Справа № 487/1408/15-к
Провадження № 1-в/487/139/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працююого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2015 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2. ст.289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 186 , ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст.ст. 75, 104 КК України із випробуванням строком на 2 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи і навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Начальник Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення ОСОБА_5 в місця позбавлення волі, оскільки останній не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду: ОСОБА_5 з 03.08.2015 року перебуває на обліку Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області, 07.08.2015 року особисто був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та йому були встановлені дні явки на реєстрацію кожна четверта середа кожного місяця. При цьому ОСОБА_5 був попереджений письмово, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків судом або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від покарання з випробування може бути скасовано судом і він направлений для відбування покарання до місць позбавлення волі. Проте, ОСОБА_5 23.09.2015 року не з`явився для реєстрації, 29.09.2015 року пояснив що неявку зайнятістю по роботі, але довідку не надав, офіційно не оформлений та 29.09.2015 року був попереджений у вигляді письмового застереження про можливість скасування звільнення від відбуття покарання і направлення місця позбавлення волі, у разі подальшого невиконання ним обов`язків прокладених на нього судом. 27.10.2016 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію, в телефонному режимі пояснив неявку своєю хворобою, але до інспекції довідку не надав, до інспекції не з`являється, виклики ігнорує. За даними КЗ ММР Центр первинної медико-санітарної допомоги №6 ОСОБА_5 в період з 27.01.2016 року по теперішній час на лікуванні не знаходився. Вказане свідчить про злісне ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків покладених на нього вироком суду та про небажання засудженого стати на шлях виправлення і є демонстративним проявом байдужості до законних вимог.

В судовому засіданні представник Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області подання підтримала, просила про його задоволення.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав, просила про його задоволення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно не з`являвся на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, він винен гроші за заподіянні збитки спричинені під час ДТП, кожного дня він працює на маршрутному таксі, але офіційно не працевлаштований, тому у нього немає часу з`являтися на реєстрацію, при цьому на його утриманні є малолітня дитина.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи, приходить до наступного:

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 №145/2015 вбачається, що ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2015 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2. ст.289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 186 , ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст.ст. 75, 104 КК України із випробуванням строком на 2 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи і навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

З 03.08.2014 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області.

07.08.2015 року особисто ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та йому були встановлені дні явки на реєстрацію кожна четверта середа кожного місяця. При цьому ОСОБА_5 був попереджений письмово, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків судом або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від покарання з випробування може бути скасовано судом і він направлений для відбування покарання до місць позбавлення волі.

Проте, ОСОБА_5 23.09.2015 року не з`явився для реєстрації, 29.09.2015 року пояснив свою неявку на реєстрацію зайнятістю по роботі, але довідку не надав, офіційно не працевлаштований 29.09.2015 року був попереджений у вигляді письмового застереження про можливість скасування звільнення від відбуття покарання і направлення місця позбавлення волі, у разі подальшого невиконання ним обов`язків прокладених на нього судом.

27.01.2016 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію, в телефонному режимі пояснив неявку своєю хворобою, але до інспекції довідку не надав.

З лютого 2016 року ОСОБА_5 на реєстрацію до інспекції не з`являється, виклики ігнорує. За даними КЗ ММР Центр первинної медико-санітарної допомоги №6 ОСОБА_5 в період з 27.01.2016 року по теперішній час на лікуванні не знаходився.

Вказане свідчить про злісне ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків покладених на нього вироком суду та про небажання засудженого стати на шлях виправлення і є демонстративним проявом байдужості до законних вимог.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
У разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України.
При цьому, при скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. Отже, за період випробувального строку, ОСОБА_5 систематично не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, починаючи з січня 2016 року і до теперішнього часу не з`являється взагалі для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції, при цьому мав реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки.
При цьому, посилання ОСОБА_5 на постійне знаходження на роботі та наявність у нього на утриманні малолітньої дитини ніякими доказами не підтвердженні та ніяким чином не впливають на виконання ним обов`язків, встановлених вироком суду.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вищезазначене свідчить про невиконання ОСОБА_5 покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених ст.76 КК, що є порушенням умов застосування ст. 75 КК України, небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення та є підставою для задоволення подання, скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням та направлення для відбуття покарання в місця позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 166 ч. 2 КВК України, ст. 78 ч.2 КК України, ст. 537 п. 8 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Заводського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення в місця позбавлення волі задовольнити.

Скасувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2015 року та направити його для відбування призначеного судом покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївського області протягом семи діб з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1