УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді цього провадження у суді апеляційної інстанції, на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року.

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедині Шполянського району Черкаської області, який мешкає у цьому населеному пункті на АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Вирішено долю речових доказів та стягнено процесуальні витрати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він у стані алкогольного сп`яніння у будинку АДРЕСА_2 приблизно о 21.00 год. на ґрунті ревнощів із метою вбивства наніс своїй співмешканці ОСОБА_8 декілька ударів дерев`яним стільцем у голову та верхню частину тулуба, а потім завдав ще декілька ударів кулаками рук, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження, які стали причиною її смерті.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалені стосовно ОСОБА_6 судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про перекваліфікацію дій засудженого на ч. 2 ст. 121 КК України, стверджуючи про те, що наведені у вироку докази свідчать про направленість умислу засудженого саме на заподіяння смерті потерпілої. Фактично це суд виклав у мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 , яке визнано доведеним. Апеляційний суд доводи прокурора з додатково поданими до апеляційної скарги матеріалами належним чином не проаналізував, ґрунтовних відповідей на них не дав та не зазначив, з яких підстав відмовив у задоволенні цієї апеляційної скарги.

Засудженим ОСОБА_6 на касаційну скаргу прокурора подано заперечення із зазначенням причин її безпідставності. Він просить цю касаційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку касаційної скарги з підстав, викладених у ній, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався за ч. 1 ст. 115 КК України в умисному вбивстві на ґрунті ревнощів потерпілої ОСОБА_8 (своєї співмешканки).

При розгляді цього провадження районний суд дійшов висновку, що він не мав наміру вбивати потерпілу. Його метою було заподіяти їй будь-яких тілесних ушкоджень, зокрема тяжкі. А тому суд визнав ОСОБА_6 винним за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла .

Водночас, у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що удари стільцем, руками він наносив потерпілій з метою заподіяння їй смерті, тобто фактично визнав, що ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 .

Таким чином, у вироку суд визнав ОСОБА_6 винним за один (особливо тяжкий) злочин, а кваліфікував його дії за це за іншим законом (тобто за тяжкий злочин), припустившись у такий спосіб протиріч при складанні вироку.

Оскільки викладений вирок районного суду містить істотні суперечності, а апеляційний суд на це уваги не звернув (натомість в ухвалі викладено інше обвинувачення ОСОБА_6 , ніж те, що було встановлено вироком), та залишив цей вирок без змін, колегія суддів вважає, що ці судові рішення не відповідають вимогам ст. 411 КПК України, а тому саме з цих підстав підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду слід ретельно перевірити як доводи поданих у справі апеляційних скарг, так і доводи, викладені у касаційній скарзі прокурора щодо наявності в діях засудженого ознак злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та постановити у справі законне й обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до вирішення цього питання судом першої інстанції, але не більше 60 днів з надходження кримінального провадження до цього суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3