Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

23 листопада 2016 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286, ч.3 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий у клопотанні вказує, що за результатами досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000014 встановлено, що 24.01.2016, близько 17 години, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Леніна, неподалік будинку № 72 с. Христинівка Христинівського району будучи засліпленим світлом фар невстановленого слідством автомобіля, порушуючи вимоги п.п. 2.3. б), 12,3; 19.3. Правил дорожнього руху України (редакція від 21.10.2015), був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, в момент виникнення небезпеки для руху, які він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху безпечного об`їзду перешкоди, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, не зупинився та не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному напрямку.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , 1950 року народження, згідно з висновком судово медичної експертизи № 04-01/23 від 15.07.2016, отримала тілесні у вигляді поєднаної травми голови, грудної клітки, лівої гомілки, що призвели до смерті.

Згідно з висновком експерта № 4/1613 від 08.11.2016, у дорожній обстановці, яка сталася на момент дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3; 19.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог п. п. 12.3; 19.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 .

Доведеність таких обставин стало підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст.286, ч.3 ст. 135 КК України.

Як вказує у клопотанні слідчий вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, а саме:
1) даними протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 24.01.2016 року та додатків до нього, згідно яких зафіксовано чотири уламок фарби, скло очисник та скло ліхтарі повороту;
2) даними протоколу огляду місця події від 25.01.2016 року та додатків до нього, якими зафіксовано автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 в розукомплектованому стані, порізаний передній капот (п`ять частин);
3) показаннями свідка ОСОБА_10 ;
4) протокол огляду транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
5) даними висновку судової трасологічної експертизи № 1/197 від 25.02.2016, згідно якого один уламок фарби повністю суміщається з пошкодженням на одній із металевих платин;
6) даними висновку судової трасологічної експертизи № 1/173 від 10.02.2016, згідно якого на каблучній частині низу чобіт на праву ногу, вилучених під час проведення огляду трупа ОСОБА_9 , наявні сліди зсуву (тертя), дані сліди зсуву (тертя) направлені з переду (від центру підошов) назад (до задників каблуків);
7) даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/303 від 11.03.2016 згідно якого автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував в технічно справному стані;
8) показаннями потерпілої ОСОБА_11 ;
9) даними висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/40 від 25.01.2016 згідно якого ОСОБА_9 , отримала тілесні у вигляді поєднаної травми голови, грудної клітки, лівої гомілки, що призвели до смерті;
10) показаннями свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що допомагав розбирати ОСОБА_5 автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
11) показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив, що допомагав розбирати ОСОБА_5 автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
12) даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 05-7-02/7 від 22.04.2016 згідно якого гр. ОСОБА_9 , знаходилась в вертикальному чи близькому до нього положенні лівою задньою чи задньо бічною поверхнею тіла до травмуючої поверхні;
13) даними висновку комісійної судово медичної експертизи № 04-01/23 від 15.07.2016 згідно якої характер, локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень виявлених в ОСОБА_9 зберігали життя потерпілій в разі надання їй своєчасної медичної допомоги, так як остання після отримання поєднаної травми голови, грудної клітки, лівої гомілки могла померти протягом часу від 40 хвилин до 2-3 годин.
14) даними висновку судової автотехнічної експертизи 4/1613 від 08.11.2016 згідно якого, у дорожній обстановці, яка сталася на момент дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 19.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам 12.3, 19.3 ПДР України.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні вказали на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів а цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню

Просили застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб цілодобово та покласти на нього відповідні обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 заперечували з приводу застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, звернули увагу суду на недоведеність прокурором і слідчим ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім наведеного, суд звертає увагу, що ризики, вказані прокурором та слідчим спростовуються відомостями клопотання, в якому зазначено, що в провадженні допитані свідки, отримані висновки експерта, всі речі оглянуті та визнані речовими доказами, що на думку суду позбавляє можливості ОСОБА_5 на сьогодні перешкоджати розслідуваню.

Також суд зауважує, що кримінальне провадження розпочато з 25.01.2016, однак стороною обвинувачення не надано суду доказів спроб перешкоджання цьому провадженню з боку ОСОБА_5 за цей тривалий період.

Прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний має постійне місце проживання, не є соціальнонебезпечною особою, аморального способу життя не веде, стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження вимоги щодо застосування саме запобіжного заходу у виді домашнього арешту, чи підтвердження того, що підозрюваний переховувався чи буде у майбутньому здійснювати переховування. Дане припущення сторони обвинувачення виключно обґрунтовується мірою покарання, інкримінованої статті КК України.

Враховуючи зазначене, вважаю, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання для підозрюваного ОСОБА_5 у повній мірі достатній на даній стадії кримінального провадження для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40, 131, 132, 176 178, 181, 184, 194, 309, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від процесу кримінального провадження, за його викликом на першу вимогу; утриматись від спілкування зі свідками, а саме ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; потерпілою ОСОБА_11 та експертами, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1