Ухвала іменем україни 03 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

Згідно з матеріалами провадження за касаційними скаргами № 5-4144ск16 вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10 березня 2016 року за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Засуджений 15 вересня 2016 року звернувся до суду з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення.

Як убачається зі змісту клопотання і касаційної скарги, підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вироку місцевого суду ОСОБА_4 вважає свою юридичну неграмотність, подачу апеляційної скарги захисником без згоди засудженого, здійснення апеляційного провадження без участі останнього, а також неодноразові відмови у відкритті апеляційного провадження за його скаргами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені засудженим доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

На думку колегії суддів, із клопотання засудженого та змісту його касаційної скарги вбачається наявність поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, який слід поновити.

У той же час ст. 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Як убачається зі змісту скарги, ОСОБА_4 вважає, що вирок місцевого суду постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, у той же час жодних доводів на обґрунтування своїх тверджень відповідно до статей 412414 КПК не наводить.

Крім того, ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить переглянути лише вирок місцевого суду, проте вимог щодо перевірки ухвали апеляційного суду від 10 березня 2016 року з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК, не наводить.

Також він не зазначає, у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 412414 КПК та які конкретно клопотання сторони захисту всупереч ч. 3 ст. 404 цього Кодексу апеляційний суд безпідставно відхилив і які доводи апеляційної скарги його захисника в порушення ст. 419 КПК належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить вимог, які б узгоджувалися із наведеними положеннями.
Всупереч ч. 5 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не долучив до касаційної скарги належним чином засвідчених копій вироку місцевого суду й ухвали суду апеляційної інстанції, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2016 року й ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 10 березня 2016 року.
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3