Єдиний унікальний номер 205/5673/16-к
У Х В А Л А
26 липня 2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення огляду, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора і слідчого, -

В С Т А Н О В И В:
25.07.2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий клопотав про надання дозволу на проведення огляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що 23.07.2016 року слідчим СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було проведено огляд вказаного приміщення, в якому знаходилася комп`ютерна техніка. Зазначена техніка, на думку слідчого, використовувалася для проведення азартних ігор, всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу», що організувала невстановлена особа, яка здійснювала незаконну господарську діяльність із надання послуг у сфері грального бізнесу. Під час проведення вказаної слідчої дії, дозвіл на проведення якої не було отримано в установлений законом спосіб, було вилучено зазначену комп`ютерну техніку, а саме 10 системних блоків, 10 пультів до них та 10 флеш-накопичувачів.

А тому, з метою отримання належного джерела доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий і клопоче про надання дозволу на проведення такої слідчої дії, як огляд приміщення.

Дослідивши матеріали клопотання і його доводи, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Перш за все, слідчий суддя, приймаючи дане рішення, звертає увагу на те, що у відповідності до ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

З клопотання слідчого взагалі неможливо встановити, які саме обставини стали приводом для проведення такої слідчої дії, як огляд вказаного вище приміщення. Зокрема, слідчим не наведено доказів невідкладності, як того вимагає чинний КПК України, які б доводили факт загрози життю людей чи майну, а так само і безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

Посилаючись лише на необхідність отримання нового джерела доказів у зазначеному кримінальному провадженні, слідчий у своєму клопотанні не навів жодних доказів та обставин, які б могли обґрунтувати втручання у права володільця зазначеного вище приміщення, як того прямо вимагає і кримінально-процесуальне законодавство України, і практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ). Так, зокрема, такі дії слідчого прямо вказують на нехтування ним основоположними принципами і гарантіями недоторканності житла чи іншого володіння особи, які імперативно встановлені ст.8 Європейської конвенції з прав людини (рішення ЄСПЛ №4497/07 у справі «Бєлоусов проти України», рішення №64209/01 у справі «Пеєв проти Болгарії», рішення №41604/98 у справі «Бук проти Німеччини»).

Поряд з цим, обговорюючи саму процедуру проведення огляду, який мав місце 23.07.2016 року у приміщенні, розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. Свободи, буд.209, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим вона також дотримана не була.

Так, згідно з ч.1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

При цьому із ч.2 ст.237 КПК України слідує, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених, ч.3 ст.233 КПК України.

В порушення зазначеної вище норми КПК України слідчим не було отримано добровільної згоди володільця вказаного приміщення. Більше того, слідчий, судячи із наданих матеріалів клопотання, навіть не вчинив жодних дій для встановлення такого володільця. Натомість були відібрані лише письмові пояснення осіб, які працювали у зазначеному закладі, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак такі пояснення слідчим суддею не можуть бути розцінені як добровільна згода на проведення огляду приміщення, що, в свою чергу, виключає можливість проведення такої слідчої дії у законний, встановлений КПК України спосіб. Як наслідок, будь-які фактичні дані та доказова інформація, встановлена в такий спосіб, в майбутньому може потенційно бути визнана неналежною, а отримані докази недопустимими, в контексті ст.ст.84-87 КПК України.

Крім того, слідчим суддею при розгляді вказаного клопотання встановлено, що підставою для початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стали відомості, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладені у рапорті о/у СКП ОСОБА_7 від 23.07.2016 року, які, в свою чергу, стали відомі останньому від чергового Ленінського ВП, як зазначено у самому рапорті (а.с.7).

Згідно положень ст.214 КПК України, одержання інформації про кримінальне правопорушення можливе не тільки через надходження заяв чи повідомлень, а і шляхом самостійного виявлення слідчим, прокурором із будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Під цим джерелом розуміється виявлення інформації слідчим, прокурором про певне кримінальне правопорушення під час іншого досудового розслідування, через засоби масової інформації тощо, співробітниками оперативних підрозділів за результатами проведення заходів, спрямованих на виявлення кримінального правопорушення. У разі, якщо кримінальне правопорушення виявляється безпосередньо працівником правоохоронного органу, складається рапорт із зазначенням відомостей, які становлять зміст ЄРДР. Рапорт передається керівнику органу досудового розслідування, який визначає попередню правову кваліфікацію і доручає слідчому провести досудове розслідування.

А це, в свою чергу, означає, що рапорт працівника правоохоронного органу повинен містити вичерпну інформацію як щодо самого джерела відомостей про кримінальне правопорушення, так і про конкретні ознаки кримінального правопорушення із їх детальним описом.

Однак при дослідженні матеріалів, доданих до клопотання слідчого, зокрема й рапорту о/у СКП ОСОБА_7 від 23.07.2016 року, слідчим суддею не виявлено точних даних ані щодо джерела інформації про вчинене кримінальне правопорушення, ані про його ознаки. Так, з-поміж іншого, будь-яких інших даних, як то відомості із протоколів допиту свідків, що об`єктивно вказували б на вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею встановлено не було.

На переконливу думку слідчого судді, внесення даних про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі зазначеного рапорту не відповідає вимогам ст.214 КПК України, і тому зібрана інформація не може бути прийнята до уваги ані слідчим суддею при розгляді даного клопотання, ані судом при судовому розгляді кримінального провадження в подальшому.

А тому, беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя приходить до однозначного і об`єктивного висновку про неможливість задоволення клопотання даного слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.234-235, 237 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення огляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1
З оригіналом згідно: Слідчий суддя -

Секретар -