Справа № 640/9542/16-к
н/п 1-кс/640/4898/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначена постанова винесена без всебічного, повного і неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, а тим обставинам, що були досліджені, слідчим не була надана належна правова оцінка, що, в свою чергу, потягнуло за собою прийняття незаконної постанови про закриття кримінального провадження. Вважає висновки слідчого невірними, оскільки розслідування справи було проведено без дотримання вимог ч.2 ст. 9 КПК України.
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника скаржника.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, суду надав заяву з проханням слухати скаргу за його відсутності.
Слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим зазначено, що з позовної заяви від 25.05.2015 р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 вбачається, що між ними 27.06.2014 р. укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 27062014, згідно якого ОСОБА_6 став кредитором за договором банківських вкладів, відкритих ОСОБА_7 в ПАТ «ВіЕйБі Банк». В подальшому ОСОБА_7 не визнав право власності ОСОБА_6 на суму 189173,54 грн., у зв`язку з чим останній звернувся з цивільним позовом до суду.
Слідчий прийшов до висновку, що під час досудового слідства не встановлений факт умисного незаконного укладання договору відступлення права вимоги (цесії) з метою заволодіння коштами ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вказаному кримінальному провадженні відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що Постанова слідчого від 15.02.2016 р. про закриття кримінального провадження передчасна, не мотивована та прийнята з порушенням чинного законодавства, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а відтак такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 15.02.2016 р. підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 15.02.2016 р. не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеним нижче доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно до ст.ст. 7, 9 КПК України однією з головних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають,- так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, при розслідуванні кримінального правопорушення та винесенні постанови слідчий не дотримався зазначених принципів.
Обґрунтовуючи Постанову про закриття кримінального провадження, слідчий жодним чином не перевірив достовірність даних щодо часу, місця правової мети та обставин укладення між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 договору відступлення права вимоги № 27062014, не відпрацював версію його фіктивності, з огляду на обставини, які вказано банком в заяві про вчинення злочину.
Крім того, слідчим не вжито заходів забезпечення кримінального провадження, не ініційовано проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не допитана жодна особа.
Слідчий встановивши ознаки цивільно-правових відносин, прийшов передчасного висновку щодо відсутності складу злочину. Не було встановлено можливих свідків, які б могли повідомити інформацію, яка сприяла б встановленню всіх обставин справи.
Таким чином, при проведені досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Слідчим не виконані вимоги кримінального процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 7, 9, 40, 92, 93 КПК України.
За викладених підстав слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 15.02.2016 р. підлягає скасуванню як передчасна.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1