В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/2898/16-к
Провадження № 1-кп/0274/284/16
м. Бердичів
15.07.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ............................................ ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання.......... ОСОБА_2 ,
прокурора ......................................................... ОСОБА_3 ;
потерпілого ...................................................... ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ................................................. ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 27.06.2012 року Бердичівським міськрайонним судом : ст. ст.185 ч.3, ч. 1 ст. 69, 307 ч. 2 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця обмеження волі. 26.06.2015 року звільнений з місць обмеження волі в зв' відбуттям покарання.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
21.03.2016 близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебував біля банкомату «Приватбанк», що розташований по вул. Європейській, 5/7 спільно з ОСОБА_4 , який в той час використовував належну йому банківську картку «Альфабанк» в даному банкоматі, ввів пін-код зазначеної банківської картки до терміналу, який побачив та запам`ятав ОСОБА_5 . В цей у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходились на рахунку банківської картки «Альфабанк», належної ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволікся, непомітні для останнього, шляхом вільного доступу вийняв банківську картку «Альфабанк» з банкомату та поклав собі до кишені, таким чином отримав доступ до грошових коштів, які знаходились на рахунку банківської картки «Альфабанк», належної ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 21.03.2016 близько 23 год. 00 хв. підійшов до банкомату, розміщеного по вул. Вінницька, 7 в м. Бердичеві та, знаючи пін - код банківської картки «Альфабанк», належної ОСОБА_4 , зняв о 23 год. 01 хв. та о 23 год. 02 хв. 21.03.2016 з даної банківської картки гроші в сумі 900 гривень та 100 гривень відповідно, тобто таємно повторно заволодів грошовими коштами у сумі 1000 гривень, належними ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому матеріального збитку на вищезазначену суму.
Кримінальна відповідальність за вчинення дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти затвердження судом укладеної угоди. Зазначив що завдану шкоду він відшкодував, вину у вчиненні злочину визнає, розуміє наслідки затвердження судом укладеної угоди. Укладення угоди з його боку було добровільним.
Потерпілий ОСОБА_4 також не заперечив щодо затвердження судом укладеної угоди, зазначивши, що завдана ОСОБА_5 шкода повністю відшкодована, укладення угоди є добровільним.
Прокурор не заперечив проти затвердження укладеної між обвинуваченим та потерпілим угоди про примирення та призначенні покарання, що було узгоджене сторонами.
Згідно укладеної угоди про примирення, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та відшкодував завдану шкоду потерпілому. Сторони кримінального провадження погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Судом встановлено, що угода про примирення, укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471, 474 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України. Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, дії ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України кваліфіковані вірно. Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У суду немає підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не помирилися. Підстав для неможливості виконання обвинуваченим ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобовязань, суд не вбачає.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 369, 370,371, 374, 376, 474, 475КПК України , суд -
Затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Бердичеві.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, призначивши покарання за ст.185ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нерозяснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нерозяснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: