УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року м. Житомир.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомира, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
визнаного невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та виправданого, за відсутністю в його діях складу злочину.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Троєщина Броварського району Київської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, засудженої за ч. 2 ст. 125 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурорів ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просив провести часткове судове слідство, призначити в судовому засіданні повторну судово-медичну комісійну експертизу за матеріалами кримінального провадження.
Вирок Корольовського районного суду від 26.02.2016 року, стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 3 років обмеження волі. ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі. Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 6000 гривень моральної шкоди.
Обрати ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
На думку прокурора висновки суду не мотивовані, не відповідають з`ясованим обставинам по даному кримінальному провадженню, невірно оціненими судом доказами. Твердження суду про те, що відсутні докази грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджуються встановленими судом доказами, яким суд не дав належної оцінки та не вказав, з яких мотиві відкидає докази, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.
ОСОБА_8 обвинувачується у нанесенні з хуліганських мотивів потерпілому ОСОБА_7 одного удару кулаком правої руки в ліву сторону шиї та двох ударів кулаком правої руки в область обличчя.
Виправдовуючи обвинуваченого ОСОБА_8 суд безпідставно послався на показання обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_13 , яка є знайомою обвинувачених і стверджувала про побиття потерпілим ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_8 , у той час як до показань вказаних осіб слід відноситися критично.
Суд не врахував, що показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спростовуються показаннями даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 і свідком ОСОБА_14 , які категорично стверджували, що потерпілого бив обвинувачений ОСОБА_8 .. Їх показання підтверджується висновком додаткової судово-медичної експертизи № 2603 та поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_15 ..
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати вирок Корольовського районного суду від 26.02.2016 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі. ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначити їй покарання у виді 2 років обмеження волі.
Цивільний позов в розмірі 20 000 гривень задовольнити у повному обсязі та стягнути на його користь, солідарно, з обох обвинувачених.
Мотивує тим, що висновки суду першої інстанції суперечать встановленим під час судового розгляду справи фактичним доказам, які суд не взяв до уваги. Крім того, суд у вироку не вказав підстави, з яких він відкинув докази обвинувачення та прийняв до уваги твердження обвинувачених.
Потерпілий також вказує, що суд порушив його права, передбачені ст. 56 КПК України, не повідомив його належним чином про час та місце судових засідань у кримінальному провадженні, внаслідок чого позбавив можливості: знайомитися з висновками додаткової судово-медичної експертизи, заявити з приводу вказаного висновку експерта клопотання, приймати участь в судових дебатах, висловити свою думку щодо міри покарання обвинуваченим та вирішення заявленого цивільного позову.
Згідно вироку суду першої інстанції, 20 вересня 2014 року близько 17 години ОСОБА_9 і ОСОБА_8 перебували у швейному ларьку по АДРЕСА_2 . Поруч з ларьком знаходився ОСОБА_7 , до якого вийшов ОСОБА_8 .. Між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт під час якого зазначені особи штовхали один одного.
З ларька на вулицю вибігла ОСОБА_9 , з наповненим водою пластиковим відром ємкістю 3 літри і вилила воду з відра на голову ОСОБА_7 та нанесла останньому один удар відром по лівій стороні голови.
Внаслідок умисно нанесеного ОСОБА_9 удару ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді ушибленої рани на лобі зліва та крововилив у білкову оболонку лівого ока, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.
Суд виправдав ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину.
Суд визнав ОСОБА_9 винною за ч. 2 ст. 125 КК України та призначив їй покарання у виді 80 мінімальних розмірів доходів громадян, що становить 1360 грн..
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 3000 грн. моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, міркування прокурорів ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , які частково підтримали вимоги апеляційної скарги прокурора і потерпілого, просять скасувати вирок суду, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, внаслідок розгляду провадження без участі потерпілого та його представника, заперечення захисника ОСОБА_11 і обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проти задоволення апеляцій, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах, визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Стаття 374 КПК України вимагає обгрунтування вироку конкретними доказами обвинувачення, визнаного судом доведеним. У разі визнання особи виправданою, зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом не доведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Суд зобов`язаний проаналізувати усі встановлені у кримінальному провадженню докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях потерпілого, свідків, обвинуваченого, що стверджують чи спростовують обвинувачення та викласти у вироку свій висновок у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття встановлених доказів і мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення, судом повинно бути мотивовано.
Перевіряючи доводи прокурора і потерпілого, колегія суддів встановила часткову обгрунтованість їх заяв, про необхідність скасування вироку суду.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що судове засідання 02 і 25 лютого 2016 року проведене без участі потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_16 , які належним чином не повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Тому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення підлягає скасуванню.
Статтею 415 КПК України визначено, що підставою для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, є встановлення порушення, передбаченого пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.
За наведених обставин колегія суддів частково задовольняє апеляційні скарги прокурора і потерпілого, скасовує вирок суду з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.
При новому розгляді справи слід ретельно дослідити та проаналізувати як докази обвинувачення за ч. 2 ст. 296 КК України так і докази про невинуватість обвинувачених та захисту і в залежності від встановленого прийняти законне, вмотивоване та обгрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційні скарги прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 26 лютого 2016 року по кримінальному провадженню № 0005163 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , задовольнити частково, вирок суду скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд судом першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: