Справа № 133/413/16-к
Провадження №11-кп/772/699/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «09» червня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000077 від 06.02.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця м. Київ, проживаючого
АДРЕСА_1
українця, громадянина України,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
представника ПАТ «Українська
залізниця»: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
за апеляційною скаргою ПАТ «Українська залізниця» на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від «17» березня 2016 року, -
В с т а н о в и в:
Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п.п. 2,3, ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Південно Західна залізниця» 4085 грн. ( чотири тисячі вісімдесят п`ять грн.).

Як встановлено судом, 31.01.2016 в 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію зони благоустрою залізничного вокзалу ст. Козятин, регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташована за адресою: Вінницька обл., м. Козятин, вул. Привокзальна буд. №1. Після чого, ОСОБА_6 перебуваючи на території зони благоустрою залізничного вокзалу ст. Козятин, ПЗЗ, вживав алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_6 безпричинно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та спокій пасажирів, усвідомлюючи вчинення протиправного діяння з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами людської моралі, діючи свідомо та умисно, з особливою зухвалістю, на протязі 15 хвилин порушував спокій пасажирів та нормальну роботу зони благоустрою залізничного вокзалу ст. Козятин, ПЗЗ, при цьому висловлюючись нецензурними словами, в присутності продавця кіоску належного ФОП « ОСОБА_10 » ОСОБА_11 , пасажирів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших осіб, на зауваження даних осіб припинити свої протиправні дії не реагував, а виражався в їхній бік нецензурною лайкою. Після цього, ОСОБА_6 продовжуючи свої протиправні дії, діючи свідомо та умисно, безпричинно, з метою пошкодження майна залізниці, підійшов та обхопив обома руками світильник марки «Беїліх 1051», який розташований на території зони благоустрою залізничного вокзалу ст. Козятин, ПЗЗ та почав розгойдувати і тягнути даний світильник в різні боки, внаслідок чого ОСОБА_6 зламав вищевказаний світильник, чим завдав виробничому підрозділу вокзал ст. Козятин. Регіональної філії, Південно-Західна залізниця, ПАТ «Укрзалізниця», матеріальний збиток на загальну суму 4085 грн. (чотири тисячі вісімдесят п`ять гривень).

В своїй апеляційній скарзі представники ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ставлять питання про скасування вироку Козятинського міськрайонного суду щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 296 КК України в частині задоволення цивільного позову цивільного позивача Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно Західна залізниця», в розмірі 4 085 грн. та задовольнити вимоги цивільного позивача про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди, завданої злочином, в повному обсязі.
Свої вимоги мотивували тим, що суд першої інстанції, визначаючи розмір майнової шкоди, не в повній мірі застосував норми ст. 1166 ЦК України, в результаті чого прийшов необґрунтованого висновку, про стягнення з ОСОБА_6 вартість пошкодженого світильника 4085 грн., при цьому не стягнув с останнього разом з вартістю втраченого майна, виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Заслухавши доповідача, представників ПАТ «Українська залізниця», які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, міркування прокурора, який вважає вирок щодо ОСОБА_6 незаконним, винесеного з порушення вимог ч.3 ст. 349 КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга представників ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_14 та ОСОБА_16 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч.1 ст.348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий роз`яснював обвинуваченому його суть і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Відповідно до ч.1 ст.349 КПК України - після виконання дій, передбачених ст.348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження.
Частиною третьою ст.349 КПК України передбачено право суду, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції під час судового провадження порушені були порушені.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ніким не оспорювались.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково в розмірі реальних заподіяних збитків в сумі 4 085 гривень, тобто останнім оспорювались докази обвинувачення в частині цивільного позову .
Представники потерпілого, які були присутніми в судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали цивільний позов на суму 10 742 грн. 86 коп., який підтримували в судовому засіданні, надавши документи, що підтверджують позовні вимоги, тобто останніми оспорювались докази щодо цивільного позову, яким суд при винесенні вироку давав оцінку.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно розглядалось кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, так як проти цього заперечували представники потерпілого, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення , а кримінальне провадження призначенню до нового судового розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 415,419, КПК України, суд, -
Постановив:
Апеляційну скаргу представників ПАТ «Української залізниці» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 задовольнити частково.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.03.2016 року щодо ОСОБА_6 - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000077 від 06.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: