154/644/16
1-кп/154/97/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000150 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, раніше не судимого, -

за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом, 08 лютого 2016 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 звернувся в чергову частину Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області із заявою про вчинення злочину, зокрема, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи на меті звинуватити невстановлених осіб, у вчиненні тяжкого злочину, свідомо знаючи, що ніякого злочину відносно нього вчинено не було, заявив слідчому слідчого відділення Володимир-Волинського ВП ОСОБА_6 про те, що 06.02.2016, близько 19 год., двоє невстановлених осіб, із застосуванням насильства, відкрито викрали у нього гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 злотих Республіки Польщі, 100 доларів США та 670 грн., про що було складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.02.2016 року, та зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під №617.

Продовжуючи свої злочинні дії, маючи на меті штучно створити докази обвинувачення, ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції, що за адресою по АДРЕСА_1 на кінній підводі, що знаходиться на подвір`ї за вказаною адресою, де проживає ОСОБА_7 , який може бути причетний до злочину щодо нього. Відповідно, в ході огляду місця події від 08.02.2016 працівниками поліції було виявлено належний ОСОБА_4 гаманець чорного кольору, чим штучно створив докази обвинувачення.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на штучне створення доказів, під час допиту в якості потерпілого 08.02.2016 року, в період з 21 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв., будучи попереджений слідчим слідчого відділення Володимир-Волинського ВП, ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України умисно дав завідомо неправдиві показання про те, що 06.02.2016 близько 19 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із застосуванням насильства, яке виразилось у нанесення ударів ногами та руками по тілу, відкрито викрали у нього гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 злотих Республіки Польщі, 100 доларів США та 670 грн., тобто заволоділи його коштами шляхом грабежу, хоча знав, що все це неправда і жодного злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не скоювали. Тим самим ОСОБА_4 дав завідомо неправдиві показання на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про вчинення ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та штучно створив при цьому докази, які обвинувачували їх в цьому злочині.

Умисні дії ОСОБА_4 , котрі виразились в завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину, поєднаними з обвинуваченням особи в тяжкому злочині та зі штучним створенням доказів обвинувачення, кваліфікуються за ч. 2 ст. 383 КК України.

Своїми умисними діями, що проявились в завідомо неправдивому показанні, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині та зі штучним створенням доказів обвинувачення, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 384 ч. 2 КК України.

29 лютого 2016 року між прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 с. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України в повному обсязі.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4

за ч. 2 ст. 383 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 384 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 29.02.2016 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати та речові докази по справі - відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29 лютого 2016 року між прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 ..

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 383 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 384 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти її про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1