Справа №295/4879/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
Не погоджуючись з винесеною постановою заявник зазначила, що досудове розслідування по кримінальному провадженню проведено не повно, не з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи. Зокрема, належним чином не встановлено особу ОСОБА_6 , який наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження, не встановлено осіб, які б могли бути очевидцями чи свідками подій, ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вважає, що винесена постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.
Крім того, просить визнати неправомірною бездіяльність слідчого ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити у визначений КПК України строк та зобов`язати слідчого вчинити наступні слідчі дії: провести впізнання особи ОСОБА_6 за участі потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вручити повідомлення про підозру ОСОБА_6 , допитати встановлену особу ОСОБА_6 .
Також просить зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо надання неправдивих свідчень ОСОБА_6 .
В судовому засіданні заявник підтримала доводи, викладені в скарзі, просила її задоволити в повному обсязі. Пояснила, що особа ОСОБА_6 не була належним чином встановлена слідчим, оскільки не перевірено документ, який посвідчує його особу, слідчий не мала права закривати кримінальне провадження не повідомивши особі, яка причетна до вчинення злочину, про підозру. Вважає, що діями та бездіяльністю слідчого порушені права потерпілого ОСОБА_4 . Вказала, що слідчим не перевірено всі обставини справи, які б дали підстави вважати, що склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, в діях ОСОБА_6 відсутній.
Слідчий слідчого відділення Житомирського відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 та прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
28.12.2015 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження в частині заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, продовжується.
Постанова про закриття кримінального провадження мотивована тим, що під час проведення досудового розслідування слідчим не здобуто доказів, які б підтверджували факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_6 .

В ході здійснення досудового розслідування слідчим проведено допит потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що під час відпочинку на березі р. Тетерів громадянин ОСОБА_6 вдарив його в обличчя, чим заподіяв йому тілесні ушкодження.

При цьому з показів ОСОБА_4 вбачається, що одразу після конфлікту, який відбувся 04.07.2015 року, він нікому не повідомив, що ОСОБА_6 його вдарив в обличчя, пояснень з даного приводу працівникам поліції, які були викликані на місце пригоди, не надавав, до медичних закладів охорони здоров`я не звертався. Лише згодом вдома розповів про даний факт батькові, а з відповідною заявою до поліції звернувся лише 07.08.2015 року.

В ході досудового розслідування були встановлені учасники та очевидці подій, які допитувались в установленому законом порядку.

В якості свідків були допитані: ОСОБА_6 , який вказав, що конфлікт справі дав місце, але він тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив; допитана ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були очевидцями подій 04.07.2015 року, пояснили, що не бачили, щоб ОСОБА_6 заподіював під час конфлікту будь-які тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Зі змісту довідки № 1568 вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до судмедекспертизи 10.08.2015 року, в той час як події мали місце 04.07.2015 року.

Згідно висновку експерта № 1568 від 13.08.2015 року, проведеного на підставі постанови слідчого ОСОБА_14 , при судово-медичному обстеженні у громадянина ОСОБА_4 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі виявлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим було проведено ряд слідчих дій, в ході яких було обгрунтовано встановлено відсутність в діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого саме ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки не здобуто жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим обґрунтовано встановлені підстави для закриття кримінального провадження, передбачені ст. 284 КПК України, постанова слідчого є законною, підстави для її скасування відсутні.

Адвокат ОСОБА_3 безпідставно зазначає, що всупереч вимог КПК України ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру. Статею 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 не затримувався в порядку ст.ст. 207-209 КПК України, стосовно нього не обирався жодний із запобіжних заходів, в ході досудового розслідування слідчим не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а відтак слідчим не допущено неправомірну бездіяльність, яка полягає у неврученні повідомлення про підозру.

Посилання адвоката на ст. 283 КПК України в даному разі не ґрунтується на вимогах закону, адвокат тлумачить норми Кодексу на власний розсуд.

Доводи захисника про те, що не встановлено особу ОСОБА_6 не відповідають матеріалам справи. В ході проведення досудового розслідування оперативним шляхом було встановлено, що саме ОСОБА_6 був учасником конфлікту з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в своїх показах надавав пояснення з приводу обставин подій, також опитувався щодо того, що 04.07.2015 року під час приїзду працівників поліції не назвав свої справжні анкетні дані, що підтверджується змістом пояснень, відібраних 07.08.2015 року, особа ОСОБА_6 була посвідчена пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.2007 року (а.с. 84 матеріалів кримінального провадження).

Крім того, 22.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_9 було проведено слідчу дію пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де свідок впізнала особу, яка була учасником конфлікту 04.07.2015 року на березі р. Тетерів. Також згідно постанови про часткове задоволення клопотання від 31.03.2016 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення впізнання ОСОБА_6 за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Таким чином, доводи адвоката, що під час досудового розслідування особа ОСОБА_6 не встановлена належним чином, спростовуються матеріалами кримінального провадження, вимоги скарги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Під час розгляду скарги в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що слідчим по даному кримінальному провадженню допущену неправомірну бездіяльність, що нею не вчинені процесуальні дії, які вона зобов`язана була вчинити у строк, визначений КПК України, а доводи, викладені в скарзі, не знайшли свого підтвердження.

В поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 просить орган досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо надання неправдивих свідчень ОСОБА_6 . В силу п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В судовому засіданні встановлено, що ні ОСОБА_4 , ні його адвокат із заявою про вчинення злочину ОСОБА_6 щодо надання неправдивих свідчень не звертались, відтак слідчим не допущено неправомірну бездіяльність, а тому підстави для задоволення скарги в цій частині також відсутні.

Покладення на слідчого суддю обов`язків, які не передбачені вимогами КПК України, є неприпустимим, порушені права та обов`язки будь-якої особи підлягають захисту у спосіб та в порядку, визначених процесуальним законом.

З урахуванням викладеного, скарга адвоката ОСОБА_3 є безпідставною, не ґрунтується на нормах закону, не відповідає фактично встановленим обставинам кримінального провадження, а відтак задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в частині визнання бездіяльності неправмірною та зобов`язання вчинити певні слідчі дії, про зобов`язати внести відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за надання неправдивих показів відмовити.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в частині скасування постанови слідчого СВ Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції в Житомирській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000969 від 28.12.2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді за наслідками розгляду скарги в частині визнання бездіяльності неправмірною та зобов`язання вчинити дії є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді в частині відмови в задоволенні скарги про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1