№1-кп/243/141/2016
В И Р О К
Іменем України
26 квітня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська
Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На початку квітня 2014 року на території Донецької області України невстановленими досудовим розслідуванням особами для насильницького підтримання влади самопроголошеної «Донецької народної республіки» було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку.
Станом на середину квітня 2014 року територія населеного пункту м. Слов`янськ Донецької області була захоплена членами злочинної (терористичної) організації «ДНР», задля насильницького підтримання влади злочинної організації «ДНР» у вказаному населеному пункті також діяли не передбачені Законами України збройні формування, члени якого з вогнепальною зброєю незаконно утримували протягом тривалого часу територію зазначеного населеного пункту.
Приблизно 13 квітня 2014 року ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою участі у діяльності непередбачених законом України збройних формувань, знаходячись на території окупованого населеного пункту м. Слов`янськ Донецької області, після співбесіди з невстановленими учасниками незаконного збройного формування, ознайомившись з правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив до вказаного незаконного збройного формування «ДНР». Крім цього, ОСОБА_6 було передано у використання вогнепальну зброю, а саме пістолет Макарова. Таким чином, ОСОБА_6 , отримавши зброю, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні.

В подальшому ОСОБА_6 , в якості вартового, разом з іншими бійцями незаконного збройного формування на протязі декілька днів в період часу з 13 квітня по 20 травня 2014 року ніс охорону захопленої адміністративної будівлі Слов`янської міської Ради за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, площа Жовтневої революції, буд. 2.
Таким чином протиправні дії ОСОБА_6 носили тривалий характер та виразилися у активній участі в діяльності непередбачених законами України збройних формуваннях.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю зазначивши, що правильно розуміє зміст обвинувачення, свідчення дає добровільно і суду пояснив, що дійсно 13 квітня 2014 року після співбесіди з учасниками незаконного збройного формування, ознайомившись з правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, він дав свою згоду на їх дотримання та виконання та добровільно вступив до «ДНР». Пояснив, що йому було передано у використання пістолет Макарова і в подальшому він в якості вартового, разом з іншими бійцями незаконного збройного формування на протязі декілька днів в період часу з 13 квітня по 20 травня 2014 року ніс охорону захопленої адміністративної будівлі Слов`янської міської Ради. Однак заперечував що діяв умисно з ціллю вступу до лав "ДНР".
Винність обвинуваченого ОСОБА_6 не зважаючи на не визнання ним умислу на вступ до незаконного збройного формування «ДНР» підтверджується повністю також поясненнями свідка та письмовими доказами дослідженими під час судового розгляду.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в 2014 році вони разом з ОСОБА_8 були в м. Артемівську, а в Слов`янську в цей час відбувалися бул мітінги та захоплення влади. Вони вирішили приїхати та дізнатися що відбувається. Так в середині квітня 2014 року вони з ОСОБА_8 приїхали до ОСОБА_9 прийшли до будівлі виконкому де їм запропонували прийняти участь в підтримці збройного формування на що вони погодилися. Після чого їх запросили нести чергування на вході до будівлі виконавчого комітету м. Слов`янська під прапорами «ДНР» до темного часу доби, після чого вони поверталися обратно до м. Артемівська. Також їх використовували як живу робочу силу. Пояснив, що приїздили вони 5 або 6 разів та несли чергування. Зазначив, що саме ОСОБА_8 запропонував йому вступити до незаконного збройного формування «ДНР» і він погодився на його пропозицію та упродовж тижня стояв зі зброєю в руках.
Під час судового розгляду свідок змінював свої покази, пояснюючи це тим, що на нього з боку правоохоронних органів при здійсненні досудового розслідування застосовувалось психологічне та фізичне насилля, однак як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 06.04.2016 року доводи свідка визнанні неспроможніми та розцінюються як спосіб допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2015 року вбачається як свідок ОСОБА_10 впізнала за зовнішнім виглядом та рисами обличчя на фотознімку під № 3 особу яку бачила раніше в квітні травні 2014 року на вході захопленої адміністративної будівлі Слов`янської міської Ради. Зазначила що при ньому був пістолет.
Згідно довідки до протоколу впізнання за фотознімками особа під № 3 це ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Аналіз вищезазначених матеріалів кримінального провадження дає підстави суду зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_6 дійсно був членом самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», виконував накази її керівництва та приймав участь в її незаконній діяльності з прямим умислом і його дії були ціленаправленні на вступ до лав "ДНР".
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.09.2015 року та фототаблиці до нього вбачається як свідок ОСОБА_10 вказує на місце де знаходилися мішки з піском на вході захопленої адміністративної будівлі Слов`янської міської Ради та місце де бачила ОСОБА_6 який ніс чергування зі зброєю в руках.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28.09.2015 року та фототаблиці до нього вбачається як свідок ОСОБА_7 вказує на місце де були укріплення на крильці адміністративної будівлі Слов`янської міської Ради та де він разом з ОСОБА_6 в середині квітня 2014 року здійснювали охорону адміністративної будівлі Слов`янської міської ради зі зброєю в руках.
Відповідно до протоколу огляду предмету від 28.09.2015 року предметом огляду є відеозапис інтернет сайту «ЮТУБ» на якому зображений ОСОБА_6 і зі слів Стельмах цей відеозапис здійснювався саме в захопленій адміністративній будівлі Слов`янської міської Ради.
Аналіз вищезазначених письмових доказів кримінального провадження дає підстави суду зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_6 був членом самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», виконував накази її керівництва та приймав участь в її незаконній діяльності зі зброєю в руках, яку їм видали представники ДНР.
Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23 грудня 2005 року № 13вказує, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації - то відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 13 вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.
Сукупність наведених та оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, а саме приймав участь у діяльності не передбачених законами України збройних формуваннях, а його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 260 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, дані про особу: раніше не судимий, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, на обліку у лікаря психіатра на теперішній час не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Суд також враховує, що ОСОБА_6 усвідомлював, факт що «ДНР» діє на території України саме як терористична організація, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, і обвинувачений сприяв у діяльності вищевказаної терористичної організації.
Судом також враховуються правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі«Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.
В зв`язку з вищевказаним суд вважає, що пояснення обвинуваченого в частині того, що він не мав мети на вступ до "ДНР" а прибув до м. Слов`янська без будь якої мети суд не приймає до уваги і розцінює як спосіб уникнути кримінальної відповідальності.
Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України на думку суду є визнання обвинуваченим своєї провини.
Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також той факт що хоч обвинувачений і визнав свою провину, однак в судовому засіданні всіляко намагався занизити значимість своїх протиправних дій та свою роль і участь в діяльності не передбаченого законами України збройного формування, хоча матеріалами справи та показаннями свідка доведено факт обіймання обвинуваченим хоч і нижчої однак керуючої посади по здійсненню охорони об`єкта державної власності, а саме адміністративній будівлі Слов`янської міської Ради, суд приходить до переконання про відсутність підстав у застосуванні положень ст. 75 КК України і вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції інкримінованої статті 260 ч. 2 КК України
Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 31.10.2015 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ст.72 КК України до набрання вироком законної чинності.
Речові докази по справі DVD диск із відеозаписом під назвою «апрель 2014. Бойцы ДНР», після набуття вироку законної сили зберігати в матеріалах справи.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст. 260 КК України і призначити йому покарання за даною статтею кримінального кодексу у вигляді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 31.10.2015 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК Кодексу України попереднє увязнення з моменту затримання 31 жовтня 2015 року зарахувати в строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази по справі: DVD диск із відеозаписом під назвою «апрель 2014. Бойцы ДНР», після набуття вироку законної сили зберігати в матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1