Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350, щодо
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого, востаннє 28.12.2010 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 /трьох/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі,
обвинуваченого за ч. 3 ст.185 КК України,
на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року, з участю:
прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого - ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання 3 /три/ роки 3 /три/ місяці позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили засудженому залишено попередній запобіжний захід тримання під вартою.
Строк покарання засудженому ОСОБА_5 вирішено рахувати з 31 березня 2016 року, зарахувавши час його затримання та перебування в Рівненському СІ з 31 березня 2016 року до 12 липня 2016 року, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 4 449 /чотири тисячі чотириста сорок дев`ять/ грн. 75 коп. витрат за проведення експертиз у справі.
Судом вирішено питання речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 , 31 березня 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки та пласкогубців, пошкодив врізний замок дверей та таким чином проник у приміщення житлової квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 , звідки повторно викрав наступне майно:

-Державну нагороду «Ударник 10пятилетки СССР»; Державну нагороду «1974 Победитель Соцсоревнования»; Державну нагороду «1945-1965 Двадцать Лет Победы в Великой Отечественной Войне 1941-1945»; Державну нагороду «СССР Ветеран Труда За долголетний Добросовесний труд»; Державну нагороду «СССР Ветеран Труда За долголетний Добросовесний труд»; Держану нагороду «1945-1975 Тридцать Лет Победы в Великой Отечественной Войне 1941-1945»; Державну нагороду «Советской Армии и Флота 1918-1948 В ознаменования тридцатой годовщины»; Державну нагороду «За победу над Германией в Великой Отечественной войне 1941-1945гг»; Державну нагороду «Третий Разряд»; Державна нагорода «25 Лет Победы в Войне 1941-1945 гг.»; Орден червоної зірки; Значок зі зображенням червної зірки; Значок зі зображенням Георгіївської стрічки, які зі слів потерпілої ОСОБА_8 матеріальної цінності не несуть;
-9-ть носових хустинок, вартістю 299 гривень 25 копійок;
-шкіряний ремінь марки «Gicci», вартістю 93 гривень 53 копійок;
-ремінь виготовленого із шкірозамінника, вартістю 52 гривень 75 копійок;
-шкіряний ремінь марки «EL Sombero», вартістю 100 гривень 67 копійок
-парфуми чоловічі марки «OLYMPUS TRIUMPH» ємністю 100 мл. вартістю
150 гривень 00 копійок;
-парфуми жіночі марки «BULGARI OMNIA CRYSTAL LLINE» ємністю 65 мл. вартістю 180 гривень 00 копійок;
-парфуми жіночі марки «COCO MADEMO ISELLE CHANELA PARIS» ємністю 100 мл. вартістю 140 гривень 00 копійок;
-парфуми чоловічі марки «PLATINUM» ємністю 100 мл. вартістю 200 гривень
-три виделки виготовлених із мельхіору, вартістю 153 гривень 00 копійок;
-пінку для гоління марки «Gillette Series» ємністю 250 мл. вартістю 40 гривень 00 копійок
-годинник марки «ORIENT» вартістю 1682 гривень 63 копійок;
-годинник марки «CASIO» вартістю 640 гривень 00 копійок;
-електробритву марки «PHII IPS CW2751» вартістю 500 гривень 00 копійок;
-пластикову шкатулку «BEESSING» вартістю 120 гривень;
-жіночі коралові буси виготовлених з перлин, вартістю 200 гривень
-золоту каблучку, 583 проби, вагою 3,04 грама, вартістю за один грам золота 583 проби 1000 гривень на суму 3040 гривень;
-золоту каблучку, 583 проби, вагою 2,62 грама, вартістю за один грам золота 583 проби 1000 гривень на суму 2620 гривень 00 копійок:
-золоту каблучку, 583 проби, вагою 2,29 грама, вартістю за один грам золота 583 проби 1000 гривень на суму 2290 гривень 00 копійок;
-золоту обручку, 583 проби, вагою 2,08 грама, вартістю за один грам золота 583 проби 1000 гривень на суму 2080 гривень 00 копійок;
-золотий ланцюжок, 750 проби, вагою 4,59 грама, вартістю за один грам золота 750 проби 1200 гривень на суму 5508 гривень 00 копійок;
-ноутбук марки «Lenovo G780» вартістю 8400 гривень 00 копійок;
-кухонний ніж, вартістю 162 гривень 40 копійок;
-жіночий годинник, вартістю 250 гривень 00 копійок
-плитку шоколаду «Міленіум», вартістю 25 гривень 00 копійок;
-пляшку вина «SANGIOVESE», вартістю 80 гривень 00 копійок;
-пляшку вина «VILLA KRIM», вартістю 90 гривень 00 копійок;
-пляшку вина «Carlo Rossi», вартістю 75 гривень 00 копійок;
-пляшку коньяку «Старий Кахеті», вартістю 155 гривень 00 копійок;
-пляшку коньяку «Cognag Klinkov», вартістю 175 гривень 00 копійок;
-пляшку артемівського коньяку «Ной Класік», вартістю 120 гривень 00 копійок;
-пляшку віски «Dewars», вартістю 350 гривень 00 копійок;
Всього на суму 29 972 гривень 23 копійки.
Після цього, ОСОБА_5 , завантаживши вище вказані викрадені речі в автомобіль марки «ОРЕL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишив місце вчинення злочину, перевівши викрадене майно у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 29 972 грн. 23 коп.

Суд визнав ОСОБА_5 винуватим за ч.3 ст.185 КК України у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному із проникненням у житло.
Не погодившись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій ним апеляційній скарзі, він, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності його вини у скоєному, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувавши йому положення ст.ст.69, 75 КК України та визначивши покарання з іспитовим строком. Вказує, що судом не достатньо враховано пом`якшуючі його вину обставини, зокрема його сприяння у розкритті злочину, щире каяття у скоєному, позитивну характеристику, а також відсутність претензій з боку потерпілої. Також зазначає, що за час перебування у СІЗО характеризується з позитивної сторони.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримку поданої ним апеляційної скарги, заперечення прокурора проти вимог апеляційної скарги обвинуваченого, його прохання щодо залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Висновки суду про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановлені сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом дана повна та всебічна оцінка, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не оспорюються.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про осіб винних. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини вчинення злочину, особу винного, який повністю визнав вину у скоєному й вина котрого установлена сукупністю зібраних у справі доказів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має незняту та непогашену судимість, а також те, що він розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, сприяв розкриттю злочину та відшкодував збитки, скоєний ним за ч.3 ст.185 КК відноситься до категорії тяжких злочинів.
Покликання ж обвинуваченого ОСОБА_5 щодо призначення несправедливого, й на його думку, не відповідного тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення а також його особі покарання, колегія суддів розцінює критично виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно й поєднаному із проникненням у житло (ч.3 ст.185 КК України) повністю доведена власними показами обвинуваченого, в котрих він повністю визнав скою вину у скоєному, розкаявся, за його клопотанням судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і проти чого не заперечують учасники судового провадження, при цьому суд з`ясував чи правильно ОСОБА_5 розуміє зміст цих обставин й відсутність сумнівів у добровільності його позиції. З урахуванням думки учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи. Обвинуваченому було роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються й проти яких не заперечували учасники судового провадження в апеляційному порядку.

Разом з тим, у роз`ясненнях, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року з послідуючими змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу
винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Колегією суддів у ході апеляційного розгляду матеріалів провадження встановлено, що обрана судом обвинуваченому міра покарання у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки та 3 /три/ місяці відповідає санкції інкримінованої обвинуваченому ч.3 ст.185 КК України, яка передбачає призначення покарання за такий злочин у позбавлення волі на строк від трьох до шести років. В даному контексті, обрана судом міра покарання обвинуваченого, на думку колегії суддів, є законною.
Щодо покликань апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно не достатнього врахування судом при призначенні міри покарання його сприяння у розкритті злочину, а також позиції потерпілої, яка не має претензій щодо завданого їй збитку, то такі покликання є сумнівними.

Зокрема, колегією суддів безпосередньо у ході апеляційного розгляду матеріалів провадження встановлено, що наведені докази, на які покликається обвинувачений, то наведене було враховане судом під час встановлення обставин вчиненого ОСОБА_5 злочину, - зокрема дачі ним показань про обставини скоєного й сприяння слідству, відшкодування ним завданих злочином збитків, а також визнання своєї вини.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить достатньо аргументованих підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 з мотивів призначення обвинуваченому покарання, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, висновки суду першої інстанції в даному контексті розцінюються як об`єктивні, відповідаючі фактичним обставинам вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, останні ґрунтуються на доказах, яким судом дана вірна юридична оцінка та у повній мірі стверджуються дослідженими матеріалами кримінального провадження.

За вимогами ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Які порушення закону визначаються істотними зазначено в ст.412 КПК України. Як вбачається із змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та досліджених у ході апеляційного провадження матеріалів, на думку колегії суддів, переконливих доводів щодо порушень кримінального та кримінального процесуального законів, як вважає скаржник, допущених судом що стали б підставою для зміни вироку, не наведено.

Беручи до уваги вищенаведені доводи, колегія суддів підстав для зміни вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

У відповідності з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 липня 2016 року по 12 жовтня 2016 року, в розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

____________ ____________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3