Справа № 314/3147/16-к
Провадження № 1-в/314/2213/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

представника колонії ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Магдалинівка, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працюючого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.11.1999 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.101, ч.2 ст.141, ч.2 ст.106, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 11.11.2011 року вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 115, ч.3 ст.185, ст.185ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.05.2012 року вирок суду від 11.11.2011 року змінено, виключено з резолютивної частини вироку скоєння злочину за ч.2 ст.185 КК України, в решті вирок залишено без змін.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.03.2016року в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.04.2011 року по 08.05.2012 рік із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Початок строку: 12.04.2011року, кінець строку: 17.03.2018року,
про умовно-дострокове звільнення,-
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбував покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_5 надійшло клопотанняпро умовно-дострокове звільнення.

Згідно довідки наданої Кам`янською виправною колонієюуправління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101), 30.03.2016 року,ОСОБА_5 вибув до лікувального закладу при Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.06.2016 року для захисту засудженого ОСОБА_5 для участі у розгляді справи було залучено безоплатного адвоката.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно достроково від відбування покарання, так як він, вимоги установленого порядку не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення від 01.04.2015 року та 01.07.2015 року, не працевлаштований за станом здоров`я.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити, звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як в нього наступила пільга.
В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, вважаючи, що підстав для її задоволення немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що засудженийОСОБА_5 відбуває за вирокомМагдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2011року.В місцях позбавлення волі знаходиться з 22.04.2011 року.

З 20.01.2016 по 06.04.2016 року ОСОБА_5 відбував покарання в Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101). За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 06.04.2016 року засуджений ОСОБА_5 перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні приСофіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55). За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз.
Відповідно до довідки Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), засуджений ОСОБА_5 відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України, до робіт по благоустрою колонії, відділення, а також до робіт щодо поліпшення житлово побутових умов засуджених не залучався.
Відповідно до ст. 65 КВК України засуджений ОСОБА_5 не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, відповідно до ст. 123 КВК України не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення освітнього рівня, згідно ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій.

Що стосується наявності двох заохочень за 2015 рік, з матеріалів справи встановлено, що комісією Управління ДПтС України в Кіровоградській області, у зв`язку з наявністю у засудженого двох заохочень, розглядалось питання щодо застосування до ОСОБА_5 заохочувальної норми. Так, 17.11.2015 року, рішенням Регіональної комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі Управління ДПтС України в Кіровоградській області, до засудженого було застосовано заохочувальну норму та на підставі ч.3 ст.100, ст.101 КВК України, засудженого ОСОБА_5 переведено із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі.

За таких обставин, зважаючи, що основною та першочерговою обставиною, на підставі якої суд має прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, то суд не враховує ці заохочення, так як за наявні заохочення, до засудженого вже застосовувалась заохочувальна норма, а на теперішній час нових підстав, які б свідчили про виправлення та перевиховання засудженого відсутні, зокрема, після липня 2015 року ОСОБА_5 не виявлено, так як засудженийне працював, заохочень не отримував, суд не знаходить підстав для задоволення подання адміністрації установи виконання покарання.
У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Поведінка ОСОБА_5 , за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що він не заслуговував на заохочення.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , в зв`язку з чим у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання. На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання засудженого Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

13.06.2016