17.05.16

Провадження № 1-КП/200/106/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадженні відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_6 буде переховуватись від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків. Крім того, у ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він ніде не працює, постійного доходу не має, є неодруженим. Щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, заперечував.

Також, просив відмовити в приєднанні до матеріалів кримінального провадження документів, якими захист обґрунтовує свою позицію щодо зміни запобіжного заходу.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримала думку прокурора, вважала за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , в задоволенні клопотання захисту відмовити, оскільки вважає, що у обвинуваченого є всі можливості переховуватись від суду, також, у разі задоволенні клопотання захисту, вона хвилюється за своє життя та життя її родини. Щодо приєднання до матеріалів справи документів стосовно бабусі обвинуваченого, не заперечувала.

Захисник ОСОБА_5 вважав за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора, так як прокурором дане клопотання заявлено усно, а не письмово й не заздалегідь, тобто за три години, а безпосередньо під час судового засідання, а тому неправомірна заява прокурора тягне за собою винесення рішення з порушеннями норм статті 331 КПК України.

Просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою й має бабусю, інваліда 2-ої групи, яка потребує постійного нагляду, долучив до матеріалів кримінального провадження документи, що підтверджують дані обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 , заперечував проти клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити дію щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Ухвалою суду від 24 березня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 травня 2016 року, включно.

При цьому, судом при продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати розгляду справи по суті.

Вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого від суду та ризик впливу на свідків та потерпілу, на час розгляду в суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, на цей час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України триває, проводиться перевірка заяви ОСОБА_6 та його захисника з приводу недозволених методів досудового розслідування.

При цьому, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, не навчається, за місцем реєстрації не мешкає, не одружений, тобто міцних соціальних зв`язків не має.

Твердження захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_6 з підстав наявності у обвинуваченого бабусі ОСОБА_8 , інваліда 2-ої групи, яка потребує постійного нагляду, судом не приймається, оскільки до суду не надано даних про те, що лише обвинувачений ОСОБА_6 є єдиним утримувачем ОСОБА_8 і інші особи для її нагляду відсутні.

Доводи захисту про необхідність заявлення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише в письмовій формі, а не усно, суд вважає неспроможними, оскільки стаття 350 КПК України не передбачає необхідність оформлення клопотань лише в письмовій формі, а тому дані твердження захисту як підстава для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вищезазначене свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи по суті, незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Документи стосовно бабусі обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , приєднати до матеріалів кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176-177, 183, 194, 331,350 КПК України, - суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 липня 2016 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Довідку №441 щодо ОСОБА_8 , фотокопію довідки серії АВ№0028435, фотокопію членського квитка ОСОБА_8 - приєднати до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1