Справа № 467/1207/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2016 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявників ОСОБА_4 заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого,

ВСТАНОВИВ:
Заявники звернулися до суду із скаргою в якій просять зобов`язати слідчий орган Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області провести слідчі дії у справі відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України з урахуванням розумних процесуальних строків розслідування за ст. 28 КПК України в межах 30 днів, направлення справи до суду та усунути від розслідування справи слідчого ОСОБА_8 .

Свою скаргу скаржники обґрунтовують тим, що в провадженні слідчого відділу Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000396 від 20 серпня 2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України за фабулою: ОСОБА_7 шляхом обману, зловживаючи довірою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , повідомила, що є власником будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок продала, при цьому власником ? частки вказаного будинку є ОСОБА_5 , у якому порушуються строки досудового розслідування.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги з викладених в ній підстав та просив суд задовольнити скаргу.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила суд їх задовольнити.

ОСОБА_6 до початку розгляду скарги надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги скарги підтримала.

Слідчий СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУ НП в Миколаївській області до суду не з`явився, причину неявки не повідомив.

Прокурор при розгляді вказаної скарги заперечував щодо її задоволення, обґрунтовуючи це тим, що на даний час слідчим здійснюється досудове розслідування, проводяться слідчі дії необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 306 КПК України встановлює, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, з урахуванням чітких строків розгляду скарг під час досудового розслідування, визнано можливим розгляд скарги у відсутність слідчого

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0000396, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Скарга під час досудового слідства, згідно вимог ч. 2 ст. 306 КПК України слідчим суддею повинна бути розглянута в строк не пізніше сімдесяти двох годин і ці скарги.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього кодексу.

Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУ НП в Миколаївській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 0000396 від 20 серпня 2015 року, де згідно протоколу допиту видно, що ОСОБА_5 допитана в якості потерпілої.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 56, ч. 2 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, подавати докази на підтверження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Судом, шляхом дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що у справі було допитано 18 серпня 2015 року потерпілу ОСОБА_5 , допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відібрані пояснення ОСОБА_7 зібрані документи, які підтверджують право власності на будинок, розписка ОСОБА_7 про отримання нею за продажу будинку грошової суми.

Стаття 40 КПК України передбачає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином встановлено, що у даному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню, проте підозра у вчиненні злочину нікому не пред`явлена та не складений і не затверджений обвинувальний акт, а відповідно і не направлений до суду, що свідчить проте, що досудове розслідування ще не завершене і триває.

Крім того положення п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України передбачають, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій звернутися до суду з обвинувальним актом.

Вимоги щодо усунення від розслідування справи слідчого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, оскільки жодним чином не вмотивовані. Як видно із матеріалів кримінального провадження, жодних клопотань слідчому заявниками заявлено не було.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги не може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1