31.03.2016 Справа № 367/1813/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Улу-Юл Томської області, Росія, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 28.09.2012 р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та підписана сторонами угода про визнання винуватості від 23.02.2016 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимим та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом судимість, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин. Так, 02.02.2016 р., в денну пору доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, для особистого вживання, без мети збуту, знаходячись напроти розважального закладу «Заїр», що на вул. Грибоєдова, №15 в м. Ірпені в Київської області, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав за 80,00грн. одноразовий медичний шприц ємкістю 2 мл, заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0901 г.

Достовірно розуміючи, що придбане ним є наркотичним засобом ОСОБА_5 поклав вказаний одноразовий медичний шприц до лівої передньої кишені своєї куртки, та, зберігаючи при собі, на маршрутному таксі незаконно перевіз його до будинку АДРЕСА_2 .

На підставі наведеного ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу, для особистого вживання, без мети збуту.

Під час досудового розслідування 23.02.2016 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, в обсязі обвинувачення.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки та звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_5 встановлено іспитовий строк терміном 2 роки, покладено на нього обов`язки,, визначені п.п. 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив її затвердити.

Такої ж думки притримався захисник.

Заслухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України. Угода за своїм змістом відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався. Суд вирішує долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України. Понесені по провадженню процесуальні витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.02.2016 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , та встановити йому іспитовий строк терміном 2 роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 судом не обирається.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 307,20 грн. (Триста сім гривні 20 коп.).
Речові докази по справі знищити.
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Суддя: ОСОБА_1