Справа № 509/2225/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови та клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2016 року скаржник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій зазначив, що 10 травня 2016 року в рамках кримінального провадження будучи потерпілим по справі , він звернувся до слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно фермерського господарства «Симург»; 11 травня 2015 року слідчий дане клопотання розглянув у встановлений законом строк та відмовив у його задоволенні, а тому просить скасувати вищевказану постанову слідчого.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження,дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в цій частині скарга задоволенню не підлягає з наступного.

Зі скарги, яка надійшла до суду, матеріалів кримінального провадження, видно, що 10 травня 2016 року в рамках кримінального провадження № 002558 від 05.10.2015 року будучи потерпілим він звернувся до слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно ФГ «Симург».

Відповідно до ст. 220 ч.1 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Виходячи з пояснень скаржника видно, що на час звернення з вищевказаним клопотанням з боку потерпілого не був поданий цивільний позов, з урахуванням попередньої правової кваліфікації за якою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя вважає, що не подання потерпілим цивільного позову в рамках ст. ст. 127.128 КПК України, приходить до висновку, що слідчий при вирішенні даного клопотання прийшов до правильного висновку, щодо не звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту.

При поданні скарги скаржник ОСОБА_5 , будучи цивільним позивачем фактично звернувся з клопотанням про накладення арешту в рамках цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди в сумі 789 000 грн.

З матеріалів кримінального провадження № 002558 від 05.10.2015 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до слідчого з цивільним позовом в рамках ст.ст. 127.18 КПК України з позовними вимогами до цивільного відповідача ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Виходячи з клопотання цивільного позивача про накладення арешту, його пояснень, з яких видно, що цивільний відповідач не є підозрюваним по справі з урахуванням відсутності сукупності підстав для накладення арешту, не конкретності самого клопотання про накладення арешту ( тобто на яке саме майно цивільний позивач просить накласти арешт ), слідчий суддя приходить до висновку, що цивільний позивач не зміг обґрунтувати своє клопотання, а тому в цій частині слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст. ст.303-306, 171,172 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови - відмовити.

В цій частині скарга оскарженню не підлягає.

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту - відмовити.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала може бути оскаржена до палати по кримінальним справам на протязі 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1