Провадження № 11-кп/780/1168/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 12.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
12 вересня 2016 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого : АДРЕСА_1 , раніше судимого,

повернуто прокурору для усунення недоліків.

Як видно із ухвали суду, 9 вересня 2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2016 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, а саме: що в ньому повинні міститись анкетні дані обвинуваченого, в тому числі і дані про місце проживання обвинуваченого. За вказаними у обвинувальному акті анкетними відомостями щодо міся його проживання обвинувачений ОСОБА_7 відсутній, не проживає, тобто відомості про особу обвинуваченого не відповідають реаліям, його місцезнаходження не встановлено. За таких обставин суд позбавлений можливості викликати обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання, так як адреса його проживання, фактичного перебування не відома, на телефонні дзвінки за вказаним номером мобільного телефону він не відповідає. Судом вичерпані надані суду повноваження згідно КПК України виклику обвинуваченого. Встановлення особи обвинуваченого, проведення підготовчого судового засідання у відсутності обвинуваченого, не можливе. Оголошення розшуку обвинуваченого до проведення підготовчого судового засідання, під час підготовчого судового засідання, за наслідками підготовчого судового засідання, не передбачено вимогами ст. ст. 314-316 КПК України.

Не погодившись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу де просить скасувати ухвалу районного суду, призначити новий розгляд кримінального провадження № 0002002 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України в суді першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору стало те, що на думку суду відомості про місце проживання, зазначені у обвинувальному акті, не відповідають дійсності так, як за вказаними даними обвинувачений відсутній, на судові виклики обвинувачений не реагує, що в свою чергу позбавляє суд можливості викликати обвинуваченого в судове засідання і розглянути справу по суті. В ухвалі зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 не з`являється на підготовче судове засідання, про час і місце розгляду справи не повідомлений належним чином. Однак, 18 листопада 2015 року судею ОСОБА_1 винесено ухвалу в якій зазначається, що ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений про судове засідання 10.09.2015 року, 22.09.2015року та 18.11.2015року в судове засідання не прибув, у зв`язку з цим кримінальне провадження №0002002 від 17.05.2015року було зупинене. Крім цього, будучи доставлений 22.03.2016 року до суду оперативними працівниками Рокитнянського відділення поліції ОСОБА_7 заявив клопотання про залучення до участі в підготовчому судовому засіданні захисника та був повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання за його обвинуваченням, про що свідчить розписка обвинуваченого, яка міститься в матеріалах судового провадження. Прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 заявлено клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Однак доводи прокурора не були взяті судом до уваги та прийнято рішення застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Після прийнятого судом рішення щодо запобіжного заходу та призначення дати судового розгляду, ОСОБА_7 зник з поля зору суду та правоохоронних органів. Тому, на думку прокурора, вказані висновки суду є надуманими. Органами досудового розслідування було чітко встановлено місце проживання ОСОБА_7 , про що зазначено в процесуальних документах. Ці відомості зазначені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування і суд мав можливість перевірити ці дані. Білоцерківським міськрайонним судом при обґрунтуванні свого рішення не було наведено жодного доводу щодо невідповідності обвинувального акту КПК, висновки зроблені судом ґрунтуються на припущеннях.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка не підтримала апеляцію прокурора і просила ухвалу залишити без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, оскільки він не проживає за зазначеною адресою та не з`являється до суду. Разом з тим, дана невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей не може бути усунута судом і унеможливлює проведення розгляду справи.

Крім того, всупереч доводам прокурора, суд позбавлений можливості оголосити обвинуваченого в розшук, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд не уповноважений приймати таке рішення на стадії підготовчого провадження.

Всупереч доводам прокурора про те, що судом не взято до уваги те, що до слідчого та до прокурора обвинувачений з`являвся, а ухиляється лише від явки до суду, то в ухвалі суду першої інстанції дані доводи були предметом обговорення, тривалий час суд приймав міри до проведення підготовчого судового засідання, застосовував приводи та призупиняв розгляд справи. Однак застосовані заходи не дали результату і суд не мав можливості провести підготовче судове засідання.

Крім того, суд першої інстанції в своїй ухвалі зазначив, що позбавлений можливості оголосити в розшук обвинуваченого, оскільки це не передбачено чинним КПК України, а привід органом досудового слідства не виконується.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення без участі обвинуваченого, колегія суддів, приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 до Білоцерківської місцевої прокуратури та про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0002002 складеного щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_4