Справа № 314/2146/16-к
Провадження № 1-в/314/1763/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
секретар судового засідання ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Вільнянськ клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18.11.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставіст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання покарань приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2013 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяць позбавлення волі.
Зараз відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), щодо розгляду питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55) надійшла заява щодо розгляду питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
У судове засідання засуджений не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутностю.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що останній відбуває покарання за вироком від 18.11.2014 року Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у рамках кримінального провадження за яким до засудженого не обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому відсутні підстави для застосування вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року).
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджено вироком від 18.11.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставіст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання покарань приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2013 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання за цим вироком рахується з моменту фактичного затримання тобто з 02.02.2015 року.
Вирок набрав законної сили 15.01.2015 року.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування, судового розгляду та при ухваленні вироку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII викладено у новій редакції ч. 5 ст. 72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, його положення застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили під вартою не тримався, а тому не підпадає під застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо розгляду питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» відмовити у повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її оголошення до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Суддя: ОСОБА_1

26.02.2016