Справа № 743/36/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/501/2016
Категорія - ч. 2 ст. 305 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000077 від 23 серпня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобовязаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , який просить вирок суду змінити та перерозстрочити час виконання вироку із 3 місяців до 6 місяців із зміною суми для виплат щомісячно з 4023 грн. 33 коп. на суму 2011 грн. 66 коп. щомісяця, строком до 31.08.2016 року включно, з обов`язковим щомісячним наданням до суду квитанції про суму штрафу до 30 числа кожного місяця.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу, в розмірі 710 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12070 грн., без конфіскації майна.

У відповідності до ч.4 ст.53 КК України розстрочено ОСОБА_6 виплату штрафу на три місяці рівними частинами по 4023 грн. 33 коп., щомісяця, на строк 31.05.2016 року включно, з обовязковим щомісячним наданням до суду квитанцій про сплату штрафу, до 30 числа кожного місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком чинності, залишено попереднім - особисте зобовязання.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 920 грн. 76 коп.

Питання про долю речових доказів вирішено судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 23 серпня 2015 року, близько 03 год 05 хв, ОСОБА_6 на митному посту Нові Яриловичі Чернігівської митниці, слідуючи в якості пасажира автобуса МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням Київ-Речиця, з приховуванням від митного контролю, у шкарпетці вдягненій на правій нозі, незаконно, без мети збуту, намагався перемістити через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, загальною вагою у висушеному вигляді 0,892 гр., однак, не довів свій намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути строки виконання вироку з трьох місяців до півроку в зв`язку з важким сімейним станом та розміром його доходу від неофіційної роботи. Зазначає, що на даний час він винаймає помешкання в оренду, працює кур`єром розноски газет і він не має можливості виплачувати штраф рівними частинами по 4023 грн. 33 коп. щомісяця.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами.

Сам обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю та докладно розповідав про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі обвинуваченим не оспорювались і згідно ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій кримінальних правопорушень правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу, а тому апеляційний суд не має права вдаватись в кваліфікацію дій ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання з обранням його виду і міри, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме, визнання вини, щире каяття в скоєному і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання, і обґрунтовано, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначив обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст. 53 КК України винуватій особі може бути призначено покарання у виді штрафу в розмірі від 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. Відповідно до вказаних вище норм матеріального права, суд у вироку при призначенні покарання зобов`язаний вказати розмір штрафу в кількості нмдг, а потім визначити його у грошових одиницях.

Вказане вище свідчить про те, що судом вказані вимоги закону в цій частині дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Відповідно до ст. 69 КК України та п. п. 5,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами від 10 грудня 2004 року за № 18 - за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті (санкції частини статті).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його прохання перерозстрочити час виконання вироку із 3 місяців до півроку в зв`язку із важким сімейним становищем та розміром його доходу, не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду матеріалів кримінального провадження достатніх підстав для розстрочки йому часу виконання вироку судом не встановлено і в апеляційній скарзі також не наведено.

Всі обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані, більш того, не зважаючи на тяжкість скоєння злочину, місцевий суд застосував ч. 1 ст. 69 КК України та перейшов на більш мяке покарання, а тому колегія суддів не вбачає підстав для розстрочення останньому часу виконання вироку з трьох місяців до півроку.

З врахуванням вищевикладеного, вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року, яким розстрочено ОСОБА_6 виплату штрафу на три місяці рівними частинами по 4023 грн. 33 коп., щомісяця на строк по 31.05.2016 року включно, з обовязковим щомісячним наданням до суду квитанцій про сплату штрафу, до 30 числа кожного місяця є законним, та таким, що відповідає правилам чинного Кримінального процесуального кодексу України.

З огляду на це, істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування чи зміни постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 426 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4