Справа № 460/2403/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Яворівський районний суд Львівської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, безпартійного, не одруженого, не військовозобовязаного, тимчасово не працюючого, такого який має судимості,-.
за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, а саме: 13 лютого 2009 року Яворівським районним судом Львівської області за ст.ст.185 ч.3, 162 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі, а також 02 квітня 2014 року Яворівським районним судом Львівської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1 КК України на п`ять років позбавлення волі, після відбуття покарання і звільнення з місць позбавлення волі 13 травня 2013 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні кримінальні правопорушення.
Так він, в один із днів на початку грудня 2013 року, знаходячись у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , демонтував та викрав сім чавунних труб, довжиною два метри, вартістю 200 гривень, кожна, загальною протяжністю 14 метрів, на загальну суму 1400 гривень та три поворотні металеві коліна, вартістю по 200 гривень, кожне, які належать ДП «Новояворівськжитло», заподіявши при цьому збитку на загальну суму 2000 гривень, після чого з краденим втік.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України.
15 червня 2013 року, в нічний час, ОСОБА_4 , знаходячись на АДРЕСА_1 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, непомітно підійшов до будинку АДРЕСА_2 , після чого, через незачинене вікно проник на балкон квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , звідки викрав велосипед марки «Comanche», вартістю 2400 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, після чого з краденим втік.
Крім цього, 06 листопада 2013 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, непомітно підійшов до будинку АДРЕСА_5 , після чого, через незачинене вікно прибудови, проник у квартиру АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_6 , звідки викрав гроші в сумі 700 гривень, годинник, марки «Swatch», вартістю 200 гривень та ручний браслет, вартістю 50 гривень, а всього викрав майна потерпілого на загальну суму 950 гривень.
Також, 12 січня 2014 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу лісового масиву, що в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, проник на орендовану земельну ділянку, що належить ОСОБА_7 , за допомогою дерев`яної палиці пошкодив замок вхідних дверей, через які проник у середину металевого вагончика, який являє собою сховище для зберігання будівельних матеріалів, звідки викрав бензопилу, марки «Штіль», вартістю 1500 гривень, шуруповерт, вартістю 1100 гривень, електродрель, вартістю 500 гривень, два металопластикові вікна, вартістю по 1000 гривень, кожне, а всього викрав майна потерпілого на загальну суму 6000 гривень і пошкодив майна на суму 2000 гривень.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.
Факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 підтверджується такими зібраними доказами.
Повним визнанням своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , який підтвердив вчинення ним крадіжок чужого майна за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснивши при цьому в судовому засідані про те, що звільнившись з місця позбавлення волі у травні 2013 року, маючи скрутне матеріальне становище, він вирішив вчинити крадіжку чужого майна, так як не мав коштів на проживання.
Так, у червні 2013 року, вночі, він, знаходячись по АДРЕСА_1 , підійшов до одного з будинків і через незачинене вікно проник на балкон квартири, звідки викрав велосипед.
Також, в листопаді 2013 року, зранку, він, знаходячись по АДРЕСА_4 , непомітно підійшов до одного з будинків і через незачинене вікно прибудови, проник у приміщення квартири, звідки викрав гроші, годинник та браслет.
На початку грудня 2013 року, він, знаходячись у підвальному приміщенні одного з будинків, що по АДРЕСА_1 , викрав сім чавунних труб та три металеві коліна.
А, на початку січня 2014 року, зранку, він, знаходячись недалеко від лісового масиву, що в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, за допомогою дерев`яної палиці пошкодив замок дверей, через які проник у середину металевого вагончика, звідки викрав бензопилу, шуруповерт, електродрель та два металопластикові вікна.
Всі викрадені ним речі та предмети, він продав незнайомим йому людям, а виручені гроші витратив для особистих потреб.
Розуміє, що вчинив крадіжки чужого майна, дуже шкодує, що так сталося, у потерпілих просить вибачення, щиро розкаюється у вчиненому, просить також суворо його не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнає недоцільним подальше дослідження доказів стосовно фактичних обставин скоєння крадіжки чужого майна обвинуваченим ОСОБА_4 , так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
При цьому суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи докази, що були добуті та досліджені по справі, суд вважає, що предявлене обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України в судовому засіданні доведено повністю і злочини кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив крадіжки чужого майна, повторно, поєднані з проникненням у приміщення.
Обираючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь і характер суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, такі обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття і активне сприяння розкриттю злочинів і обставини, які обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України, призначивши покарання:
- за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки,
- за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На піставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2014 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1 КК України на п`ять років позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 рахувати з 14 січня 2014 року, тобто з часу його фактичного затримання.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, для засудженого ОСОБА_4 , з дня отримання копії вироку, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя: ОСОБА_1