Справа № 367/4037/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1329/2016
У Х В А Л А
Іменем України
27 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника БВК № 85 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бучанської ВК № 85 клопотання начальника БВК № 85 ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Начальник БВК № 85 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_5 .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання начальника установи та просив задовольнити його, оскільки він відбув 2/3 призначеного йому покарання та став на шлях виправлення. Також суду пояснив, що він був засуджений судом 26.11.2011р. за злочин, якого фактично не вчиняв, а взяв провину на себе за іншу особу. На теперішній час він виправився, про що свідчать заохочення отримані ним в виправній колонії та те, що він працював. Просив звільнити його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та не заперчував проти встановлення щодо нього адмін нагляду.
В судовому засіданні представник БВК № 85 не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений довів своє виправлення. Надав матеріали характеризуючі особу засудженого.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 , провину у вчиненому злочині так і не визнав, характеризується посередньо, мав два стягнення та лише два заохочення, та на заходи виховного та профілактичного характеру реагує, однак належні висновки для себе не робить, а отже останній не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього додатки, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Соломянського районного суду м. Києва від 26.12.2011 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187, ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 05.07.2011 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання знаходження в Соломянському РУ ГУ МВС в м. Києві з 02.07.2011 року по 05.07.2011 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30.03.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 02.07.2011 року по 16.08.2012 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Згідно із довідкою Начальника відділу КВСР станом на 27.05.2016 року невідбута частина покарання складає 2 роки 5 місяців 22 дні.
Згідно із характеристикою затвердженою начальником БВК УДПтС України в м. Києві та Київської області №85 10.04.2016р. засуджений ОСОБА_5 до Бучанської ВК № 85 прибув для відбуття покарання 04.09.2012 року та по прибуттю в колонію не був працевлаштований в установі, з квітня 2015р. та на даний час працевлаштований на дільниці по виготовленню автомобільних причепів, слюсарем. Встановлений режим покарання засуджений порушував, за що отримав 2 стягнення, які на теперішній час погашені та зняті у встановленому законом порядку. За час відбування покарання характеризується посередньо, має лише 2 заохочення. Заходи виховного та профілактичного характеру засуджений відвідує, але не робить для себе належних висновків, правил санітарної та особистої гігієни дотримується не завжди. У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе тактовно, законні вимоги виконує не завжди. Заміні невідбутої частини покарання більш м,яким підлягав з 02.10.2015р., однак згідно із протоколом комісії установи №36 від 08.10.2015р. було відмовлено у поданні документів.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Печерського районного суду Київської області від 01.03.2011 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. А також вироком Соломянського районного суду м. Києва від 26.12.2011 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за злочин який він вчинив в іспитовий строк. Як під час розгляду кримінального провадження Соломянським районним судом м. Києва так й на теперішній час засуджений не визнає себе винним у скоєнні злочину за який він засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України.
З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок не відбутого покарання засудженим складає 2 роки 5 місяців 22 дні позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 2/3 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений за час відбування призначеного судом покарання у вигляді 8 років 6 місяців має лише 2 заохочення, останнє отримав 31.12.2015 року за сумлінну поведінку та добре ставлення до праці у виді подяки, характеризується посередньо та хоч і відвідує заходи виховного та профілактичного характеру, але не робить для себе належних висновків, законні вимоги працівників адміністрації установи виконує не завжди. Також ОСОБА_5 раніше був засуджений не одноразово та щодо нього вже раніш судом було застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а також іспитовий строк, але засуджений не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин у період іспитового строку, за який в теперішній час відбуває покарання.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки засуджений так й не визнав свою провину у злочині, за який він засуджений вироком суду, під час відбування покарання засуджений, працевлаштований лише останній рік, має лише 2 заохочення отриманих ще в 2015 році та 2 стягнення, які погашені та зняті в встановленому законом порядку, однак позитивної характеристики засуджений не має, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений не встав на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених начальником БВК № 85 ОСОБА_6 та засудженим ОСОБА_5 доводів є недостатньо для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання та встановлення адміністративного нагляду, та у задоволенні клопотання начальника установи відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника БВК № 85 ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
На ухвалу до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1