Справа № 191/2354/16-к
Провадження № 1-кс/191/126/16
У Х В А Л А
іменем України
22 квітня 2016 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування,-

за участю секретаря- ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу- ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування , посилаючись на те, що ним 16 березня 2016 р. до Синельниківського ВП була надіслана заява про внесення відомостей до ЄРДР , зазначена заява була зареєстрована Синельниківським ВП 17.03.2016 року.

Однак, в порушення вимог ст.214 КПК України, не дивлячись на те, що заява містила відомості про вчинення представником Синельниківської міської ради ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а саме зловживання службовим становищем- ці відомості не були внесені до ЄРДР.

В наступному, 16.04.2016 р., ОСОБА_2 отримав лист за підписом начальника Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 07.04.2016 р.,в якому зазначено, що заява була ретельно розглянута, розгляд заяви було припинено у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свою скаргу. Пояснив, що в ході судового засідання, яке відбувалося в приміщенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 28.12.2015 року представник Синельниківської міської ради ОСОБА_5 шляхом підбурювання сприяла постановленню суддею ОСОБА_7 незаконної ухвали про залишення без розгляду скарги ОСОБА_8 на рішення адміністративної комісії виконавчого комітету Синельниківської міської ради у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не був оплачений судовий збір за подання скарги.

На думку скаржника, ОСОБА_5 є досвідченим юристом і не могла не знати того, що зазначена ухвала суду про залишення скарги ОСОБА_8 з мотивів несплати судового збору буде незаконною.

На думку ОСОБА_2 яка була викладена в заяві про вчинене кримінальне правопорушення- очевидною метою вищевказаних дій ОСОБА_5 було одержання певної вигоди для себе за « явно незаконно виграну справу».

Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_5 було вчинене зловживання службовим становищем, яке спричинило моральну шкоду інтересам ОСОБА_9 ,

Додатково пояснив, що незаконність ухвали судді ОСОБА_7 підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 року, в якій зазначено про те, що ОСОБА_8 не повинна оплачувати судовий збір за подання скарги на постанову адміністративної комісії виконкому.

Крім того, в обґрунтування своїх доводів ОСОБА_2 посилався на те, що положення ст.214 КПК України мають імперативний характер, тому внесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення є обов`язковою дією органу досудового розслідування у випадку надходження такої заяви.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що у органу досудового розслідування не було підстав для внесення відомостей у ЄРДР, оскільки факти, які були викладені в заяві ОСОБА_10 від 16.03.2016 року не містили в собі відомості про вчинення будь- якою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Слідчий суддя вислухав пояснення ОСОБА_2 , прокурора, дослідив скаргу та додані до неї матеріали.

Слідчим суддею встановлено, що дійсно 16.03.2016 року ОСОБА_2 направив до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_5 про вчинення нею кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.364 КК України.

Частиною 1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України- слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом з тим, суд приймає до уваги те, що кримінальне правопорушення- це суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена Кримінальним кодексом України.

Отже, обов`язковою ознакою кримінального правопорушення є те, що відповідальність за дії чи бездіяльність, які були допущені будь-якою особою повинна бути передбачена саме Кримінальним кодексом України.

При цьому, попередня кваліфікація визначається не заявником, який звертається з заявою про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і визначає правову кваліфікацію на свій розсуд, а саме органом досудового розслідування, як органом, на який покладено внесення таких відомостей ( п.5) ч.5 ст.214 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що під час проведення судового засідання 28.12.2015 року в приміщенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 не було вчинено кримінальне правопорушення, яке містить ознаки зловживання службовим становищем з метою отримання вигоди для самої себе, яке завдало істотну шкоду інтересам фізичної особи, тобто передбачене ч.1 ст.364 КК України.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи, які були викладені ОСОБА_2 в заяві від 16.03.2016 року і в судовому засіданні 22 квітня 2016 року про те, що : ОСОБА_5 зловживала службовим становищем, оскільки представляла інтереси Синельниківської міської ради по довіреності і можливо мала на меті одержання певної вигоди для себе; ОСОБА_8 була спричинена моральна шкода- мають характер припущення, яким заявник ОСОБА_2 надавав власну оцінку.
Завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб- є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Спричинення моральної шкоди не містить в собі ознак завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Отже, слідчий суддя вважає встановленим ту обставину, що станом на 28.12.2015 року діями ОСОБА_5 або судді ОСОБА_7 не була спричинена моральна шкода ОСОБА_8 і наступили будь-які негативні наслідки.
Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.11 КАС України- розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Таким чином, можливо зробити висновок про те, що правова позиція представника сторони у справі не може оцінюватись судом, як зловживання службовим становищем, оскільки реалізовувалась в межах прав і обов`язків, передбачених відповідним процесуальним законодавством.
Твердження ОСОБА_2 про те, що ухвала судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 від 28.12.2015 року носила очевидно незаконний характер, також, не відповідає фактичним обставинам справи.
На час проведення попереднього судового засідання 28.12.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Адміністративної комісії при виконкомі Синельниківської міської ради ( справа №191/5446/14-а) про скасування постанови адміністративної комісії про притягнення до адміністративної відповідальності - ухвала Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 року ще не була постановлена колегією суддів ВАСУ.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.92 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 28.03.2015 р.- скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.
Тобто, скасування судового рішення не може мати наслідком притягнення до відповідальності учасників судового розгляду.
З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України і за таких обставин у слідчого судді відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 214,372 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування яка виразилася у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення , яка була подана ОСОБА_2 16 березня 2016 р. і прийнята Синельниківським ВП ГУНП в Дніпропетровській області 17 березня 2016 р.- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1