У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2016 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000232 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Оржицького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000232 по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні прокурор оголосивши обвинувальний акт вважає, що необхідно вирішити питання про затвердження угоди про визнання винуватості.

Адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 вважають, що перешкод у затвердженні угоди немає на підставі оголошеного прокурором обвинувального акту.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянувши обвинувальний акт, прийшов до слідуючого висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до норм ч.1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Частиною 2 даної статті передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Всупереч вищевказаній нормі ст. 291 КПК України реєстраційний номер кримінального провадження у кожному з направлених до суду документів (супровідний лист, обвинувальний акт та угода про визнання винуватості) містять різний реєстраційний номер кримінального провадження, що позбавляє суд можливості ідентифікувати номер кримінального провадження. Нумерація кримінального провадження, яка відображена в обвинувальному акті, містить виправлення та з даного приводу відсутні відповідні застереження.

У обвинувальному акті вказано, що обвинувачений приїхавши на місце вчинення злочину, вирішив наламати рослини з наркотичним засобом канабіс. Такої рослини як канабіс не існує, існує рослина конопля з відповідними характеристиками. За змістом обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції разом з особою на прізвище ОСОБА_6 , який також наламав рослини роду коноплі, при цьому повністю вказавши його прізвище та ініціали, що суперечить принципу призумціїї невинуватості. Пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що «кожен кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Європейський суд з прав людини в справі «Грабчук проти України» від 21.09.2006 встановив порушення п. 2 ст. 6 Конвенції, де в п. 40 мотивувальної частини вказано, що «Конвенція має бути інтерпретована у такий спосіб, щоб гарантувати права, здійснення яких буде практичним та результативним, а не теоретичним та таким, що вводить в оману, це також застосовується до права, висвітленого у п. 2 ст. 6 Конвенції».
В рішенні встановлено, що «презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною. Питання, чи порушує твердження посадової особи принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене не обмежуються порушенням кримінальної справи, а поширюються на судові рішення, прийняті після того, як переслідування було припинено або після засудження» (п.42).
Також слідчим в обвинувальному акті не вказано, як вирішено питання притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи з прізвищем ОСОБА_6 (виділено в окреме провадження, ніяким чином не кваліфіковано його дії, є вирок суду та таке інше).

Формулюючи обвинувачення, слідчий вказав кваліфікуючі ознаки дії обвинуваченого як незаконне придання, але такої кваліфікуючої ознаки згідно ч.2 ст. 309 КК України не існує.

Справа надійшла до суду разом з угодою про визнання винуватості датованою 31.08.2016 року. Обвинувальний акт затверджено прокурором 05.10.2016 року. Для суду є незрозумілим яким чином сформульовано обвинувачення ОСОБА_5 в угоді про визнання винуватості, коли на дату складання угоди обвинувачення не було сформульовано (дата складання обвинувального акту є невідомою, бо вона у тексті обвинувального акту не вказана).

До матеріалів провадження залучено розписку про вручення обвинувального акту ОСОБА_5 , разом з тим відсутні відомості, що такий обвинувальний акт отримав його захисник ОСОБА_4 , що суперечить ст. 293 КПК України.

Вказані недоліки обвинувального акту є суттєвими та такими, що перешкоджають призначити справу до розгляду по суті з прийняттям рішення стосовно угоди про визнання винуватості, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, що вказані судом.

Керуючись ч.1, 2 ст. 291, ч.3 ст.314, КПК України, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_5 обвинувачему у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України разом з угодою про визнання винуватості повернути начальнику Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області для усунення виявлених порушень.

Ухвала щодо повернення обвинувального акту прокурору підлягає оскарженню до апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1