провадження 1-кп/389/237/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001866 від 01 вересня 2016 року, з угодою про примирення, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Плоске Знам`янського району Кіровоградської області, громадянки України, заміжньої, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованою та проживаючою по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.
29 серпня 2016 року о 13:00 годині, ОСОБА_4 знаходилася на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме на крадіжку належних ОСОБА_5 грошових коштів з будинку, розташованого за цією ж адресою.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власносї наживи, скориставшись тим, що її злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через незачинені двері зайшла до будинку, звідки таємно викрала належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1300 грн., які знаходилися в комоді в кімнаті.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1300 грн.

Таким чином ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про примирення, яку укладено 20 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .
За умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодувала заподіяну потерпіліому матеріальну та моральну шкоду, а також сплатила компенсацію за спричинені своїми діями незручності, зобов`язується вибачитись перед потерпілим ОСОБА_5 і в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно з укладеною угодою, сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Допитана у підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання. Стверджувала, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом.
Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 20 вересня 2016 року та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Матеріальна шкода потерпілому, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілий не має.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням її сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої, чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння нею змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 20 вересня 2016 року відповідає вимогам КПК України.
Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 20 вересня 2016 року, визнати обвинувачену ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 20 вересня 2016 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/237/16 (єдиний унікальний номер 389/2444/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001866 від 01 вересня 2016 між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй, узгоджене сторонами покарання, у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Роз`яснити засудженій, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для скасування вироку та призначення судового розгляду в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1