Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
09 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_6 на дії та бездіяльність слідчого відділу Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області повернуто скаржнику як таку, що подана з порушенням строку оскарження.

В обгрунтування цього рішення слідчий суддя зазначив, що заявляючи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінальної справи, ОСОБА_6 не вказав точної дати, коли йому стало відомо про дану постанову. На підставі додатків до скарги, слідчий суддя зробив висновок, що 20.10.2015 р. ОСОБА_6 було достовірно відомо про закриття кримінальної справи постановою від 16.11.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової ухвали, якою слід скасувати постанову слідчого Дубенського міськрайонного відділу УМВС в Рівненській області (далі - Дубенського МВ) від 16.11.2012 року про закриття кримінальної справи.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що слідчим відділом Дубенського МВ не було проведено жодних слідчих дій у кримінальній справі, порушеній за фактом неналежного виконання медичними працівниками Дубенської міської поліклініки та Рівненського обласного онкологічного диспансеру своїх професійних обов`язків, що спричинило тяжкі наслідки для хворого - призвело до смерті його дружини, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України. При цьому, ОСОБА_6 вказав, що він не пропустив строк на оскарження даної постанови, оскільки постанову про закриття кримінальної справи отримав лише 15.02.2016 р.

_______________________________________________________________________________________________

№ 11сс/787/60/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст.304 КПК Доповідач ОСОБА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_4 про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Як встановлено ст.2 Кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 р., (далі КПК), завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Подібні завдання передбачно ст.2 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 р. (далі - КПК 1960 р.), а саме : завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.
Згідно ч.1 ст.304 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Права аналогічного змісту містить КПК 1960 р., а саме ст.236-5 цього Кодексу передбачено право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінальної справи особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання її копії.

Частиною 3 статті 306 КПК встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Однак вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано не було.
Так, з постанови слідчого Дубенського МВ від 16.11.2012 р. вбачається, що на підставі п.2 ст.6 та ст.130 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 р. (далі - КПК 1960 р.) було закрито кримінальну справу №7/239-11 за фактом неналежного виконання медичними працівниками Дубенської міської поліклініки та Рівненського обласного онкологічного диспансеру своїх професійних обов`язків, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України. В обгрунтування цього висновку слідчий послався на ряд документів накази управління охорони здоров?я Рівненської обласної державної адміністрації від 12.03.2008 р. та МОЗ України від 09.04.2008 р., висновки комісійної судово-медичної експертизи Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України від 27.01.2009 р. та комісійного судово-медичного обстеження №133/09 від 12.05.2010 р. (а.с.18-19).

Повертаючи ОСОБА_6 скаргу, слідчий суддя послався на пропуск строку на оскарження постанови слідчого. Однак з ухвали слідчого судді вбачається, що ним не було встановлено коли саме ОСОБА_6 отримав постанову про закриття кримінальної справи. Відтак висновок щодо пропуску ОСОБА_6 строку на оскарження постанови не ґрунтується на матеріалах скарги. При цьому з матеріалів за скаргою вбачається, що судом першої інстанції не витребувано та не оглянуто матеріалів кримінальної справи, постанову про закриття якої, було оскаржено. Скаргу розглянуто без участі ОСОБА_6 .

За таких обставин висновок слідчого судді щодо пропуску строку на оскарження постанови слідчого є передчасним, а тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді.

Разом з цим підстав для постановлення нової ухвали колегія суддів не має, оскільки скаргу на постанову слідчого в суді першої інстанції не було розглянуто по суті, і тому вважає за необхідне призначити новий розгляд скарги в місцевому суді, у ході якого необхідно об?єктивно розглянути скаргу ОСОБА_6 , з урахуванням викладених у ній доводів, та у відповідності до вимог кримінального процесуального закону постановити законне й обґрунтоване рішення.

Статтею 55 Конституції України кожній особі гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується з зазначено в. ч.3 ст.8 Конституції. Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ч.1 ст.6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. Європейський суд з прав людини відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч.1 ст.6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду».

З огляду на викладене, колегія судів вважає, що рішення про призначення нового розгляду забезпечить ОСОБА_6 доступ до правосуддя.

Системним аналізом глави 26 та п.п.11, 12 розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 р., встановлено, що оскарження постанови про закриття кримінальної справи, постановленої до набуття чинності цим Кодексом, не передбачено, а тому слід керуватися нормами КПК 1960 р., які діяли на час розслідування кримінальної справи, рішення про закриття якої оскаржується.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України 1960 р., п.п.11, 12 перехідних положень КПК України 2012 р., колегія суддів,
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року, якою скаргу ОСОБА_6 на дії та бездіяльність слідчого відділу Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області повернуто ОСОБА_6 .

Скаргу ОСОБА_6 повернути Дубенському міськрайонному суду Рівненської області для розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.
Суддя-доповідач ОСОБА_1