстав колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, які є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Більше того, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувальний акт у даному провадженні надійшов до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ще 16 грудня 2014 року (т.3 а.п. 11). Ухвалою від 19 грудня 2014 року було призначено судовий розгляд кримінального провадження. (т.3 а.а. 21-22). Цього ж дня під час судового розгляду прокурором долучено матеріали кримінального провадження у повному обсязі (т.3 а.п. 26), та у даній справі ухвалено обвинувальний вирок (т.3 а.п.29-32). 16 червня 2015 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області даний вирок скасовано у зв`язку з порушенням судом першої інстанції вимог ч.3 ст. 349 КПК України та прав потерпілого ОСОБА_8 (т.3 а.п. 164-169). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2015 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було повернуто прокурору у зв`язку з не встановленням місця проживання обвинуваченого ОСОБА_11 (т.3 а.п.237-239). Зазначену ухвалу як необґрунтовану скасовано 08 грудня 2015 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області (т.4 а.п.37-40).

Наведене свідчить про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а зазначені в ухвалі суду першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору є надуманими, не відповідають матеріалам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і повернення справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, під час якого необхідно усунути зазначені недоліки та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, повернуто прокурору, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4