Номер провадження: 11-кп/785/690/15
Номер справи місцевого суду: 523/4505/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 року, якою обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Суворовського району м. Одеси, для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 00007737 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 року обвинувальний акт був повернутий прокурору суворовського району м. Одеси для усунення недоліків.

Підставою ухвалення рішення про повернення обвинувального акта стала, на думку суду, його невідповідність вимогам КПК України, а саме: не в повному обсязі зазначені відомості та процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування, в реєстрі допущені скорочення в написанні проведених процесуальних дій..

В апеляції прокурор просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 року скасувати та ухвалити нову ухвалу про призначення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 до розгляду. В даній ухвалі суд вказує на те, що номер кримінального провадження, зазначений в обвинувальному акті 000773) відрізняється від номеру самого кримінального провадження 0000773), тобто не вистачало одного нуля. Зазначена розбіжності виникла в результаті опечатки, на яку відразу було вказано прокурором в ході підготовчого судового засідання та усунено. Суд вказує на порушення положень п.2 ч.2 ст. 291 КПК України посилаючись на те, що не вказано точного місця народження обвинуваченого та його громадянство. Але в обвинувальному акті все це зазначено. Суд також вказує на порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме на відсутність кваліфікації кожного епізоду окремо, та не зазначено завдану шкоду за кожним епізодом окремо, що на думку суду свідчить про некоректність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення. Вчинені дії відповідають до ч.2 ст. 32 КК України кваліфіковано як продовжуваний злочин, зазначення кваліфікації епізодів є недоцільно. Стосовно зазначеної шкоди, в обвинувальному акті чітко вказано що саме викрадено у потерпілого та його вартість. Суд звернув увагу на розбіжності в кваліфікації дій обвинуваченого, які містяться в обвинувальному акті та долучених до нього документів. Так у обвинувальному акті дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, а в цивільному позові зазначено ч.1 ст. 185 КК України. Суд не вправі оцінювати на підготовчому судовому засіданні правильність кваліфікації кримінального правопорушення, а тим більше вказувати на розбіжність кваліфікації в обвинувальному акту та заявленим цивільним позовом потерпілого. На всі зазначені судом розбіжності в підготовчому судовому засіданні прокурором були надані роз`яснення та уточнення. Учасники судового розгляду вважали, можливим та не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду, оскільки обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі. Вищевказана позиція суду, не зрозуміла і призводить до затягування судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та є порушенням ч.2 ст. 28 КПК України, яка встановлює, що проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000773 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Суворовського району м. Одеси для усунення недоліків.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 року обвинувальний акт був повернутий прокурору Суворовського району м. Одеси, так як він не відповідає вимогам КПК України, а саме: 23.03.2015 року обвинувальний акт складений слідчим, який затверджений прокурором Суворовського району м. Одеси, не відповідає встановленим вимогам закону, а саме містить суперечливі його дані. Згідн6о обвинувального акту, зазначено, що номер кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , внесений до ЄРДР є № 000773. Однак, до обвинувального акту долучено реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні під № 0000773, що свідчить про їх невідповідність. Крім того в порушення положень ст.. 291 ч.2 п.2 КПК України в обвинувальному акті не вказано точне місце народження обвинуваченого, що повинно бути визначено відповідно до чинного законодавства, а лише вказана область, де народився обвинувачений.

З обвинувального акту вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень за чотирма епізодами, а саме 09.11.2014 р., 26.11.2014 р., 16.12.2014 р., 27.01.2015 р., однак кваліфікація дій ОСОБА_10 всупереч положенням п.5 ч.2 ст. 291 КПК України за кожним епізодом відсутня. З обвинувального акту, який надійшов до провадження суду, вбачається лише загальна кваліфікація дій ОСОБА_10 , а саме за ст. 185 ч.3 КК України.

Також суд звернув увагу на те, що в порушення вимог п.7, 5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті слідчим не зазначено розміру шкоди завданої за кожним епізодом окремо, а також в фабулі справи не вказано кому саме за кожним епізодом належало викрадене майно. Таким чином при складанні та затвердженні обвинувального акту, слідчим та прокурором не враховано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме того, що обвинувальний акт має відображати відомості про вірний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та повинен містити відповідну правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд звернув увагу на розбіжність кваліфікації дій обвинуваченого, які містяться в обвинувальному акті та долучених до нього документах, а саме в обвинувальному акті зазначено, що дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ст.. 185 ч.3 КК України. Направляючи обвинувальний акт до суду прокуратурою зазначено, що ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акту, вказано лише про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, однак не вказано яку саме.

У вищевказаному акті вказано, що потерпілою за даним кримінальним провадженням є ОСОБА_11 , проте досудовим розслідуванням ще встановлено, що свідкові ОСОБА_12 спричинено майнову шкоду на суму 19000 грн., яку в ході досудового розслідування не відшкодовано, у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов свідком на суму 39000 грн., який долучено до обвинувального акту.

Згідно ж цивільного позову ОСОБА_12 від 18.03.2015 року позов пред`являється за кримінальним правопорушенням, передбаченим за ст. 185 ч.1 КК України, в цивільному ж позові ОСОБА_11 потерпілою за ознаками якого саме кримінального правопорушення взагалі не вказано.

Суд першої інстанції, повертаючи обвинувачений акт з додатками прокурору, прийшов до обґрунтованого висновку, що він не відповідає вимогам КПК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, вбачається, що він є не неповним та в ньому не відображені всі матеріали досудового розслідування, що не відповідає вимогам ст. 109 ч. 2 КПК України.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень, під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

У долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування, не в повному обсязі зазначені відомості та процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування, в реєстрі допущені скорочення в написанні проведених процесуальних дій, а саме: не вказано заява на прилучення яких саме речових доказів надійшла; не зазначено які саме речові докази оглянуто; не вказано, які саме зміни до ЄРДР були внесені; не відображено кого саме із процесуальних керівників призначено; не зазначено постанову винесено про проведення яких саме дій та де; не вказано які саме речові докази долучено; не містить чіткого відображення перекваліфікації складу кримінального правопорушення. З реєстру досудового розслідування не вбачається чітке визначення наявних речових доказів за матеріалами кримінального провадження, їх прилучення, чіткого переліку, та визначення їх місця зберігання чи можливого передання відповідній особі на зберігання, відповідно до ст..ст. 98, 100 КПК України.

Вивчивши вищевказане, суд прийшов до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та додатків до нього у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду у зв`язку із їх невідповідністю вимогам КПК, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 прокурорі для усунення недоліків.

Провіряючи доводи апеляції колегія суддів прийшла до висновку що вони не знайшли свого підтвердження в при розгляді справи в апеляційній інстанції і носять голослівний характер.

Фактично прокурор не заперечує про наявність вказаних порушень та просить рахувати їх незначними, що протиречить вимогам діючого законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 року про повернення прокурору Суворовської прокуратури м. Одеси обвинувального акту, відносно ОСОБА_8 , для усунення недоліків без змін.

Судді: