Справа 165/2216/16-к
Провадження 1-кс/165/444/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2016 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 , розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000543, прийняту ним 28 липня 2016 року ,-

встановив:

03 листопада 2016 року представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулась в суд із скаргою, датованою засобами поштового зв`язку 01 листопада 2016 року, на постанову старшого слідчого Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000543, прийняту ним 28 липня 2016 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що вона винесена в порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки досудове розслідування проведено неповно і однобічно, не проведено усі обов`язкові процесуальні дії, зокрема слідчим не надано оцінки показанням свідків з точки зору достовірності та взаємозв`язку з іншими здобутими доказами, не надано правової оцінки висновку судово-медичного експерта 391 від 24.07.2015 року щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень і його узгодженості із показаннями свідків, не перевірено обставини щодо можливого відкриття вхідних дверей автобуса під час здійснення кругового руху в момент ДТП під впливом відцентрованої сили, яка діє в меомент повороту на автомобіль зворотно пропорційно радіусу повороту. Крім того, вважає, що необхідно призначити додаткову судову автотехнічну експертизу для підтвердження або спростування необережності ОСОБА_7 , усунення розбіжностей в показаннях свідків та встановлення механізму ДТП, а тому слідчим передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Зазначає також, що дане кримінальне провадження неодноразово закривалось постановами старшого слідчого СВ Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , проте вказані постанови були скасовані слідчим суддею Нововолинського міського суду, а кримінальне провадження направлено для здійснення досудового розслідування.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 підтримали скаргу з підстав наведених у ній, просять її задовольнити та скасувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначивши, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий діяв відповідно до вимог Кримінального кодексу України, кримінального процесуального законодавства України та в межах наданих йому повноважень. Проведено повну та об`єктивну перевірку доводів заявника, у зв`язку з чим вважає скаргу ОСОБА_4 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
За результатами розгляду матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 22.06.2015 року, старшим слідчим Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 28 липня 2016 року винесено постанову про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Відповідно до цих вимог Закону прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Як вбачається з висновку експерта (а.м.п.36-38), при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: багато уламковий злам кісток склепіння та основи черепа з забоєм головного мозку з крововиливами під мозкові оболонки, чисельні злами ребер та грудини з забоєм легень. Встановлено, що дані тілесні ушкодження виникли одночасно або у швидкій послідовності одне заодним внаслідок падіння тіла на задню поверхню. Не виключено, що таке падіння відбулося з дверей автобуса, що рухався.

У дослідницькій частині судової інженерно-транспортної експертизи від 09 лютого 2016 року №29 (а.м.п.127) вказано, що при заданому комплексі вихідних даних для вирішення питання щодо механізму ДТП, яка мала місце 21.06.2015 року, не виникає необхідності для застосування спеціальних знань експерта-автотехніка, тому вирішувати питання: "Як з технічної точки зору і згідно до яких вимог ПДР повинен був діяти водій автобуса ОСОБА_8 під час руху на перехресті вул.Сокальська - Галана в м.Нововолинську в даній дорожній ситуації?" експертним шляхом немає необхідності.

Відповідь на дане питання, зокрема "чи відповідали технічним вимогам нормативних актів, в тому числі ПДР та правилам перевезення пасажирів, інструкції водія, зокрема при перевезенні пасажира ОСОБА_7 без місця для сидіння?" не вирішувалося, оскільки відноситься до юридичної оцінки і виходить за межі компетенції експерта-автотехніка.

Отже, на думку слідчого судді, слідчий, не отримавши відповіді експерта на питання, поставлені у постанові від 14.01.2016 року не допитав експерта з метою з`ясування необхідності здобуття і подання йому додаткових вихідних даних, не дав юридичної оцінки матеріалам службового розслідування, проведеного в АТП 10706 згідно протоколу від 22.06.2015 року (а.м.п. 105-115), а також не спростував доводів заявника стосовно розбіжностей у показаннях свідків, зокрема щодо положення потерпілого безпосередньо перед випадінням ОСОБА_7 з рейсового автобуса.

Також заслуговують на увагу доводи представника заявника щодо локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого і механізму їх утворення, які не проаналізовані слідчим з точки зору взаємозв`язку з іншими доказами, які здобуті в ході досудового розслідування.

Доводи заявника про поверховість та однобічність проведення досудового розслідування заслуговують на увагу, оскільки з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не проведено усі обов`язкові процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Прийнята постанова містить лише перелік детальних показань свідків, дані про експертизи, без їх аналізу і юридичної оцінки встановлених здобутими доказами обставин, а тому слідчий суддя вважає, що слідчий однобічно, поверхнево і необ`єктивно дослідив обставини, на які посилається в своїй заяві ОСОБА_4 , та неналежно оцінив сукупність зібраних доказів, з точки зору їх достатотності та взаємозв`язку, при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
За таких обставин, у зв`язку з порушеннями в застосуванні процесуального законодавства, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження, з метою організації проведення ефективного досудового розслідування слід направити прокурору Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури.
Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки, як встановлено під час судового засідання, представник заявника отримала постанову про закриття даного кримінального провадження 24 жовтня 2016 року, то строк подання нею скарги на цю постанову не є пропущеним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив :

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000543, прийняту ним 28 липня 2016 року задовольнити.
Постанову старшого слідчого Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного 22 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 скасувати.

Матеріали даного кримінального провадження направити для організації досудового розслідування прокурору Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури.
Копію ухвали надіслати до Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області та заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис

Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_9