Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/114/16-к
Провадження № 1-кп/475/25/16
Провадження слідчих органів № 2015 15 021 0000450
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.07.2016смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора : ОСОБА_3 ,
адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівське, Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого в СФГ Запорожець, освіта середня, не судимого, проживаючий та зареєстрований в АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09 серпня 2015 року, близько 02 години, більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись поряд з домоволодінням ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , вирішив зайти до середини житлового будинку для того, щоб вияснити причини їх сварок з його сестрою ОСОБА_8 , з якою останній був одружений.
Підійшовши до вхідних дверей будинку, ОСОБА_6 побачив, що двері лише причинені. Так як ОСОБА_6 раніше неодноразово заходив до середини будинку, відчинивши двері, він зайшов до приміщення коридору будинку.
У вітальні будинку ОСОБА_6 побачив ОСОБА_7 ,який йшов йому на зустріч. Після чого між ними виникла сварка, вході якої ОСОБА_6 умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 декілька ударів долонями правої руки в область завушної частини голови зліва та потилиці, спричинивши тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №456 від 18.08.2015року у ОСОБА_7 виявлено садну завушної області зліва. Дане тілесне ушкодження могло утворитися в строк та при обставинах, вказаних в постанові і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що ОСОБА_7 , раніше перебував в зареєстрованому шлюбі з його рідною сестрою. На даний час їх шлюб розірваний, а сестра створила нову сім`ю . В ніч на 09 серпня 2015р. у вечірній час, обвинувачений зустрівся із ОСОБА_9 , з яким разом вживали спиртні напої. Коли спиртного, виявилося для них недостатньо, вони поїхали до знайомих шукати горілку. По дорозі, згадавши, що сестра скаржилася на поведінку чоловіка, який застосовував до неї фізичне насильство, обвинувачений вирішив заїхати до потерпілого та з`ясувати з ним стосунки. Постукавши у двері та потягнувши дверну ручку, він зрозумів, що двері не замкнені. Так як раніше він вільно заходив в гості до сестри, то побачивши, що двері не зачинені зайшов в середину будинку і погукав ОСОБА_7 . Зайшовши в будинок, йому назустріч вийшов ОСОБА_7 , з яким в ході спілкування у них почалася сварка. В ході сварки обвинувачений вдарив потерпілого долонею руки в область вуха. Після чого ОСОБА_6 пішов з будинку.
Вина обвинуваченого у вчинені злочину , крім його особистих пояснень в судовому засіданні, підтверджується і поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є рідною сестрою обвинуваченому та була колишньою дружиною потерпілого. Знаходячись у шлюбі з потерпілим, вони часто сварились із різних причин. В ході сварок колишній чоловік її ображав, застосував фізичне насилля. Не витримавши таких образ, вона поскаржилася своїй мамі, а та в свою чергу розповіла про це своєму сину, тобто обвинуваченому по справі ОСОБА_6 . ОСОБА_11 не була свідком подій, які відбулися між братом та її колишнім чоловіком.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в той день, коли відбулися події між обвинуваченим та потерпілим, він разом із ОСОБА_12 вживали спиртні напої. Коли спиртне закінчилося, вони вирішили поїхати пошукати де можна придбати ще спиртного. Зупинившись біля домоволодіння потерпілого, обвинувачений ОСОБА_12 пішов до будинку, а свідок залишився в машині чекати, вирішивши, що в цьому будинку можна придбати спиртне. Через деякий час, ОСОБА_10 почув крики, зрозумівши, що в будинку сваряться. Через кілька хвилин із будинку вийшов ОСОБА_6 та сів в машину. По дорозі додому, ОСОБА_12 розповів, що посварився із ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_14 почав до нього чіплятися, він вдарив його долонею по вуху.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого. При працівниках міліції ОСОБА_6 пояснив, що в серпні 2015р. вночі, він зайшов до будинку ОСОБА_7 , покликав його. Потерпілий ОСОБА_14 вийшов йому назустріч, вони почали сваритися. Потерпілий сказав щось обвинуваченому образливе і той вдарив його рукою в область вуха. Потім обвинувачений пішов з будинку, гучно хлопнувши дверями. При проведені слідчого експерименту був присутній і потерпілий ОСОБА_7 , від якого зауважень при підписанні протоколу не надійшло. ОСОБА_9 при проведені з ним слідчого експерименту дав такі ж самі пояснення.
Пояснення обвинуваченого та свідків, підтверджуються і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме:
протоколом проведення слідчого експерименту від 02.02.2016р. за участю потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_16 , яким зафіксовані пояснення обвинуваченого на місці події в присутності понятих;
протоколом проведення слідчого експерименту від 02.02.2016р. за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , яким зафіксовані аналогічн,і поясненням обвинуваченого, покази свідка ОСОБА_17 на місці події;
протоколом огляду місця події від 09.08.2015р., яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;
висновком судово-медичної експертизи № 456 від 18.08.2015р., згідно якого у ОСОБА_7 виявлено ссадна завушної області зліва. Дане тілесне ушкодження могло утворитися в строк, зазначений освідуємим, від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_18 в судовому засіданні, який підтвердив висновок судово-медичної експертизи № 456 від 18.08.2015р. та пояснив, що діагноз, поставлений лікарем Доманівської ЦРЛ в медичній картці хворого ОСОБА_7 у виді струсу головного мозку, не знайшов свого підтвердження медичними показниками, зазначеними в історії хвороби потерпілого. Діагноз хворому був визначений на підставі скарг хворого без проведення належного обстеження та спеціальних аналізів. Виходячи із стану хворого, зафіксованого в амбулаторній картці та історії хвороби, в період його лікування на стаціонарі, струс головного мозку неврологічними ознаками не підтверджено.
висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 60 від 02.02.2016р., в якому зазначено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на тампоні зі змивом речовини, вилученому 09.08.2015р. у житловому будинку АДРЕСА_2 виявлено кров людини та визначено її генетичні ознаки. Генетичні ознаки крові на тампоні зі змивом збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 ;
протоколом медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння № 68 від 09.08.2015р., згідно якого у ОСОБА_6 виявлена алкогольна інтоксикація внаслідок вживання етилового спирту без ускладнень.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена в судовому засіданні , дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч 1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Покази потерпілого ОСОБА_7 щодо побиття його обвинуваченим ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 не підтвердилися в судовому засіданні.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
В даному кримінальному проваджені обвинувачення у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 висунуте лише обвинуваченому ОСОБА_6 . Крім, пояснень обвинуваченого про причасність до вчинення злочинних дій інших осіб, інших доказів суду надано не було.
Крім того, суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику осіб винних у вчинені злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ч2 ст.66 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому такі, як те, що злочин він вчинив вперше, повністю визнав свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває..
Враховуючи, повне визнання обвинуваченим своє вини, його щире каяття, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, є членом фермерського господарства , робота в якому, пов`язана з виконанням сільськогосподарських робіт, суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт.
Прокурором Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Доманівської центральної районної лікарні, було пред`явлено позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення коштів, витрачених лікувальною установою на лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 1182,44 грн.
Дослідивши письмові докази по справі, щодо лікування потерпілого ОСОБА_7 в лікувальному закладі, судом встановлено, що згідно довідки Доманівської ЦРЛ № 208 від 10.02.2016р. ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені з діагнозом черепно-мозкова травма, струс головного мозку з 10.08.15р. по 17.08.2015р. На лікування потерпілого було витрачено лікарнею 1182.44 грн.
Згідно висновку судово-медичної експертизи у потерпілого було виявлено садну завушної області зліва. Із пояснень судово-медичного експерта в судовому засіданні встановлено, що діагноз у виді- струсу головного мозку медичними показниками не підтвердився, тобто лікарем був поставлений діагноз без підтвердження його медичним обстеженням та аналізами. За наявності зазначених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог прокурора .
Аналізуючи, досліджені в судовому засіданні докази, долучені до позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого підлягають частковому задоволенню.
Так, згідно квитанцій від 11.08.15р., 13.08.15р.,10.08.15р. та 14.08.15р., потерпілим було придбано медикаментів в аптечних закладах на загальну суму 576.99 грн., в період знаходження його на лікуванні в Доманівській ЦРЛ. Інших доказів на підтвердження витрат на лікування, потерпілим та його представником, суду надано не було.
Враховуючи, що потерпілий звернувся в лікарню відразу після зазначених подій по вині обвинуваченого , дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні, витратив кошти на лікування, суд вважає доцільним та справедливим відшкодувати потерпілому за рахунок обвинуваченого матеріальні збитки, документально підтверджені, в сумі 576.99 грн.,
Щодо витрат на правову допомогу, суд враховує те, що ст..ст.118,124 КПК України зобов`язують обвинуваченого відшкодувати потерпілому витрати на правову допомогу у разі ухвалення обвинувального вироку.
З огляду на те, що цивільні процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із пред`явленням позову потерпілим не врегульовані нормами КПК України, відповідно до вимог ч 5 ст.128 ЦПК України суд повинен застосувати норми ЦПК України, ч 2 ст.84ЦПК України передбачає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом, яким є Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Розмір мінімальної заробітної плати з 01.05.2016р. становить 1450 грн., тому розмір компенсації на правову допомогу не може перевищувати 580 грн.
Однак представник потерпілого ОСОБА_5 , безпосередньо приймав участь в судових засіданнях протягом 5год.38 хв., що підтверджується журналом судового засідання.
Таким чином, враховуючи затрачений час адвокатом в судових засіданнях, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне компенсувати потерпілому за рахунок обвинуваченого витрати на правову допомогу в розмірі 3120.40 грн., а з урахуванням складання позовної заяві- 3500грн.
В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо затраченого адвокатом ОСОБА_5 часу на надання правової допомоги потерпілому за час досудового розслідування, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо стягнення судових витрат за вищезазначений період.
За таких обставин, суд вважає необхідним відшкодувати потерпілому витрати за надання правової допомоги, документально підтверджені, в розмірі 3500грн.
Однак, зважаючи на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, на категорію злочину, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, поведінку потерпілого по відношенню до близького родича обвинуваченого, що спровокувало обвинуваченого вчинити злочин, повне визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає доцільним стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2000 грн., що на думку суду буде співрозмірно перенесеним хвилюванням потерпілого та його поведінкою, що спровокувала обвинуваченого, на вчинення насилля.
Керуючись ст..ст. 373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 , у вчинені злочину, передбаченого ч 1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100(сто) годин, вид яких визначить орган місцевого самоврядування..
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
В задоволенні позову прокурору Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Доманівської центральної районної лікарні до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину в сумі 1182.44 грн. відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки в розмірі 576.99 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн., витрати за надання правової допомоги адвокатом в сумі 3500 грн. та витрати у виді судового збору в сумі 551.20 грн.
Суддя ОСОБА_1