Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/890/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року Слідчий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з автомобіля марки «Mercedes Benz R320», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з автомобіля марки «Mercedes Benz R320»,
Посилаючись на те, що він не є підозрюваним по кримінальному провадженню, є добросовісним володільцем вищезазначеного автомобіля та накладений арешт на автомобіль заважає вільно користуватись власним автомобілем.
У судовому засіданні заявника підтримав клопотання та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали зави та матеріали кримінального провадження прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz R320», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про повернення автомобіля, який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ДП «Розвиток».
Постановою начальника слідчого відділення Подільського УП ГУ НП у м. Києві від 29 грудня 2015 року у задоволенні клопотання про повернення автомобіля було відмовлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України (у редакції чинній до 11.12.2015 р.) слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.
За приписами ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України (у редакції Закону №769-VIII від 10.11.2015 р.) підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що автомобіль ним набутий у результаті вчинення кримінального правопорушення, оскільки він є добросовісним набувачем.
Суд також враховує, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» №769-VIII від 10.11.2015 року, який набрав чинності 11.12.2015 року, було викладено у новій редакції статтю 170 КПК України, в якій закріплені поняття, мета, завдання, підстави та обмеження щодо накладення арешту на майно.
Зокрема, частиною 6 ст. 170 КПК України (у редакції Закону №769-VIII від 10.11.2015 р.) передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
У судовому засіданні заявником були надані для огляду оригінал довіреності та розписки від 21 вересня 2013 року, які підтвержують правомірність придбання ним автомобіля, на яке було накладене арешт.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що знаходження автомобіля на майданчику тимчасового тримання транспорту, позбавлення ОСОБА_3 можливості користуватися своїм власним автомобілем як захід забезпечення кримінального провадження, в якому відсутні жодні докази вчинення саме ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також є підтвердження правомірності придбання автомобіля, порушує права власності ОСОБА_3 та суперечить ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, відповідно до роз`яснень у розділу другого п. 2.6 п. 2 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
З огляду на те, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем автомобіля, згідно розписки від 21 вересня 2013 року та довіреності від 21 вересня 2013 року, не є підозрюваним (якому у порядку ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру), слідчий суддя вважає заяву задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частиною 7 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту частково, а саме скасувати заборону або обмеження саме користування автомобілем, в частині заборони на розпорядження (відчуження) автомобіля арешт скасуванню не підлягає.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 170, 171, 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Заяву про скасування арешту задовольнити частково.
Скасувати заборону (обмеження) користування ОСОБА_3 автомобілем марки «Mercedes Benz R320», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .
Повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «Mercedes Benz R320», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 з одним електронним ключем від нього, який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 1.
Арешт в частині заборони на розпорядження (відчуження) автомобіля марки «Mercedes Benz R320», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 залишити в силі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1