№566/1181/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000466 від 28 січня 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жирова Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , 19 серпня 2015 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи по місцю свого тимчасового проживання, на подвірї господарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , в ході суперечки, умисно наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця і припухлості на на нижній повіці правого ока з переходом на щоку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №191 від 21 серпня 2015 року належать до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав та дав показання, з яких вбачається, що він проживає з дружиною ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 на «тимчасовому проживанні» з малолітньою дитиною. Перед тим проживав в будинку АДРЕСА_2 , власником якого був ОСОБА_10 , який не являється йому родичем. В нього та його сім`ї виникли неприязні відносини з тещею ОСОБА_4 , яка втручалася в їх з дружиною особисте життя. Він, обвинувачений, неодноразовоо звертався з заяввами в органи прокуратури і міліції.

18 серпня 2015 року в його будинку працівники РЕМ «відрізали» світло за заявою його тещі, а 19 серпня 2015 року - «відрізали» газ. Заборгованості в нього не було. 19 серпня 2015 року, він повернувся з церкви додому, і побачив на подвір`ї багато людей, приїхали також подружжя ОСОБА_12 . Дружина дуже злякалася і їм не відчиняла, відкрила двері тільки йому, обвинуваченому. Мосіни «увірвалися» в хату. Коли він, обвинувачений, вийшов на подвір`я теща почала кричати, що її б`ють. Тесть був з «монтіровкою». Він, обвинувачений, телефонував в міліції. Мосін взяв «буса» і поїхав по працівників міліції. Він, обвинувачений не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

На його подвір`ї було двоє чоловіків з Млинівського управління газового господарства. Подружжя ОСОБА_12 стояли біля брами. Він, обвинувачений, не виганяв ОСОБА_10 з будинку. Він обіцяв придбати його будинок, але не придбав. 19 серпня 2015 року його теща ОСОБА_4 погрожувала йому та «кидалась в очі», між ними виник словесний конфлікт. Він, обвинувачений, сказав до ОСОБА_12 , щоб вони йшли геть. Зі скаргами на дії працівників газового господарства він не звертався.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 не визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, його вина підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, так з показань потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що її дочка ОСОБА_13 «прийняла на проживання» в с.Малин Млинівського району ОСОБА_6 .. Після тижня проживання ОСОБА_6 почав вимагати «прописку», щоб бути господарем хати. Він прожив 6 місяців і став вимагати щоб було його господарство. У зв`язку з цим у них виникали сварки, тому вони з дочкою стали винаймати житло в АДРЕСА_2 на підставі договору найму, який був дійсним до 25 грудня 2015 року. Власником господарства являється ОСОБА_10 , який зареєстрував дочку із зятем за вищевказаною адресою, оскільки вони запевнили його, що викуплять дане господарство до 31 грудня 2014 року. Власник після того, як вони стали проживати в його господарстві, переїхав проживати в м. Сарни до знайомих і «зняв себе з реєстрації» за адресою за якою проживав в с.Береги. В липні він повернувся, бо йому ніде стало жити і сказав її дочці з зятем, щоб ті віддали гроші за будинок або ж зареєстрували його по місцю його колишнього проживання, однак вони ні грошей не віддали ОСОБА_14 , а також не зареєстрували його. Останній приїхав до них з чоловіком додому і повідомив про те, що її дочка з зятем не заплатили йому за будинок і не приписують його у його ж будинок. З вказаного часу він став проживати в неї, потерпілої, з чоловіком, бо вони з чоловіком вирішили викупити даний будинок для дочки і вже оплатили ОСОБА_10 частину вартості господарства. На даний час її дочка офіційно уклала шлюб з ОСОБА_6 і в них народилась дитина. Оплативши всі кошти за будинок, вона вирішила зареєструвати його на своє ім`я і для оформлення відповідної документації запропонувала дочці з дитиною і зятем «знятись з реєстрації» на період оформлення документації. Після її виготовлення вона мала намір подарувати будинок дочці і дати згоду на прописку дочки з дитиною, а зятю ні. Добровільно вони не погоджуються «знятись з реєстрації», а тому власник ОСОБА_10 вирішив звернутись із заявою у відповідні органи про припинення електро- та газопостачання в будинку в с.Береги. З метою звернення з заявами вищевказаного змісту він надав офіційне доручення в письмовій формі, щоб вона, потерпіла представляла всі його інтереси в різних установах. За цими заявами по місцю проживання її дочки та зятя було припинено електропостачання. 19 серпня 2015 року, приблизно о 12 год. вона разом із працівниками ПАТ Рівнегаз» приїхали до її дочки «припиняти» газопостачання в будинку. По приїзді її зять підійшов до неї і двічі кулаком руки вдарив її в голову, а саме, в брову та волосяну частину голову. Удари заподіював в присутності працівників газу.

З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що він разом зі своїми колегами приїхали в с.Береги щоб відключити газопостачання від будинку. До будинку під`їхав також майстер ОСОБА_16 .. Перед цим він зайшов на подвір`я господарства і переговорив з господарями, показавши, де він, свідок, має «відрізати» газ. Він виконував свою роботу, а ОСОБА_16 з господарем про щось говорили. Він, свідок, «доварив» газову трубку і в цей час побачив жінку, яка заходила на подвір`я. Господар будинку підійшов до цієї жінки і вдарив її. Їх хтось розборонив і жінка пішла до машини.

В залі судового засідання присутня ця жінка і присутній чоловік, який наніс удар. Він, свідок, бачив, що удар був нанесений долонею в ділянку голови, ніби-то лівою рукою. Жінка, яка зайшла на подвір`я і хотіла щось пояснити ОСОБА_6 , але він одразу її вдарив. Майстер сказав, що ОСОБА_4 має право власності на будинок.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дав показання, що ОСОБА_4 написала заяву про відключення газу. Майстер ОСОБА_16 зобов`язав його, свідка, та інших осіб, які були з ним їхати в с.Береги для того щоб відключити газопостачання в одному з господарств, що розташовано в с.Береги. Майстер ОСОБА_16 під`їхав до них в с.Береги і вказав на господарство, де вони мали відключити газопостачання, при цьому вказав, що господарство належить ОСОБА_6 . Першим в господарство ОСОБА_6 зайшов майстер, який переговорив з ОСОБА_6 і з ОСОБА_4 , повідомивши ОСОБА_6 про відключення газопостачання. Майстер також повідомив, що ОСОБА_4 має право власності на житловий будинок. ОСОБА_6 не заперечував. Вони відключили газопостачання до будинку. В цей час на подвір`я зайшла ОСОБА_4 і ОСОБА_6 хотів її «випхати» і вдарив її лівою рукою в обличчя.

З показань свідка ОСОБА_18 , вбачається, що подробиць він не пам`ятає. Проживає в с.Береги по сусідству з ОСОБА_6 19 серпня 2015 року до господарства, де проживає ОСОБА_6 , під`їхала на машині теща разом зі своїм чоловіком. Він, свідок, підійшов до них і запитав чому вони приїхали. Вони відповіли, що будуть відключати газопостачання від господарства ОСОБА_6 . Він бачив також представників газового господарства. Коли він повертався до свого господарства, то почув крик і повернувши голову, побачив, що ОСОБА_6 наніс удар тещі в голову, в ділянку обличчя. Вона, схопившись за обличчя, вийшла на дорогу. Він, свідок, сказав дружині, що, можливо, потрібна допомога. В залі судового засідання присутня жінка, які був нанесений удар. Коли він, свідок, привів жінку на подвір`я до себе, то він бачив на її обличчі почервоніння. Він знаходився десь за метрів 40 від місця пригоди.

Свідок ОСОБА_19 , в судовому засідання дала показання, що, 19 серпня 2015 року, десь близько 11-12 години вона була вдома, і її чоловік повідомив , що приїхали газовики. Вона вийшла на подвір`я і побачила як зять вдарив тещу по обличчю. Вона добре все бачила. Чоловік привів цю жінку до них додому. Жінка трималася за голову, вона «йшла по сітці». Ця жінка сіла на лавку, її «сильно трусило». Вона, свідок, дала їй корвалол і кофту. Удар був нанесений в обличчя рукою. Все обличчя її було червоним.

Показаннями свідка ОСОБА_20 . підтверджується, що, 19 серпня 2015 року, він разом з дружиною ОСОБА_4 перебували в с.Береги Млинівського району Рівненської області, так як від домогосподарства, де проживав ОСОБА_6 мали відключати газопостачання. Його дружина, ОСОБА_4 , маючи доручення від власника будинку, де проживав ОСОБА_6 з сім`єю, пішла до ОСОБА_6 , який вдарив її кулаком в обличчя. ОСОБА_6 наніс один удар. Він, свідок, пішов до машини взяв монтіровку і хотів «розвалити йому голову», однак працівники газової служби запропонували йому звернутися до працівників міліції, що він і зробив.
З показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що по дорученню слідчого він встановлював обставини кримінального правопорушення. Проводив допит свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_22 ОСОБА_4 , 19 серпня 2015 року. Про що конкретно вони говорили він вже не пригадує. Зі слів свідків йому стало відомо, що відбулася бійка.

Показаннями свідка ОСОБА_16 підтверджується, що він виконував обов`язки майстра в Млинівському газовому господарстві. Йому поступила заявка від власника будинку про відключення газопостачання в господарстві в с.Береги Млинівського району Рівненської області. Точної дати не пам`ятає, це було якесь свято, він з бригадою газовиків виїхав відключати газове постачання. Коли були в господарстві, то вийшов чоловік, який є в залі судового засідання, і запитав, що вони там робили. Він, свідок, пояснив, з якою метою вони прийшли. На подвір`ї була потерпіла. За конфлікт він нічого не пам`ятає.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_23 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2015 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю потерпілої ОСОБА_4 , статиста ОСОБА_24 , в присутності понятих з якого вбачається, що всі учасники слідчої дії зібрались на території подвір`я АДРЕСА_3 . В присутності понятих потерпілій ОСОБА_4 було запропоновано розповісти про обставини, за яких їй було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_6 19 серпня 2015 року та показати механізм нанесення тілесних ушкоджень, на дану пропозицію ОСОБА_4 погодилась і розповіла, що у неї є дочка ОСОБА_11 , яка з дитинства є інвалідом 3 групи. У 2013 році вона познайомилась з ОСОБА_6 , з яким проживали в цивільному шлюбі в с. Малин Млинівського району Рівненської області до вересня 2014 року, оскільки ОСОБА_6 вимагав у неї, потерпілої, з чоловіком його зареєструвати за місцем їхнього проживання і перереєструвати їхнє господарство на його ім`я. У зв`язку з цим у них виникали сварки, тому вони з дочкою стали винаймати житло в АДРЕСА_2 на підставі договору найму, який був дійсний до 25 грудня 2015 року. Власник господарства ОСОБА_10 зареєстрував дочку із зятем за вищевказаною адресою, оскільки вони запевнили його, що куплять дане господарство до 31 грудня 2014 року. ОСОБА_10 після того, як вони стали проживати в його господарстві, переїхав проживати в с. Сарни до знайомих і «зняв себе з реєстрації» за адресою, за якою проживав в с.Береги. В липні він повернувся, бо йому ніде стало жити і сказав її дочці з зятем, щоб ті віддали гроші за будинок або ж зареєстрували його по місцю його колишнього проживання, однак вони ні грошей не надали ОСОБА_10 ні не зареєстрували його. Останній приїхав до них з чоловіком додому і повідомив про вищевикладене, а тому з вказаного часу він став проживати в них, бо вони з чоловіком вирішили викупити даний будинок для дочки і вже частину вартості господарства оплатили ОСОБА_10 . На даний час її дочка офіційно уклала шлюб з ОСОБА_6 і в них народилась дитина. Дане господарство вона хоче зареєструвати на своє ім`я і для оформлення відповідної документації вона запропонувала дочці з дитиною і зятем «знятись з реєстрації» на період оформлення документації, а після її виготовлення вона дасть згоду на прописку дочки з дитиною, а зятю ні. Добровільно вони не погоджуються «знятись з реєстрації», тому власник ОСОБА_14 вирішив звернутись із заявою у відповідні органи про припинення електро- та газопостачання в будинку в с.Береги. З метою звернення з заявами вищевказаного змісту він надав офіційне доручення в письмовій формі, щоб вона представляла всі його інтереси в різних установах. За цими заявами по місцю проживання її дочки та зятя було припинено електропостачання, 19.08.2015 приблизно о 12 год. вона разом із працівниками ПАТ «Рівнегаз» приїхали до її дочки припинити газопостачання в будинку. По приїзді її зять підійшов до неї і двічі кулаком руки вдарив її в голову, а саме, в брову та волосяну частину голови. Удари заподіював в присутності працівників газу.

Після цього, ОСОБА_4 було запропоновано продемонструвати, яким чином ОСОБА_6 заподіював їй удари, після чого ОСОБА_4 на громадянину ОСОБА_24 , показала яким чином ОСОБА_6 її вдарив. Підійшовши до ОСОБА_24 , ОСОБА_4 зігнула ліву руку в кулак і наблизила його до правого ока, пояснивши, що таким чином був заподіяний їй перший удар. Після цього, ОСОБА_4 пояснила, що вона після першого удару від потемніння в очах сперлась на огорожу, трохи нахилившись вперед і запропонувала статисту прийняти дане положення, після чого, зігнула праву руку в кулак і наблизила її до правої строни волосяного покриву голови статиста, пояснивши, що таким чином ОСОБА_6 наніс їй другий удар.

Протокол прочитано всім учасникам вголос, записано правильно, зауважень, доповнень не надійшло .

(а. с. 26-27 кримінального провадження № 000466)
До протоколу протоколу проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2015 року долучено фототаблицю.

(а. с. 28 кримінального провадження № 000466)
З протоколу огляду місця події від 11 вересня 2015 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих,. підтверджується, що місцем огляду є господарство по АДРЕСА_2 .

Протокол огляду місця був зачитаний всім учасникам вголос, заяв зауважень та доповнень не надійшло .

(а. с. 31-32 кримінального провадження № 000466)
До протоколу огляду місця події від 11 вересня 2015 року долучено фототаблицю.

(а. с. 33 кримінального провадження № 000466)
Висновком експерта № 191 від 20-21 серпня 2015 року підтверджується, що на підставі судово-медичної експертизи за фактом спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомих обставин справи та відповідно поставлених запитань експерт прийшов до таких підсумків, що у гр. ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця і припухлості на нижній повіці правого ока з переходом на щоку. Об`єктивних даних за струс головного мозку у медичних документах немає, тому вказаний у амбулаторній карті діагноз до уваги не брався. Тілесне ушкодження є результатом дії тупого предмета, могло утворитись від удару кулаком 19 серпня 2015 року і згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) має ознаки легкого. Для самовільного падіння на тверду поверхню, виступаючий предмет ушкодження не характерне.

Із діліянкою правого ока потерпілої один раз контактував травмуючий предмет.

Тілесне ушкодження могло бути нанесене за обставин, на які вказала потерпіла в ході проведеня із нею слідчого експерименту 20 серпня 2015 року..

(а. с. 24-25 кримінального провадження № 000466)
Підтримавши свій висновок № 191 від 20-21 серпня 2015 року судмедексперт ОСОБА_25 дав до них наступні роз`яснення: тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_4 відносяться до легких без розладу здоровя. Тілесні ушкодження могли виникнути від удуру долонею, зокрема, виступаючою частиною долоні. Практично, різниці між долонею чи кулаком для такого ушкодження, яке виявлено в потерпілої немає. Травмована ділянка не є недоступною для спричинення їх власною рукою. В принципі таке можливо, але таке ушкодження не є характерним для нанесення власною рукою. Для виникнення такого ушкодження, яке виявлено у ОСОБА_4 , достатньо одноразового прикладання сили. Локалізація і характер нанесеного ушкодження такий, що відсутні об`єктивні дані за якими можна достовірно встановити взаєморозташування нападника і потерпілого. Як правило, такі ушкодження отримуються, коли потерпілий і нападник розташовані обличчям один до одного. Не виключено, що мало місце 2-х разове прикладання сил. Від одного удару прикладання сили могли залишитися сліди, а від іншого ні. Об`єктивно оглядом експерта встановлено одне ушкодження. Як пояснила потерпіла в ході слідчого експерименту другий удар був нанесений у волосяну частину голови, де як правило, від таких дій видимих тілесних ушкоджень не залишається. Особливої різниці між ударом нанесеним власноручно та ударом нанесеним іншою особою не буде, все залежить від прикладеної сили.

Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4 відповідають строку заподіяння 19 серпня 2015 року. На момент огляду, 20 серпня 2015 року, крововилив був «свіжий», тобто темно-фіолетового кольору з чіткими межами. В медичних документах невропатологом зазначено «забій тім`яної ділянки». Сам по собі забій не оцінюється згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року, як тілесне ушкодження. Це клінічний діагноз і він, можливо, був виставлений на підставі скарг потерпілої .

Удар був нанесений з порівняно невеликою силою, але це не суперечить показанням потерпілої про її стан після нанесеного удару. Стан потерпілої міг бути результатом різкої зміни положення голови від нанесеного удару. Діагноз «струс головного мозку» наданими медичними документами не підтвердився.

Він, експерт, особисто оглядав потерпілу ОСОБА_4 . Під час огляду потерпіла скаржилась на головний біль та нудоту, загальну слабкість. Такі скарги будуть і при струсі мозку. Однак струс головного мозку має певну динаміку, яка в медичних документах не відображена, а тому говорити, що мало місце струс головного мозку експерт не може.

Дії обвинуваченого ОСОБА_23 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_26 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_23 суд відносить наявність на утриманні малолітньої дитини 2015 року народження та дружини , яка на момент розгляду справи перебуває в стані вагітності.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_23 судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України, передбачає міру покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_9 відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_26 , суд з врахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, вважає, за доцільне призначити ОСОБА_26 міру покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Потерпіла ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про стягнення шкоди, заподіяної злочином, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_6 на її користь грошову компенсацію в розмірі 2000 моральної шкоди.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку у часників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: у відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У відповідності до ч.1 ст..55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з послідуючими змінами від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_6 , моральної шкоди суд враховує, що причиною конфлікту, який відбувся між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 19 серпня 2015 року, являються тривалі неприязні відносини між ними. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 правомірно проживав в селі Береги Млинівського району в господарстві ОСОБА_10 на підставі договору найму від 25 грудня 2014 року, який був посвідчений в Берегівській сільській раді Млинівського району Рівненської області і зареєстрований за №4 від 25 грудня 2014 року, строком на 1 рік. Згідно даного договору найму будинку, який є особистою власністю ОСОБА_10 спори, що виникають вирішуються судом за місцем знаходження житлового приміщення. ОСОБА_4 , маючи доручення від ОСОБА_10 звернулась до Млинівського РЕМ та Млинівського управління газового господарства з заявою про відключення домогосподарства в якому проживав ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_11 і малолітньою дитиною 2015 року народження від електро- та газопостачання.
18 та 19 серпня 2016 року електро- та газопостачання в будинку в якому проживав ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_11 і малолітньою дитиною 2015 року народження було припинене, в результаті чого сім`я ОСОБА_6 була позбавлена елементарних умов для належного догляду за малолітньою дитиною 2015 року народження.
Таким чином, виходячи з засад розумності та виваженості, а також з конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що потерпілій ОСОБА_4 була заподіяна фізична шкода здоров`ю, суд вважає, за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_27 моральну шкоду в сумі 500 грн.
Рішення щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадження відносно ОСОБА_23 не приймалось.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі500 (п`ятсот) гривень.
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1