В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чоп, Ужгородського району, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 23 липня 2015 року на пропозицію невстановленої особи погодився взяти участь в організації незаконного переправлення 7 осіб громадян Афганістану через державний кордон України в Угорщину . За домовленістю між ними мав отримати на околиці м. Сколе Львівської області групу з 7 громадян Афганістану, здійснити їх доставлення в прилеглу до лінії державного кордону України місцевість, де передати їх іншим особам для здійснення таємного переховування з метою подальшого переправлення в Угорщину.
Діючи на виконання свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , з метою доставлення нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області залучив ОСОБА_7 , якого не ставив до відома про свої злочинні плани.
23 липня 2015 року в обідній період часу, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом легкового автомобіля марки «Шевроле Лачетті», державний реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 та ОСОБА_7 перебуваючи за кермом легкового автомобіля марки «Ауді А-6» державний реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_2 , на узбіччі автодороги на околиці м. Сколе Львівської області на напрямку виїзду на територію Закарпатської області отримали від невстановлених осіб, групу з 7 осіб -громадян Афганістану.
Перебуваючи за кермом автомобіля марки «Шевроле Лачетті», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 здійснив перепавлення громадян Афганістану ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та однієї малолітньої дитини ОСОБА_11 із Львівської області на територію Закарпатської області для їх доставлення в прикордонно-контрольований район України, з метою організації їх таємного переховування і подальшого переправлення в Угорщину.
Однак, о 18 годині 40 хвилин 23 липня 2015 року, ОСОБА_5 був затриманий оперативною групою від ІНФОРМАЦІЯ_2 на автотрасі «Київ-Чоп» в р-ні АЗС «ОККО» поблизу м. Чоп на відстані 1,5 км від пункту пропуску «Тиса», що знаходиться на лінії державного кордону України, при супроводженні у використовуваному ним автомобілі вищевказаних нелегальних мігрантів для їх таємного переховування і забезпечення подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.
Поряд з цим, ОСОБА_7 слідуючи вказівкам ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Ауді А-6», в якому знаходились 3 громадяни Афганістану ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прослідував до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де передав їх матері ОСОБА_5 громадянці України ОСОБА_15 .
Однак, о 18 год. 55 хв. 23.07.2015 р. оперативною групою від ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході реалізації оперативної інформації, в районі населеного пункту Тийглаш Ужгородського р-ну Закарпатської обл. було виявлено легковий автомобіль марки «Ауді А6», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_7 та у приватному помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено 3-х громадян Афганістану, які були доставлені до даного помешкання за вказівкою ОСОБА_5 з метою їх подальшого переправлення до країн ЄС.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинуваль-ного акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав, заперечив свою причетність до кримінального правопорушення , в якому він обвинувачується за ч. 2 ст. 332 КК України. В подальшому , після дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_5 заявив про повне визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Зокрема вказав, що отримав групу з 7 громадян Афганістану на околиці м. Сколе Львівської області від незнайомих йому осіб. Вказані особи йому телефонували і на виконання домовленостей між ними він приїхав на околицю м. Сколе де від незнайомих йому осіб отримав 7 громадян Афганістану, яких мав доставити в прилеглу до лінії державного кордону місцевість, на території Закарпатської області. Того ж дня, близько 18 год. 55 хв. був затриманий прикордонниками на автодорозі Київ-Чоп, поблизу м. Чоп.
Не зважаючи на визнання обвинуваченим в судовому засіданні своєї вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, свідок ОСОБА_16 допитаний зі сторони обвинувачення в судовому засіданні показав, що працює в.о. начальника оперативного розшуку відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході оперативних заходів було отримано інформацію про здійснення доставки групи нелегальних мігрантів з м. Одеса. Отримана інформація, що за допомогою двох транспортних засобів проводиться супровід нелегальних мігрантів. Під час перевірки вказаної інформації на автодорозі Київ-Чоп в районі АЗС «ОККО» поблизу м. Чоп, на відстані 1,5 км. від державного пункту пропуску був зупинений автомобіль «Шевроле Лачетті», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 в салоні якого були виявлені четверо нелегальних мігрантів. Також було встановлено, що водій автомобіля «Ауді А6», д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 висадив трьох нелегальних мігрантів в будинку, що належить матері обвинуваченого ОСОБА_15 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, свідок ОСОБА_17 допитаний зі сторони захисту в судовому засіданні показав, що автомобіль «Шевроле Лачетті», д.р.н. НОМЕР_1 належить йому, на підтердження чого надав для огляду ьехнічний паспорт автомобіля. Зазначив, що надав автомобіль рік тому ОСОБА_5 на короткий час покататись. Керує автомобілем на підставі доручення, яке знаходилось в салоні автомобіля.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допусти-мості доказів покладається на сторону, що їх подає.

На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та вини ОСОБА_5 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні :

- Повідомленням про виявлення кримінального правопорушення №26 від 23.07.2015 року, згідно якого 23.07.2015 року о 18.40 год. оперативною групою від ІНФОРМАЦІЯ_2 на трасі Київ-Чоп в районі АЗС «ОККО» виявлено та затримано автомобіль марки «Шевроле Лачетті», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в якому перебувало 4 громадян Афганістану, без документів на право перебування на території України.
- Повідомленням про виявлення кримінального правопорушення №27 від 23.07.2015 року, відповідно до якого 23.07.2015 року о 18.55 год. оперативною групою від ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено автомобіль «Ауді А6», д.р.н. НОМЕР_2 та його водія ОСОБА_7 . В ході проведення пошукових заходів в приватному помешканні за адресою : АДРЕСА_2 , було виявлено 3-х громадян Афганістану.
- Протоколом огляду місця події від 23-24 липня 2015р. та фототаблиці №1 до нього, , згідно якого було оглянуто ділянку автомобільного шляху сполученням Київ - Чоп 828 км. поблизу с. Соломоново Ужгородського району , де поруч із АЗС ОККО знаходиться автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» р.н. НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_5 . В ході огляду даного автомобіля виявлено 4 х громадян ОСОБА_18 з донькою, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та вказано про вилучення речей та предметів і транспортного засобу .
- Протоколом огляду місця події від 23-24 липня 2015 та фототаблиці до нього, згідно якого було оглянуто будинок АДРЕСА_1 та приміщень за вказаною адресою, в ході якого виявлено 23.07.2015 року о 22 год. 40 хв. групу нелегальних мігрантів в кількості 3 осіб. Також виявлено на виїзді з вул. Шкільна с. Тийглаш автомобіль «Ауді А6», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7
- Протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_19 особи для впізнання по фотознімках від 24.07.15 р. в ході якої він впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 23 липня 2015 року доставила його та ще 2-х осіб громадян Афганістану до місцевості яка розташована в безпосередній близькості до державного кордону України на автомобілі темно-сірого кольору.
- Протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_13 особи для впізнання по фотознімках від 24.07.15 р. в ході якої він впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 23 липня 2015 року доставила його та ще 2-х осіб громадян Афганістану до місцевості яка розташована в безпосередній близькості до державного кордону України на автомобілі темно-сірого кольору.
- Протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_20 особи для впізнання по фотознімках від 24.07.15 р. в ході якої він впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 23 липня 2015 року доставила його та ще 2-х осіб громадян Афганістану до місцевості яка розташована в безпосередній близькості до державного кордону України на автомобілі темно-сірого кольору.
- Показаннями допитаних під час досудового розслідування у відповідності з вимогами ст. 225 КПК України свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_19 .
Враховуючи думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 в ході судового розгляду справи повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому суд ухвалив про зміну порядку та обсягу дослідження доказів , вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти продовження розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав за недоцільне проводити дослідження усіх доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого , свідка ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та дослідженими письмовими доказами, а також матеріалами кримінального провадження щодо характеризуючих даних на обвинуваченого.

Оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, свідка ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , дослідивши вищеперераховані докази надані стороною обвинувачення та дослідивши матеріали кримінального провадження , що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує, як сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння переправленню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.332 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше притягався до кримінальної відповідальності , та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 332 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Cудові витрати - відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 332 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 , обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - заставу.

Після набранням вироком законної сили суму застави повернути заставодавцю.

Речові докази :

- грошові кошти в сумі 1200,00 грн., що зберігаються на депозитному рахунку № НОМЕР_3 , в ГУ Державної казначейської служби - повернути ОСОБА_5
- автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» р.н. Словацької республіки НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , 2005 року випуску, темно-сірого кольору, що знаходится на відповідальному зберіганні за адресою: м.Ужгород, вул.Срібляста 3 ( гараж УСБУ в Закарпатській області) повернути ОСОБА_17 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1