Справа № 369/9826/15-к
Провадження № 1-кп/369/55/16
В И Р О К
іменем України
18.04.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
за участю потерпілого ОСОБА_10 ,
за участю захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2006 року за ч. 2 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, вироком Шепетівського районного суду Хмельницької області від 19.12.2011 року за ст. 391, 71 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого 08.11.2013 року по відбуттю строку покарання

-у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування з іспитовим строком на три роки, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області 22.12.2008 року за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

-у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, -
встановив:
23.10.2014 року в період часу з 20 години 15 хвилин по 20 годину 45 хвилин ОСОБА_13 , маючи не зняту та не погашену судимість за ч. 2 ст. 187 КК України, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , усвідомлюючи разом суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто маючи корисливий мотив та прямий умисел направлений на здійснення нападу з метою заволодіння грошовими коштами та автомобілем потерпілого ОСОБА_10 , поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, перебуваючи поруч з буд. АДРЕСА_3 , одягнувши на обличчя завчасно підготовлені в`язані шапки з прорізами для очей, діючи спільно, перелізли через паркан вищезазначеного будинку та проникли на його територію, після чого через незамкнені двері проникли до будинку та вчинили напад на ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_15 , наніс потерпілому не менше двох ударів в область ребер з правої сторони, після чого разом із ОСОБА_13 спільно повалили потерпілого на підлогу внаслідок чого ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 8, 9 ребер справа по середньо-паховій лінії зі зміщенням відламків, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 233/Д від 03.09.2015 року відноситься за критерієм небезпеки до ушкодження середньої тяжкості. В подальшому, ОСОБА_15 та ОСОБА_13 піднявши потерпілого ОСОБА_10 з підлоги, посадили його на стілець та завівши руки останнього за спину, зв`язали його дротом, який взяли на кухні у вищевказаному будинку, що унеможливило його самостійних рух та здатність чинити опір. Після цього, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, заволоділи майном потерпілого, яке знаходилось в одній із кімнат будинку, а саме грошовими коштами в сумі 5000,00 грн., свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «Chevrolet AVEO» реєстраційний номер НОМЕР_1 та комплектом ключів до вказаного авто, а також іншими речами, що не становить для потерпілого матеріальної цінності,чим завдали ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 5000.00 грн. Після чого вийшли на подвір`я, де постійно зберігався автомобіль «Chevrolet AVEO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_10 , де з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, за допомогою отриманих під час розбійного нападу ключів від вказаного транспортного засобу, ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , повторно, поза волею власника проникли до салону вказаного автомобіля, де ОСОБА_13 завів двигун автомобіля, привів автомобіль у рух та разом з ОСОБА_15 з місяця вчинення злочину зникли. В подальшому автомобілем «Chevrolet AVEO» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 та ОСОБА_17 розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 реальний збиток на загальну суму 80682.00 грн. (вісімдесят тисяч шістсот вісімдесят дві гривні), що перевищує 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково та суду пояснив, що 23.10.2014 року він зустрів ОСОБА_15 , який повертався з роботи та запропонував йому викрасти автомобіль. Після цього вони разом поїхали в с. Гатне, підійшли до будинку та побачили потерпілого, який знаходився в будинку. У ОСОБА_13 з собою були дві маски, які вони з ОСОБА_15 одягли на голову. Через вікно в будинку вони спостерігали за потерпілим, який в цей час пив горілку. Дочекавшись поки потерпілий вип`є горілку вони через вхідні двері забігли в будинок. ОСОБА_13 підбіг до потерпілого та підслизнувшись упав разом з потерпілим на підлогу. Після цього вони разом з ОСОБА_15 зв`язали руки потерпілого кабелем. Він запитав в потерпілого, де кошти і потерпілий відповів. У вказаному потерпілим місці взяв 1,5 тис. грн., крім цього взяв телевізор, телефон, чайник, документи. Вказані речі він склав в машину потерпілого і забравши ОСОБА_15 вони уїхали. В подальшому автомобіль розібрав на запчастини в гаражі свого знайомого ОСОБА_18 , які в подальшому продав. Частину коштів, а саме близько 3 тис. грн. віддав ОСОБА_15 , а іншу частину витратив на власні потреби, іншими речами розпорядився на власний розсуд. Зазначив, що тілесних ушкоджень потерпілому ні він, ні ОСОБА_15 не наносив. В подальшому змінив показання та повідомив, що ОСОБА_15 про свої наміри угнати автомобіль потерпілого він не повідомляв та ОСОБА_15 участі в угоні не приймав.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково та суду пояснив, що він 23.10.2014 року повертаючись додому з роботи, зустрів ОСОБА_13 , який запропонував йому скоїти крадіжку речей, на що він погодився. Про крадіжку автомобіля ОСОБА_13 йому не повідомляв. Після цього, вони разом поїхали в с. Гатне та підійшли до будинку, де знаходився потерпілий з невідомою особою. Вони почекали поки потерпілий залишиться один, після чого вони зайшли до будинку через двері, які не були зачинені. Перед тим як війти в будинок він одягнув маску, яку йому дав ОСОБА_13 . ОСОБА_13 також був в масці. Після того як вони зайшли в будинок потерпілий впав, можливо тому, що злякався, ніяких тілесних ушкоджень ні він, ні ОСОБА_13 потерпілому не наносили. При падінні потерпілий розбив голову. Вони зв`язали руки потерпілого кабелем та запитали в потерпілого де кошти. У вказаному потерпілим місці вони взяли 1,5 тис. грн. Він знаходився біля потерпілого, а ОСОБА_13 в цей час виносив з будинку побутову техніку. Коли ОСОБА_15 вийшов з будинку, то побачив автомобіль потерпілого. Він заперечував щодо його викрадення, але в подальшому сів в автомобіль, оскільки ОСОБА_13 їхав до м. Києва. Також зазначив, що оскільки в потерпілого була розбита голова, то вони надавали йому медичну допомогу, потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після крадіжки ОСОБА_13 розібрав викрадений автомобіль на запчастини та продав і передав йому близько 2 тис. грн. Викрадений в потерпілого телефон він здав в ломбард на свій паспорт.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими своєї вини, їх винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені під час судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який суду пояснив, що 23.10.2014 року близько 20 години до нього в будинок ввірвалося двоє невідомих людей в масках на обличчі, в темному одязі, один з яких схожий за тілобудовою з обвинуваченим ОСОБА_15 наніс йому декілька ударів рукою по ребрам. Нападники повалили його на підлогу, зв`язали руки кабелем, потім прив`язали до стільця і накрили покривалом. Один з нападників запитав, де знаходяться гроші і ОСОБА_10 відповів, що гроші знаходяться в тумбочці. Він зрозумів, що нападники шукають ще гроші в будинку. Оскільки при падінні на підлогу він вдарився головою об угол і в нього з голови йшла кров нападники зняли з нього покривало і перев`язали голову рушником. Потім нападники вийшли у двір і уїхали на його автомобілі «Шевроле Авео». Звільнившись він викликав працівників міліції. Нападники в нього забрали 5000 грн., які знаходились в тумбочці, документи на автомобіль та ключі від нього, телевізор, телефон, стабілізатор та автомобіль Шевроле Авео. На момент нападу в будинку він перебував сам.
-даними з заяви потерпілого ОСОБА_10 про розшук осіб, які проникли до його житла та заволоділи належним йому майном (а.с. 8, т.2);
-даними з протоколу огляду від 23.10.2014 року, відповідно до якого працівниками міліції в присутності двох понятих було оглянуто будинок в АДРЕСА_3 та зафіксовано обстановку в будинку (а.с. 9-13 т.2);
-даними з висновку експерта від 29.04.2014 року №1480ВКЕ,870МГЕ, відповідно до якого на наданому на дослідження фрагменті паперу виявлені клітини та кров людини, які збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_10 (а.с.45-48, т.2);
- даними з висновку експерта від 19.05.2015 року №842МГЕ, відповідно до якого на наданому на дослідження фрагменті липкої стрічки типу «скотч» виявлена кров людини, яка збігається з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_10 ( а.с.55-57 т.2);
- даними з відповіді на запит від 13.06.2015 року відповідно до якої, ОСОБА_15 звертався до ломбардних відділень ПТ ЗТ «Скарбниця», з приводу закладу майна, а саме телефон марки SAMSUNGC3010 ( а.с. 183-185 т.2)
- даними з звіту спеціаліста про проведення товарознавчого дослідження (оцінки) колісного транспортного засобу, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість автомобіля «Chevrolet AVEO», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, станом на 23.10.2014 становить 80682,00 (вісімдесят тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні (а.с. 196-197 т.2)
- даними з висновку експерта від 30.08.2015 року №233/д, відповідно до якого згідно наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у ОСОБА_10 мались переломи 8,9 ребер справа по середньо-паховій лінії зі зміщенням відламків. Описані переломи утворились від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту, яким міг бути кулак, можливо в термін вказаний в описовій частині постанови та за механізмом, показаним потерпілим під час проведення слідчого експерименту і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня. Виникнення описаних переломів при падінні з висоти власного зросту та ударі боковою поверхнею грудей об рівну поверхню (підлога) виключається. ( а.с. 212-213 т.2)
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 13.06.2015 року, відповідно до якого у присутності двох понятих ОСОБА_13 розповів та показав як вчинював розбій та незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_10 ( а.с. 99-103 т.3)
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2015 року, відповідно до якого в присутності двох понятих ОСОБА_15 показав як він разом з ОСОБА_13 зайшли до будинку, повалили потерпілого, після чого забрали майно та автомобіль, які належали потерпілому ( а.с.105-109 т.3);
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 22.07.2015 року, відповідно до якого в присутності двох понятих ОСОБА_10 показав як до його будинку ввірвалося двоє осіб, напали на нього та зв`язали , після чого забрали належні йому речі та автомобіль ( а.с. 110-114 т.3).
- даними з листа КП «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» №1155 від 09.12.2015 року, відповідно до якого встановлені при проведенні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді переломів 8,9 ребер справа по середньо-паховій лінії зі зміщенням відламків не є небезпечними для життя (а.с. 98 т.1)
Суд визнає, що потерпілий ОСОБА_10 давав суду правдиві, послідовні, логічні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.
Показання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_15 в частині того, що вони не наносили ударів потерпілому ОСОБА_10 суд визнає неправдивими, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до яких він повідомив, що один з обвинувачених схожий за тілобудовою з обвинуваченим ОСОБА_15 наніс йому декілька ударів рукою по ребрам. Вказані покази потерпілого повністю узгоджуються з даними викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.07.2015 року проведеного з потерпілим ОСОБА_10 , відповідно до якого останній повідомив, що нападники завдали йому декілька ударів в праву задню підреберну частину його тіла та даними з висновку експерта від 30.08.2015 року №233/д, відповідно до якого згідно наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у ОСОБА_10 мались переломи 8,9 ребер справа по середньо-паховій лінії зі зміщенням відламків. Описані переломи утворились від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту, яким міг бути кулак, можливо в термін вказаний в описовій частині постанови та за механізмом, показаним потерпілим під час проведення слідчого експерименту і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня. Виникнення описаних переломів при падінні з висоти власного зросту та ударі боковою поверхнею грудей об рівну поверхню (підлога) виключається.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 « Про судову практику у справах про злочини проти власності»: небезпечне для життя чи здоров`я насильство ( стаття 187, частина третя статті 189 КК) це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь, тощо.
Показання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , в частині непричетності обвинуваченого ОСОБА_15 до незаконного заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_10 , суд визнає неправдивими, оскільки вони спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_13 , який в своїх вільних показаннях суду повідомив, що він запропонував ОСОБА_15 викрасти автомобіль, але після запитань захисника повідомив, що ОСОБА_15 про свої наміри угнати автомобіль він не повідомляв. Крім того узгодженість дій ОСОБА_13 та ОСОБА_15 при незаконному заволодіння автомобілем потерпілого, подальша передача ОСОБА_13 . ОСОБА_15 грошових коштів за продаж автозапчастин від автомобілю потерпілого, вказану обставину в судовому засіданні підтвердили і обвинувачені, свідчить про наявність у них спільного умислу на вчинення вказаного злочину.
Враховуючи викладене, суд визнає, що вина обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_13 у вчинення інкримінованих їм злочинів доведена повністю.
Дії ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному з проникненням у житло та за ч.3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого.
Дії ОСОБА_15 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та за ч.3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, злочини за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, злочинів, ОСОБА_13 , негативних характеристик за місцем проживання не має ( а.с.48 т.3 ), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.47, т. 3), раніше судимий (т.3 а.с. 49-50), має на утримання малолітню дитину ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 44 т.3),
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, злочини за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, ОСОБА_15 , за місцем відбування покарання негативних характеристик не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.38, т. 3), раніше судимий (т.3 а.с. 41-42).
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин злочинів, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання за ч.3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаних статей
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_13 за сукупністю злочинів суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
З урахуванням всіх обставин злочинів, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_15 покарання за ч.3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаних статей
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_13 за сукупністю злочинів суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в зв`язку з тим, що після постановлення вироку в справі встановлено, що ОСОБА_15 винен ще і іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд остаточно призначає ОСОБА_15 покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;
- за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім ) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_13 у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту проголошення вироку з 18.04.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_13 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13.06.2015 року по 18.04.2016 року включно.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_13 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області залишити без змін, продовживши його дію на 60 (шістдесят) діб до 16 червня 2016 року включно, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;
- за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім ) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_15 у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_15 покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року, у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6( шість) місяців із зарахуванням покарання, відбутого частково за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року з 17.02.2015 року по 03.08.2015 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з моменту проголошення вироку - з 18.04.2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_15 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11.11.2014 року по 17.02.2015 року включно та з 03.08.2015 року по 18.04.2016 року включно.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_15 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області залишити без змін, продовживши його дію на 60 (шістдесят) діб до 16 червня 2016 року включно, але не більше ніж до набрання вироком законної сили.
Стягнути солідарно із обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_15 на користь держави - 7262 (сім тисяч двісті шістдесят дві) грн. 16 коп. процесуальних витрат.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, захисниками, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченим.
Судді:

1._________________ 2.________________ 3.________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3