Справа № 462/4996/16-к
У Х В А Л А
23 вересня 2016 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0001155,

встановив:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0001155 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Свою скаргу мотивує тим, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено обставин справи. В результаті цього слідчий зробила невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на її безпідставність, просить в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доводи скаржника, слідчого, дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0001155, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001155, 06.04.2016 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР за вказаним номером внесено відомості про те, що її колишній чоловік ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.1 ст.125 КК України.

Постановою слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2016 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Разом з тим, слідчий органу досудового розслідування при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження обґрунтовує своє процесуальне рішення даними висновку судово-медичної експертизи, проте не дає оцінки іншим зібраним під час досудового розслідування доказам.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування були допитані як потерпіла ОСОБА_3 , так і свідок ОСОБА_6 , показання яких узгоджуються, а також свідок ОСОБА_5 , показання якого відрізняються. Слідчим не було дано оцінку цих показань і не усунуто такі розбіжності шляхом проведення передбачених КПК України слідчих дій. Поряд цим слідчим не було допитано сина потерпілої ОСОБА_7 , 25.06.2006 року, який міг бути очевидцем подій.

Слідчий в оскаржуваній постанові лише наводить зміст показань потерпілої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та свій висновок про те, що ОСОБА_5 не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень, вказавши, що виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження могли утворитися під час падіння, про що зазначено у висновку судово-медичної експертизи, за таких обставин виключається можливість подальшого здійснення кримінального провадження, за правовою кваліфікацією, відповідно до ч.1 ст.125 КК України. Проте вона не виклала в оскаржуваній постанові встановлених досудовим розслідуванням обставин, не дала оцінки доказам у їх сукупності, а її висновок фактично грунтується лише на даних висновку експертизи, без аналізу того, як висновки експерта узгоджуються з іншими доказами.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшла до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, нею не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001155, а саме, нею не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то її постанова від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Скаргу потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0001155, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1