1Справа № 335/2464/16-к 1-кс/335/1540/2016
У Х В А Л А
25 березня 2016 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.11.2015 до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в області надійшло звернення директора ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» ОСОБА_4 про те, що 26.11.2015 невстановлені особи, в судовому засіданні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, пред`явили підроблену довіреність від імені ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч».
В ході досудового розслідування встановлено, що 04.11.2015 згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно яких керівником ПАТ «Запоріжоблторггромадхарч» зазначено ОСОБА_4 .
Водночас, як вбачається зі звернення, колишній генеральний директор ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» ОСОБА_5 , здійснював дії направлені на доведення до банкрутства підприємства. Не зважаючи на величезний потенціал підприємства, звітував про його збитковість. Через дії ОСОБА_5 акціонери підприємства не отримують належних їм дивідендів, а вартість активів штучно знижується.
При цьому документи щодо фінансово-господарської діяльності ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч», від ОСОБА_5 до ОСОБА_4 не передавались.
Також встановлено, що цілісний майновий комплекс, а саме адміністративна будівля літ. А, складу літ. Б, складу літ. В, гаражу літ. Д, гаражу літ. Д1, прохідної літ. И, гаражу літ. Й, гаражу літ. Ж, гаражу літ. З, гаражу літ. Е, гаражу літ. К, складу літ. Л, складу літ. М, гаражу літ. О. прохідної літ. П, гаражу літ. Р, складу літ. С, гаражу літ. Т, складу літ. У, гаражу літ. Ф, гаражу літ. Ф. гаражу літ. X. гаражу літ. Ч, гаражу літ. Ц, гаражу літ. Ш, гаражу літ. Щ. гаражу літ. З, холодильної камери літ. Ю, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» на праві приватної власності згідно свідоцтва про власність від 03.10.1995 року реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» є власником нежитлового приміщення № НОМЕР_2 , першого поверху літ. А-5, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Прокурор зазначає, що відповідно до ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Враховуючи те, що дії невстановлених осіб, якими використовується підроблена довіреність від ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» спрямовані, в тому числі на незаконне заволодіння майном зазначеного підприємства, а відтак мають значення речового доказу. тому, незастосування заборони на розпорядження об`єктами нерухомості може призвести до настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Таким чином, з метою збереження майна та виключення злочинних дій невстановлених осіб, які злочинним шляхом можуть заволодіти вищевказаним майном та намагатись розпорядитись ним, прокурор просить накласти арешт на зазначене у клопотанні нерухоме майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просить його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В даному випадку, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним розглянути клопотання про арешт майна без виклику його власника.
Відповідно до до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Прокурор у своєму клопотанні посилається на те, що відповідно до ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Слід зазначити, що КПК України, у редакції чинній станом на день розгляду клопотання, не містить такої правової підстави для арешту майна як його відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, оскільки її було виключено.
Також прокурор наполягає, що спірне майно має значення речового доказу у зв`язку з тим, що дії невстановлених осіб, якими використовується підроблена довіреність від ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» спрямовані, в тому числі на незаконне заволодіння майном підприємства.
Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частина 4 ст. 358 КК України передбачає, що використання завідомо підробленого документа карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Прокурором не доведено, що нерухоме майно є об`єктом протиправних дій, тобто об`єктом, на який було безпосередньо спрямовано кримінально протиправне посягання, у зв`язку з чим, воно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Також прокурор обґрунтовує необхідність арешту майна необхідністю його збереження та виключення злочинних дій невстановлених осіб, які злочинним шляхом можуть заволодіти вищевказаним майном та намагатись розпорядивсь ним.
Слідчому судді не надано переконливих та допустимих доказів, які підтверджують зазначені доводи.
Підсумовуючи викладене, на даний час слідчий суддя не вбачає наявності всіх передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно, з огляду на що у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170 173, 167 КПК України,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25 березня 2016 року. Повний текст ухвали виготовлено 28 березня 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1