АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/397/16 Справа № 188/361/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.171 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю представників ТОВ «Агрохім 2001»- ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого- ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою представника ТОВ «Агрохім 2001»- ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року,якою задоволено клопотання слідчого СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 23 березня 2016 року, погоджене з прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про арешт майна,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року /а.с.п.26-27/ задоволено клопотання слідчого СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 23 березня 2016 року, погоджене з прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_12 та накладено арешт шляхом заборони, розпоряджатися або користуватися майном, а саме, мінеральними добривами «КАС» в кількості 38 т. 20 кг., які знаходяться в причепі, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий перебуває на території ТОВ «Агро-Злагода» за адресою вул.Дніпровська, 36, с.Новохорошівське Петропавлівського району Дніпропетровської області, із зобов`язанням слідчого забезпечити збереження даного майна, а також письмово, з належним підтвердженням, проінформувати заінтересованих осіб.
Свої висновки слідчий суддя, з посиланнями на свідчення потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_6 обґрунтовує встановленими органом досудового розслідування обставинами, відповідно до яких, 21 березня 2016 року ТОВ «Агро-Злагода», яке знаходиться по вул.Дніпровській, 36 с.Новохорошівське Петропавлівського району Дніпропетровської області, перерахувало грошові кошти в розмірі 269 838 гривень через АТ «Прокредит Банк» на рахунок ТОВ «Компанія Будресурсгрупп» на банк отримувача ПАТ «Сбербанк» за поставку мінеральних добрив «КАС» в кількості 38 т. 20 кг., але станом на 21 березня 2016 року, згідно умов договору, товар поставлено не було, оскільки водій автомобіля «ДАФ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому й знаходилися зазначені добрива, відмовився віддавати зазначене майно з посиланням на власника останнього, тому слідчий суддя і застосувала даний захід, зазначивши про те, що він не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, а також збереже речові докази по справі.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, представником ТОВ «Агрохім 2001» ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій останній, з посиланням на вимоги ст.45 КПК України, ст.50 КПК України, ст.173 КПК України, ст.174 КПК України, ст.309 КПК України, ст.310 КПК України, ст.395 КПК України, ст.407 КПК України, просить скасувати ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та протиправною та має суттєві порушення норм КПК України.
Так, апелянт вказує, що відповідно до Додаткової угоди від 17 лютого 2015 року до Договору оренди транспортного засобу № ДГ0000002 від 01 лютого 2015 року його підприємство здійснює оренду причепа державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому на даний час знаходяться мінеральні добрива.
Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку № 281 ТМЦ за 01 січня 2016 року-29 люте 2016 року, яку суд першої інстанції не дослідив, підтверджується те, що на балансі даного підприємства наявна достатня кількість мінеральних добрив для здійснення господарської діяльності та безпосереднього відвантаження добрив клієнтам.
Також скаржник вказує, що згідно договору купівлі-продажу № ДГ-0000113 від 10 березня 2016 року між його підприємством та ТОВ «Оріон Альфа Груп» укладено договір, відповідно до якого ТОВ «Агрохім 2001» зобов`язане постановити мінеральні добрива «КАС» в кількості 40 тон за адресою, вказаної в заявці ТОВ «Оріон Альфа Груп». Тобто з вищевказаного апелянт вбачає, що його підприємство не має жодних зобов`язань ні з ТОВ «Агро-Злагода», ні з ТОВ «Компанія Будресурсгрупп». Звертає увагу представник і на те, що дії директора ТОВ «Агро-Злагода» призвели до простою транспортного засобу з 21 березня 2016 року по 23 березня 2016 року, що потягло за собою значні матеріальні втрати для товариства, при тому, що арештоване майно не є доказом у понятті вимог ст.98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення злочину, так як грошові кошти від ТОВ «Агро-Злагода» отримало ТОВ «Компанія Будресурсгрупп», а суд при вирішенні питання про арешт майна не врахував положення п.6) ч.2 ст.173 КПК України, тобто настання наслідків арешту, для третіх осіб, при цьому порушивши ч.4 ст.173 КПК України, а також не вказав строк дії вказаного рішення суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників ТОВ «Агрохім 2001»- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які прохали скасувати ухвалу суду, обґрунтовуючи свою позицію доводами, викладеними в апеляції, думку потерпілого ОСОБА_8 та його представника- адвоката ОСОБА_9 , прокурора, які прохали залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію представника ТОВ «Агрохім 2001»- без задоволення, обговоривши доводи скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.
При цьому слід зазначити, що відомості про процесуального керівника з боку прокуратури у даному витягу відсутні як у матеріалах кримінального, так і в матеріалах судового провадження /а.к.п.1, а.с.п.2/.
23 березня 2016 року слідчий СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про арешт на майно у вигляді мінеральних добрив «КАС» в кількості 38 т. 20 кг., які знаходяться в причепі, державний номерний знак НОМЕР_1 , котрий знаходиться на території ТОВ «Агро-Злагода», по вул.Дніпровська, 36, с.Новохорошівське Петропавлівського району Дніпропетровської області, при цьому відповідно до самого клопотання, яке мається в матеріалах судового провадження, воно погоджено зазначеним вище прокурором «23» березня 2016 року, відповідно ж до цього ж таки клопотання, яке мається в матеріалах кримінального провадження /а.к.п.94/, воно погоджено прокурором «22» березня 2016 року.
Таким чином, з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання слідчого з зазначених в цій ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
Як слідує з вимог п.10) ч.2 ст.36 КПК України прокурор здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений також погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.
Відповідно до вимог ч.3 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді може звернутися слідчий лише за погодженням з прокурором.
Однак, ухвалюючи дане рішення, в порушення зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції не перевірив чи повноважним прокурором було погоджено клопотання слідчого СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 23 березня 2016 року.
Згідно з вимогами ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк у сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що зазначене клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов до необґрунтованого висновку про його задоволення.
Виходячи з викладеного вище, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року,якою задоволено клопотання слідчого СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 23 березня 2016 року, погоджене з прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про арешт майна- скасувати на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України та на підставі вимог п.2) ч.3 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою повернути зазначене клопотання прокурору Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_14 з метою усунення зазначених цій ухвалі недоліків та приведення у відповідність до вимог кримінального процесуального закону протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в порушення вимог п.3) ч.1 ст.3 КПК України, ч.2, ч.3 ст.214 КПК України, не дивлячись на те, що з заявою про вчинення злочину ОСОБА_8 звернувся о 21 годині 10 хвилин «22» березня 2016 року /а.к.п.7/, відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР «23» березня 2016 року /а.к.п.1, а.с.п.2/, однак вже «22» березня 2016 року слідчим ОСОБА_11 було повідомлено про початок досудового розслідування /а.с.п.3,4/, начальником Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області та т.в.о.начальника СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області вже 22 березня 2016 року було погоджено план слідчих (розшукових) дій /а.к.п.6/, слідчим проведені такі слідчі дії, як допит потерпілого ОСОБА_8 , який відбувся ще о 18 годині 10 хвилин 22 березня 2016 року /а.к.п.9/, о 22 годині 22 березня 2016 року відбувся допит свідка ОСОБА_6 /а.к.п.72-73/, о 21 годині 22 березня 2016 року відбувся допит свідка ОСОБА_16 /а.к.п.76/, о 22 годині 10 хвилин 22 березня 2016 року відбувся допит свідка ОСОБА_17 /а.к.п.79-80/, тобто є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, на яке слід звернути увагу процесуальному керівникові даного провадження.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.170 КПК України-ст.173 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ч.1 ст.412 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Агрохім 2001» ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4