Справа № 405/7403/16-к
1-кп/405/276/16
УХВАЛА
04 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 19.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.124, ч.2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду з письмовим клопотанням про заміну його підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з посиланням на те, що ОСОБА_3 з 13.08.2016 року утримується під вартою. Звертає увагу на особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, позитивно характеризується за місцем проживання, має тяжко хворого батька, якого доглядає та проживає з ним. В 2013 році добровільно з`явився до міліції по кримінальному провадженню за ч.2 ст.186 КК України, і після того відповідно до довідки не переховувався від правоохоронних органів та не перебував у розшуку, має постійне місце проживання за фактичним місцем проживання його батька за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, захисник зазначив, що коли слідчий суддя останній раз продовжував запобіжний захід 07.10.2016 року у виді тримання під вартою дії ОСОБА_3 у відношенні потерпілого ОСОБА_5 кваліфікувались за ч.1 ст.121 КК України як тяжкий злочин, а 10.10.2016 після об`єднання з кримінальним провадженням за ч.2 ст.186 КК України (по якому запобіжний захід не обирався) його дії перекваліфіковано на ст.124 КК України. Крім того, потерпілі не мають претензій ні матеріального, ні морального характеру, що підтвердив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та підтверджується відповідними заявами потерпілого ОСОБА_7 . Дані важливі обставини не була відома суду раніше при продовженні запобіжного заходу.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого з посиланням на те, що останній не одружений, не має постійного місця роботи, є громадянином іншої країни, а тому, знаходячись на волі з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, може ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що не має жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, та просив вирішити питання щодо запобіжного заходу на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та злочині невеликої тяжкості.
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07.10.2016 року строк тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено до 01 год. 00 хв. 13 листопада 2016 року.
При цьому, відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування домашнього арешту), у багатьох випадках навіть не розглядалася.
Європейським судом з прав людини у справах "Вемгофф проти Нмеччини", "Летельєр проти Франції", "Смирнова проти Росії" визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним поршень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованим, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Поруч з цим, прокурор зазначаючи наявність ризиків, не надав докази їх існування, що визначають можливість їхньому запобіганню лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до наданих матеріалів, обвинувачений з`явився до правоохоронних органів ще в 2013 році та не переховувався від слідства, та не перебував з того часу в розшуку. Прокурор підтвердив в судовому засіданні, що закордонний паспорт обвинуваченого було здано слідчому у даному кримінальному провадженні. Згідно характеристики та довідок обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та постійно проживає за даним адресом з січня 2014 року.
Тому, при вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Крім того, суд бере до уваги поведінку обвинуваченого протягом судового провадження, який не створює перешкод у розгляді справи, та обставини, які свідчать про існування у обвинуваченого тісних соціальних зв`язків, оскільки у нього є батько, який тяжко хворіє та проживає з сином, що підтверджується наданими довідками та листами. Обвинувачений раніше не був судимий, характеризується тільки з позитивного боку, в даному кримінальному провадженні обвинувачений не ставить під сумнів кваліфікацією своїх дій. Також, колегія суддів враховує позицію потерпілих, які зазначили про те, що не мають претензій ні матеріального, ні морального характеру. Крім того, суд бере до уваги те, що дійсно, коли слідчий суддя своєю ухвалою останній раз продовжував запобіжний захід 07.10.2016 року у виді тримання під вартою дії ОСОБА_3 у відношенні потерпілого ОСОБА_5 кваліфікувались за ч.1 ст.121 КК України, що є тяжким злочином, а 10.10.2016 після об`єднання з кримінальним провадженням за ч.2 ст.186 КК України (по якому запобіжний захід не обирався) його дії перекваліфіковано на ст.124 КК України.
Зазначені вище обставини свідчать про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. На переконання суду достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого є цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 194, 199, 201, 314-316, 369 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці.
Після зміни запобіжного заходу заборонити ОСОБА_3 залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) не відлучатися з місця свого проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, 4) прибувати в судові засідання на виклик суду.
Виконання ухвали доручити Кіровоградському відділу поліції ГУ НП України в Кіровоградській області.
ОСОБА_3 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в момент передання співробітникам Кіровоградського відділу поліції ГУ НП України в Кіровоградській області, якими виконуватиметься дана ухвала.
Дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту обраховувати з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому, що невиконання будь-якого з покладених обов`язків, є підставою для вирішення питання про обрання відносно нього іншого запобіжного заходу.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1