АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 03 вересня 2013 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 03 вересня 2013 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свеса, Ямпільського району Сумської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі ст роком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік та покладено на нього обов`язки ст. 76 КК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 15 вересня 2012 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , умисно, з метою, спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув ОСОБА_6 , від чого той впав на землю, а потім наніс йому удари ногами по тілу, голові та декілька ударів руками по голові ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та доведеність вини ОСОБА_7 , порушує питання про скасування вироку Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 03 вересня 2013 за м`якістю та призначити обвинуваченому покарання у виді виправних робіт.

Свої вимоги потерпілий ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину не визнав, не розкаявся, не вибачився, не відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задоволено, вирок Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 03 вересня 2013 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінено та призначено покарання у виді виправних робіт на один рік з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків заробітної плати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 листопада 2013 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.
Статтею 51 КК України передбачено, що виправні роботи більш м`який вид покарання порівняно з обмеженням волі.
Як вбачається з матеріалів справи потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 проживають на тимчасово окупованій території України - АР Крим, а тому суд позбавлений можливості викликати вказаних осіб в судове засідання.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.
З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 про незаконність вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання є такими, що не заслуговують на увагу.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог КК України у повній мірі, врахуванням тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого; обставину, що пом`якшують покарання - вчинення правопорушення вперше; не встановив обставин, що обтяжують покарання, дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на один рік та на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з випробуванням строком один рік.
Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого табуде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених потерпілим мотивів, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 03 вересня 2013 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/383/2016 Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1