Справа № 592/8969/16-к
Провадження № 1-в/592/1084/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області - ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми подання в.о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№116) та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Середино-Буда Сумського району Сумської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, зареєстрований в АДРЕСА_1 , засуджений за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 23.08.2011 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:

Подання обгрунтовується тим, що 23.08.2011 року ОСОБА_6 був засуджений Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.01.2016 року зарахований в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.04.2011 року по 29.12.2011 року. Початок строку відбування покарання 23.08.2011 року, кінець строку 09.08.2018 року. Станом на 26.08.2016 року відбув більше ? строку покарання. Засуджений до Сумської виправної колонії №116 прибув із Київського СІЗО, де за порушення режиму тримання мав два стягнення. За час відбування покарання в Сумській виправній колонії №116 вимоги режиму порушував, мав три стягнення, одне з яких знято достроково, інші погашені за строком давнини. Характеризується позитивно. В установі не працевлаштований у зв`язку з відсутністю обсягів виробництва та оплачуваних видів праці. Приймає активну участь у суспільному житті відділення та суспільно-корисній праці по благоустрою місць позбавлення волі. До праці ставиться сумлінно. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує регулярно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Вину у скоєному злочині визнає, міру призначену судом покарання вважає справедливою. Засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні заступник начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи СВК №116 ОСОБА_5 подання підтримав та додатково пояснив, що на добровільних засадах з квітня 2014 року ОСОБА_6 виконує обов`язки старости церковного приходу храму в СВК №116, підтримує в належному стані храм та прилеглу територію.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 подання підтримав, пояснив, що з квітня 2014 року він постійно працює в храмі старостою, виконує роботу як в храмі , так і на прилеглій до храму території. На оплачуваних роботах не працює. Стосовно роботи у відділенні пояснив, що останній разом весною 2015 року здійснював роботи по пофарбуванню, побілці у відділенні.

Також до 2014 року він працював днювальним у відділеннях №№4 та 5. Всі застосовані до нього стягнення погашені за строком давнини або зняті достроково.

В судовому засіданні захисник подання підтримала повністю, пояснивши, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, він працює в храмі, має шість заохочень за період відбування покарання. Пройшов шлях ресоціалізації і готовий до умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі. Шкода, заподіяна злочином, відшкодована потерпілому, оскільки відсутні виконавчі листи щодо її стягнення. На утриманні у ОСОБА_6 є матір-пенсіонерка та батько учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕ, які потребують допомоги.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки протягом всього періоду відбування покарання ОСОБА_6 характеризувався як незадовільно, так і посередньо, порушував вимоги режиму відбування покарання, має три стягнення в СВК №116 та два стягнення в Київському СІЗО. В матеріалах особової справи відсутня заява ОСОБА_6 щодо його працевлаштування, в храмі він працює на добровільних засадах. Також відсутні докази відшкодування шкоди потерпілому за вироком суду. Прокурор вважає передчасним застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Суд, заслухавши пояснення представника СВК №116, засудженого ОСОБА_6 , його захисника, думку прокурора, показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.01.2016 року зарахований в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.04.2011 року по 29.12.2011 року. Початок строку відбування покарання 23.08.2011 року, кінець строку 09.08.2018 року.

До Сумської виправної колонії прибув 20.01.2012 року із Київського СІЗО, де мав два стягнення.

Станом на 07.10.2016 року невідбута частина покарання становить 01 рік 10 місяців 02 дні.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 характеризувався незадовільно згідно з річною характеристикою за 2012 рік (а.с.82 особової справи), посередньо згідно з річною характеристикою за 2013 рік (а.с.87 особової справи).

За порушення вимог режиму відбування покарання до ОСОБА_6 були застосовані стягнення у виді поміщення в ДІЗО строком на 15 діб 18.12.2012 року та стягнення у виді суворих доган 28.07.2014 року за відмову виконувати 2-х годинне відпрацювання та 26.10.2015 року за виявлені заборонені речі. Тобто, майже кожного року мало місце стягнення за порушення ОСОБА_6 правил та режиму відбування покарання.

Незважаючи на те, що ці стягнення або зняті, або погашені за строком давнини, саме застосування цих стягнень вказує на відсутність сумлінної поведінки зі сторони ОСОБА_6 за весь період відбування покарання.

Відповідно до річної характеристики за 2014 рік (а.с.109 особової справи) засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, але не стає на шлях виправлення. В характеристиці за 2015 рік, яка затверджена 17.02.2016 року (а.с.149 особової справи) та в характеристиці від 26.08.2016 року відображено, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

В Сумській виправній колонії №116 ОСОБА_6 , який має спеціальність, не працевлаштований. В матеріалах особової справи відсутня заява від ОСОБА_6 щодо його працевлаштування.

Так, дійсно на добровільних засадах ОСОБА_6 виконує обов`язки у храмі в Сумській виправній колонії №116 як староста церковного приходу, а також на прилеглій до храму території. Допитаний як свідок ОСОБА_8 священник Сумської єпархії, пояснив, що знає ОСОБА_6 з 2012 року, ОСОБА_6 виконує всю роботу в храмі кожного дня з 10год. до 16-17год. та на прилеглій території, він же приходить до храму кожної середи тижня. ОСОБА_6 не є соціально-небезпечним і може бути умовно-достроково звільнений з колонії.

За період відбування покарання ОСОБА_6 має п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці і як заохочення було достроково знято одне стягнення у виді суворої догани.

Під час розгляду подання встановлено, що ОСОБА_6 дійсно виконував роботи щодо підтримання у належному стані храму та прилеглої до храму території. Щодо роботи у відділенні чи на території установи (на іншій території, яка не стосується храму), то за поясненнями ОСОБА_6 він останній раз здійснював роботи по пофарбуванню та побілці у відділенні та роботи в секції весною 2015 року.

Засуджений ОСОБА_6 приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених та в програмі «Підготовка до звільнення».

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що протягом строку відбування покарання ОСОБА_6 характеризувався як негативно, так і посередньо, мав стягнення протягом всього строку відбування покарання, що свідчить про відсутність сумлінної поведінки. Робота засудженого в храмі підтверджує, що ОСОБА_6 проходить період ресоціалізації, але робота засудженого в храмі на добровільних засадах не є єдиною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З урахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , його поведінки під час відбування покарання, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 лише стає на шлях виправлення, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним і в задоволенні подання необхідно відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Сумської виправної колонії Управління ДПтС України в Сумській області та Спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1