Справа № 548/309/16-к
Провадження №1-кп/548/47/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2016 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Іржавець Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, гр.. України, студента Хорольського Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців, неодруженого, не судимого, відносно якого обвинувальний акт за ст. 185 ч. 1 КК України, а також угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 надійшли до суду, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 06 лютого 2016 року близько 23 години, перебуваючи поблизу торгівельних кіосків за адресою м. Хорол, вул. Фрунзе, 100, понад автотрасою Київ-Харків, що неподалік автозаправки «WOG», поряд із кіоском «ФОП ОСОБА_6 », побачив холодильник з написом «Оболонь» зі слабоалкогольною продукцією, що належала реалізатору цього кіоску потерпілій ОСОБА_5 розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав пляшки з пивом торгових марок «Чернігівське світле», «Зіберт», «Десант» на загальну суму 215 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 22 лютого 2016 року укладено письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 185 ч. 1 КК України, вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодував завдані цим кримінальним правопорушенням потерпілій метаріальні збитки. В цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, потерпілої, обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілій і обвинуваченому наслідки її затвердження, суд приходить до твердого переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджені між потерпілою та обвинуваченим вид та міра покарання за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_4 в суді, змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін угоди або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 1 КК України, що є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повен нести обвинувачений ОСОБА_4 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

В судовому засіданні потерпіла та обвинувачений пояснили, що вони розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22 лютого 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Речові докази по справі у вигляді порожніх пляшок з під пива, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Хорольського ВП ГУНП України в Полтавській області знищити, як такі, що не мають ніякої цінності.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, та потерпілій.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: