Справа № 352/747/13-к
Провадження № 1-кс/352/59/13
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 березня 2013 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Дузінкевич І.М.

при секретарі Кукула О.С.;

за участю прокурора прокуратури Тисменицького району ОСОБА_1;

слідчої СВ Тисменицького РВ УМВС в Івано-Франківській області - ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_2, погодженого із прокурором прокуратури Тисменицького району ОСОБА_1, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Клопотання надійшло до суду 20 березня 2013 р.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчої, підозрюваного ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000251 від 26.02.2013 р. відповідає вимогам ст.ст. 180, 184 КПК.

Підозрюваний ОСОБА_3 доставлений в судове засідання після фактичного затримання 18.03.2013 р. о 15 год. 00 хв. без ухвали слідчого судді.

Підозрюваний ОСОБА_3 отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_3 у клопотанні.

Слідчий Тисменицького РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримала та пояснила, що ОСОБА_3, будучи раніше судимим, а також відносно нього 04.02.2013 Тисменицьким районним судом обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, та 11.02.2013 обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні направлено до Тисменицького районного суду, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин на території Тисменицького району Івано-Франківської області. Так, 26.02.2013 приблизно о 16.30 год. ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні Тисменицького протитуберкульозного диспансеру, зайшов у палату ОСОБА_4 № 4 у особистих справах. Побачивши, що остання погано себе почуває у звязку із станом здоровя і побачивши на тумбі біля її ліжка мобільний телефон білого кольору, вирішив його викрасти. Тоді ОСОБА_3 реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно з корисливих мотивів і маючи на меті незаконне збагачення і скориставшись безпорадним станом ОСОБА_4, у її присутності, відкрито викрав її майно, а саме мобільний телефон марки Samsung E 1200, білого кольору, вартістю 200 гривень, із стартовим пакетом мобільного оператора Київстар, вартістю 40 гривень, на рахунку якого було 40 гривень, який знаходився на тумбочці біля її ліжка, після чого скрився з місця вчинення злочину. Своїм умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 280 гривень. Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами : показами потерпілого ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5 та іншими доказами. В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 186 ч.2 КК України. Злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за нього передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. З викладеного вище вбачається, що ОСОБА_3, маючи непогашену судимість, перебуваючи на волі, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, а тому в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання таким ризикам, як подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинення інших кримінальних правопорушень. Просила клопотання задоволити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задоволити дане клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у скоєному злочині визнав повністю.

Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні довів наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять роки.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов'язків, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч.3,4 ст. 183 КПК України).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м'якого запобіжного заходу, а тому до ОСОБА_3 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням вимог ст. 197 КПК України, без визначення розміру застави.

Затриманий ОСОБА_3 - 18.03.2013 року о 15 год. 00 хв., що підтверджено протоколом затримання особи, підозрювної у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176,178,183, 184,193, 194,197 КПК України слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_2, погодженого із прокурором прокуратури Тисменицького району ОСОБА_1, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задоволити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України на строк шістдесят днів із моменту затримання, до 15 год. 00 хв. 16 травня 2013 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3, здійснювати у СІЗО м. Івано-Франківська.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Дузінкевич І.М.