АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №643/3763/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2401/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Козаровичи, Вишгородсього району, Київської області, громадянин України, неодружений, з середньою-технічною освітою, непрацюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 11.02.2003 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.121, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до 9 років позбавлення волі;

2. 26.04.2012 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі;

3. 23.07.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2012 року і остаточно призначено у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислений з дня його фактичного затримання з 25.02.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 25.02.2016 року по 28.07.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановив суд, ОСОБА_8 23.02.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що мешканка квартири ОСОБА_10 , яка запросили його у вказану квартиру, відсутня, шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук «ASUS Pentium 2117U», який належав ОСОБА_11 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 70 від 24.02.2016 року - 9393,00 гривень, який знаходився на тумбочці в одній із кімнат вищезазначеної квартири. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити більш м`яке покарання із застосування ст.69 КК України, посилаючись на те, що він щиро покаявся.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і за згодою його та всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують його особу, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, непрацюючий, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, а також врахована і обставина, що пом`якшує покарання щире каяття, на що в апеляційній скарзі посилається обвинувачений.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання в мінімальній межі санкції ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції визнано лише одну пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, а тому він не може бути суб`єктом застосування ст.69 КК України, а тому його доводи в цій частині, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначені покарання, дотримався вимог кримінального закону, врахував всі передбачені ним обставини у їх сукупності і підстав для пом`якшення покарання, як про це просить обвинувачений в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, немає.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з 29 липня 2016 року по день набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 29 липня 2016 року по 24 листопада 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: