Справа № 199/5344/16-к
УХВАЛА
29.07.2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

За участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Необхідність продовження строку тримання під вартою обґрунтовується тим, що органу досудового розслідування необхідний час для того щоб отримати висновок судово-медичної експертизи стосовно потерпілого ОСОБА_7 , за результатами якої необхідно провести слідчий експеримент за участю потерпілого та підозрюваного ОСОБА_6 , отримати висновок товарознавчої експертизи, отримати висновок криміналістичної експертизи, провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 , виконати відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Окрім цього, під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, до слідчого відділення АНД ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла заява від свідка ОСОБА_8 , про те, що 13.07.2016 року з боку двох невідомих осіб на нього здійснювався тиск із погрозами застосування фізичного насильства, з приводу його участі у зазначеному кримінальному провадженні у якості свідка та дачі показань. Необхідність продовження саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою обґрунтовується попередженням спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення нового злочину, впливу на свідків та експертів по даному кримінальному провадженню.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.07.2016 року, приблизно о 21:00 годині, разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106 зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , знаходився на вулиці Казахстанська в м. Дніпро, де помітив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_7 , який в той час проходив біля буд. № 12 за вищевказаною адресою, тримаючи у своїй руці спортивну сумку червоного кольору.

Так, продовжуючи знаходитись на вулиці Казахстанська в м. Дніпро, в той самий час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір на скоєння нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, після чого ОСОБА_6 , вступив у попередню змову на скоєння кримінального правопорушення з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік та які на той момент знаходились у салоні належного ОСОБА_6 автомобіля марки ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 .

Таким чином, в той же день, тобто 12.07.2016, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, маючи спільний умисел, направлений на задоволення своїх матеріальних потреб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, разом із вказаними чоловіками, ОСОБА_6 , вийшов з салону свого автомобіля, при цьому взявши із собою заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яну палицю, яка знаходилась в салоні його автомобіля, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння його особистим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, перебуваючи біля будинку № 12 по вулиці Казахстанська в м. Дніпро, ОСОБА_6 , діючи спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, застосовуючи до ОСОБА_7 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні ОСОБА_7 декількох ударів дерев`яною палицею в область голови та лівої ноги, спричинив останньому тілесні ушкодження згідно висновку спеціаліста від 13.07.2016 № 2731 у вигляді синців та саднин, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав на землю, де почав закривати руками голову від можливих ударів. Подавивши таким чином можливу протидію потерпілого, ОСОБА_6 , діючи спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, всупереч волі власника ОСОБА_7 , заволоділи належним йому майном, а саме: спортивною сумкою, яка була при ньому, в якій знаходились: футбольні буци фірми «Адідас», синього кольору 43 розміру, рушник бежевого кольору, футбольна форма синього кольору, щитки на ноги для гри у футбол, мобільним телефоном марки «Самсунг Дуос» чорного кольору моделі С 5212, імеі НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , в якому знаходилось дві сім-картки операторів мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_4 та «Київстар» № НОМЕР_5 , після чого ОСОБА_6 з викраденим майном та разом з невстановленими особами сіли до автомобіля ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, тим самим повністю виконавши свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, до кінця, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились в відкритому із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, викрав майно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

13 липня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення є обґрунтованою. Той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ніде не працює, вину у скоєнні злочину не визнає, з місця скоєння злочину ник, є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, впливати на свідків та експертів по даному кримінальному провадженню.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, є визначеними законом підставами застосування запобіжного заходу.

Зазначені ризики, після винесення судом 14 липня 2016 року рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

Органом досудового розслідування доведено, що тривалий час проведення судово-імунологічної та судово-цитологічної експертиз загиблої перешкоджають завершенню досудового розслідування та вчинення всіх необхідних слідчих дій в рамках даного кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом 2-ї групи;

4) наявність у підозрюваного нестійких соціальних зв`язків;

5) репутацію підозрюваного, який характеризується негативно;

6) майновий стан підозрюваної, який отримує пенсію у незначному розмірі;

7) відсутність відомостей про наявність у підозрюваного непогашених судимостей;

8) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше;

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, і за таких обставин, строк тримання підозрюваного під вартою слід продовжити у межах строку досудового розслідування.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Продовжити до 10 вересня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровську, громадянина України, не працюючого, фактично мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який у межах кримінального провадження № 0002163 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Строк дії ухвали - до 10 вересня 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: