Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/369/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2016 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.10. 2016 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання,під вартою, терміном на шістдесят днів, а саме з 23 години 05 жовтня 2016 року по 23 годину 03 грудня 2016 року та визначено розмір застави у сумі 100000 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року задоволене клопотання слідчого Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене з начальником Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , який підозрюється в тому, що він 10 лютого 2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з іншою особою, перебуваючи біля жилого будинку АДРЕСА_3 , шляхом відкриття дверей, проник до салону автомобіля ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 50000 гривень, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 , завів двигун автомобіля, на якому у подальшому зник з місця скоєння злочину, незаконно заволодівши транспортним засобом.

Мотивуючи зазначену ухвалу слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України у співучасті з іншими особами, офіційно не працює, а тому вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або іншого більш м`якого, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного, просить скасувати ухвалу слідчого судді першої інстанції та обрати її підзахисному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

При цьому захисник вказує на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не встановив, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд у своєму рішенні встановив, але не надав відповідної оцінки тому, що ОСОБА_8 перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох малолітніх дітей. При цьому, з`ясувавши, що підозрюваний не працює, суд визначив розмір застави у сумі 100 000 грн., що є не справедливим по відношенню до особи ОСОБА_8 та тяжкості кримінального правопорушення в якому його звинувачують.

Крім того, необхідно звернути увагу суду на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання та родину, що говорить про міцність його соціальних зв`язків, а тому він не має наміру переховуватись від органів досудового слідства або знищувати речові докази, впливати на потерпілого чи свідків, сам зацікавлений у скорішому встановлені істини по справі, так як заперечує свою причетність до інкримінованого.

Таким чином, на думку захисника слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу повністю підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, слідчим суддею при розгляді даного клопотання правильно встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи фактичні обставини, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів враховує суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни на більш м`який, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відмовляючи апелянту у задоволенні апеляційної скарги колегія суддів враховує, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, санкцією якого передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, а його причетність до вчинення даного злочину підтверджується речами, виявленими в ході обшуку квартири АДРЕСА_4 , тобто по місцю фактичного проживання підозрюваного, що належать потерпілому ОСОБА_11 , з яких останній впізнав належну йому автомагнітолу «Ріоnееr».

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 офіційно ніде не працює, проживає за межами Кіровоградської області, а тому, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість висновків слідчого судді з приводу того, що підозрюваний немає на меті переховуватися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини по справі, то вони спростовуються вищевикладеним та не можуть слугувати підставами для звільнення його з-під варти та обрання йому іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисту з приводу того, що оскільки підозрюваний не працює, а тому суд визначив розмір застави у сумі 100 000 грн., що є не справедливим по відношенню до його особи та тяжкості кримінального правопорушення в якому його звинувачують колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя визначив вказаний розмір застави відповідно до вимог п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто в межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає на даний час суму від 29 000 грн. до 116 000 грн., та з урахуванням усіх обставин кримінального правопорушення, розміру заподіяної потерпілому шкоди, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, а також інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, визначений слідчим суддею розмір застави може з достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Також, колегія суддів вважає, що під час розгляду даного клопотання слідчий суддя належним чином дотримався вимог ст.ст. 183 та 194 КПК України.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2016 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 23 години 05 жовтня 2016 року по 23 годину 03 грудня 2016 року та визначено розмір застави у сумі 100000 грн. - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: підписи

Згідно оригіналу:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2