У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
заявника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Приморським районним судом міста Одеси 06.10.2015 року за ч. 1 ст. 368 КК України, про розстрочку виконання рішення суду,-
В С Т А Н О В И В:
06 жовтня 2015 року вироком Приморського районного суду м. Одеси було засуджено ОСОБА_4 та визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.368 ч.1 КК України та йому призначене покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки, без спеціальної конфіскації.
19 лютого 2015 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про розстрочку виконання вироку суду в частині виплати суми штрафу, посилаючись на тяжке матеріальне становище. Крім того, ОСОБА_4 у своєму клопотанні просив суд розглянути можливість зміни штрафу на більш м`яке покарання, передбачене ст.ст. 74, 691 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , просив суд розстрочити несплачену суму штрафу в зв`язку з тяжким матеріальним становищем та неможливістю одноразової повної сплати суми призначеного штрафу, а також у зв`язку із тим, що наданий час він не працевлаштований, має на утриманні мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється біженкою з Луганської області. Крім того ОСОБА_4 просив змінити вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2015 року, а саме штрафу на більш м`яке покарання, передбачене ст.ст. 74, 691 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав можливим розстрочити засудженому призначене судом покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.
Розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора, пояснення самого засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 539 ч.1 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Відповідно до статті 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК України, з урахуванням положень частини другої ст. 53 КК України. Штраф як додаткове покарання може бути призначений лише тоді, коли його спеціально передбачено в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

06 жовтня 2015 року вироком Приморського районного суду м. Одеси було засуджено ОСОБА_4 та визнано винним за ст. 368 ч.1 КК України та йому призначене покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки, без спеціальної конфіскації.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 , як було встановлено в судовому засіданні, дійсно має на утриманні мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється біженкою з Луганської області (копія довідки з окупованої території), офіційно не працевлаштований, суд вважає за необхідне розстрочити засудженому ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн., тобто сплачувати 1416 грн. 67 коп. один раз у місяць на протязі одного року.

Крім того, відповідно до статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч.ч. 2,3 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.
Ураховуючи викладене, а також той факт, щостаном на момент розгляду клопотання засудженого ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку від 06.10.2015 року, караність за діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища,- не усунена, новий закон щодо зменшення санкції покарання у вигляді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю за вказаний злочин,- не приймався, вимоги засудженого ОСОБА_4 не відносяться до випадків, передбачених ч.ч. 2,3 ст.74 КК України для пом`якшення покарання, а тому не підлягають розгляду відповідно до ст. 537 КПК України.

Крім того, відповідно до статті 69-1- КК Україн и за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Відповідно до санкції статті 368 КК України, вказане кримінальне правопорушення карається штрафом від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Таким чином, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , яке призначене Приморським районним судом м. Одеси від 06.10.2015 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки, без спеціальної конфіскації, - призначено в рамках санкції вказаної частини ст. 368 КК України та не порушує вимоги ст.69-1 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 ч.1 КПК, суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_4 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2015 року, - задовольнити частково.
Розстрочити виплату несплаченої суми покарання у вигляді штрафу із розстрочкою виплати рівними частинами штрафу в розмірі 17 000 грн., тобто сплачувати 1416 грн. 67 коп. один раз у місяць на протязі одного року.
В іншій частині вимог клопотання, відмовити, з підстав викладених в описовій частині ухвали суду.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
17.03.2016