Справа № 203/3583/14-к
Провадження № 1-кп/0203/129/2016
У Х В А Л А
іменем України
18.11.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 01.08.2013 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Адамівка, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, неодруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.367 КК України
ВСТАНОВИВ:
01.02.2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 367 КК України.
29.03.2016 року даний обвинувальний акт надійшов у провадження судді ОСОБА_1
08 серпня 2016 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0000180 прокурору, а також скарга на бездіяльність слідчого і прокурора при проведенні досудового слідства по даному кримінальному провадженню, в якій він посилається на неправомірність дій слідчого, щодо відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , а також, відповідно, про порушення його прав, як потерпілого, під час проведення досудового розслідування, тому просив визнати бездіяльність слідчого та прокурора, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про скоєння злочинів згідно його заяви від 19.09.2013 року і клопотання від 28.04.2014 року, невиконання вказівок судів, незабезпечення його права на оскарження постанови від 30.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим, залишення без належної правовій оцінки доказів, які ставили під сумнів факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.367 КК України, у невирішенні по суті його клопотань від 24.11.2015 року, та просив скасувати постанову від 30.11.2015 року про відмову у визнанні його потерпілим та інші постанови слідчого, які були винесені без інформування його, а також визнати факт того, що слідчий та прокурор своїми діями фактично порушили права за ст.13 Конвенції з основних прав і свобод людини на ефективний національний засіб правового захисту, та зобов`язати слідчого та прокурора внести відомості до ЄРДР за даним кримінальним провадженням стосовно кваліфікації злочинів, які підлягають розслідуванню за ст.155-8, ч.2 ст.364 та ч.2 ст.172 КК України (1960). Крім того, просив визнати факт проведення досудового слідства по даному кримінальному провадженню з істотними порушеннями вимог КПК України.
17.11.2016 року в підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду. Також пояснив, що постановою слідчого від 30.01.2016 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню, тому в обвинувальному акті останнього у якості потерпілого не зазначено. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та призначене покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Вирок набрав чинності. Тобто майно, яке було заарештовано під час досудового слідства по кримінальній справі, фактично вибуло з власності ОСОБА_5 та підлягало стягненню на користь держави. Постанова про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим була йому направлена за вказаною їм же адресою. Йому не відомо про постанову слідчого від 30.11.2015 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив вирішити дане питання на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України.
Встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року було розглянуто кримінальне провадження (№ 203/3583/14-к (провадження № 1кп/0203/251/2014) внесене до ЄРДР за № 0000180, яке надійшло з обвинувальним актом, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.367 КК України та вирішено звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити (т.4 а.с.18-20).
13.08.2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року(т.5 а.с. 1-4, т.6 а.с.4-7).
14.08.2014 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська вказана заява ОСОБА_5 була повернута заявнику, оскільки останній не є учасником судового провадження, а тому не має права подавати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду. Зазначена ухвала була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2014 року, але зазначені ухвали були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2015 року, а справу направлено для повторного розгляду питання до суду першої інстанції (т.5 а.с. 73, 201-204, 266-267).
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2015 року було скасовано ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, а справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Зазначена ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2015 року (т.6 а.с.71-73,114-116).
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, повернуто прокурору прокуратури Дніпропетровській області для усунення недоліків, а саме у зв`язку з тим, що до кримінального провадження № 0000180 не було залучено у якості потерпілого ОСОБА_5 та проведення слідчих дій у відповідності до вимог ст.56 КПК України, усунення недоліків досудового розслідування з врахуванням доводів скарг ОСОБА_5 .. Зазначена ухвала була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.11.2015 року.
Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту, в якому, серед іншого, повинна міститися інформація щодо анкетних відомостей кожного потерпілого (прізвище, імя, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Після повернення ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2015 року обвинувального акту за даним кримінальним провадженням прокурору, всі слідчі дії, які складалися з повідомлення про підозру ОСОБА_4 та його допиту, а також ухвалення постанови про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по кримінальному провадженню, проведені за один день, тобто 30.01.2016 року. (т.7, а.с.60-63, 64-66, 68). Більш ніяких слідчих дії не проведено.
З матеріалів справи вбачається, що згідно листа слідчого ОСОБА_6 за вих.№ 17/1-361 від 30.01.2016 року, ОСОБА_5 направлено копію постанови від 30.01.2016 року про відмову у визнанні його потерпілим. Як слідує із скарги ОСОБА_5 , останній вищевказану постанову не отримував, оскільки посилається на постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим, яка, на його думку, ухвалена 30.11.2015 року.
За ч.3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктом 5 ч.1 цієї статті, а саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 оскаржує постанову слідчого, щодо відмови у визнанні його потерпілим за даним кримінальним провадженням, але, у зв`язку з неотриманням копії постанови, помилково датує її 30.11.2015 року, суд, з метою захисту права ОСОБА_5 на справедливий розгляд його заяви, вважає за доцільне надати оцінку постанові слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню, яка ухвалена 30.01.2016 року та міститься у матеріалах кримінального провадження (т.7 а.с.68).
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Встановлено, що кримінальне провадження, яке внесене в ЄРДР за № 0000180, було відкрито по заяві ОСОБА_5 (т. 1 а.с.1), під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню ОСОБА_5 було ознайомлено з правами потерпілого та останній був допитаний як потерпілий, зазначався у процесуальних документах як потерпілий, тобто був чітко зазначений статус даної особи (т.1 а.с.8-13, т.3 а.с.26), що відповідно до ч.2 ст.55 КПК України забезпечило його права і обов`язки, як потерпілого.
Посилання слідчого у постанові від 30.01.2016 року на те, що майно, яке було заарештовано під час досудового слідства по кримінальній справі відносно ОСОБА_5 , фактично вибуло з власності останнього та підлягало стягненню на користь держави, тому ОСОБА_5 не може бути потерпілим по даному кримінальному провадженню, не може бути підставою для відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілим.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення прав ОСОБА_5 , як потерпілого, з боку слідчого прокуратури Дніпропетровської області та прокурора прокуратури Дніпропетровської області, в результаті чого порушені процедури проведення слідчих дій, що повинні були здійснюватися за участю потерпілого, потерпілому не надані матеріали кримінального провадження для ознайомлення в порядку визначеному нормами КПК України, проігноровано клопотання ОСОБА_5 та не виконання вимог ст. 220 КПК України, тому скарга в цій частині підлягає задоволенню, а постанова слідчого від 30.01.2016 року, за якою відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню, - скасуванню.
Оскільки обвинувальний акт складений з порушенням п.3 ч.2 ст.291 КПК України, щодо невнесення до нього відомостей відносно ОСОБА_5 , як потерпілого, даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення вказаного недоліку.
Щодо інших вимог заявника, то зазначені ним рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора могли бути оскаржені ним під час досудового розслідування, а не на даній стадії кримінального провадження, відповідно до вимог ст.303 КПК України.
Оцінюючи усі обставини, які були досліджені судом у попередньому судовому засіданні у їх сукупності, зважаючи на висновки викладенні в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2015 року, ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2015 року та ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2015 року, винесені в межах даного кримінального провадження, враховуючи часткове задоволення скарги ОСОБА_5 , суд вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору для усунення перелічених недоліків, а саме: залучення ОСОБА_5 , як потерпілого по кримінальному провадженню № 0000180, проведення слідчих дій у відповідності до вимог ст. 56 КПК України, усунення недоліків досудового розслідування з врахуванням рішення суду в частині обґрунтованості скарги ОСОБА_5 , а також усунення порушень при оформленні матеріалів досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурора Прокуратури Дніпропетровської області при приведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000180 - задовольнити частково.
Постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 30.01.2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000180, - скасувати.
Визнати бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , що виразилась в усуненні ОСОБА_5 від участі при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000180 в якості потерпілого, порушенні його прав, як учасника кримінального провадження.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 367 ч.1 КК України, повернути прокурору прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення, можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1