Провадження № 1-в/742/260/16
Єдиний унікальний № 1-47/11

14 липня 2016 року суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-
04 липня 2016 року ОСОБА_3 було подано заяву про зняття арешту з майна.
Свою заяву мотивує тим, що 22 серпня 2011 року згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області в справі №1-47/11, залишенням без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22 лютого 2012 року, ОСОБА_3 було визнано винною в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України та було призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на три роки з конфіскацією всього майна, крім житла, що є власністю засудженої.
Заявниця ОСОБА_3 на розгляд заяви не з`явилася, проте завчасно подала заяву про розгляд заяви у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає що вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:
При проведенні досудового слідства, слідчим Прилуцької міжрайонної прокуратури Чернігівської області згідно з постановою про накладення арешту на майно б/н від 08 жовтня 2010 року, в порядку, передбаченому ст..127 КПК України, що був чинним на момент арешту майна, було накладено арешт на ? частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на правах приватної власності.
Відбувши покарання та звернувшись до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, заявниця з`ясувала, що арешт на належне їй майно не знятий, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Згідно з п.9 «Перехідних положень» КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки постанова про накладення арешту на майно слідчим була винесена до дня набрання чинності КПК України 2012 року, за таких обставин, заяву про зняття арешту з майна необхідно розглядати в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.
Згідно положень ст..409 КПК України (1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст..ст.126, 324 КПК України (1960 року), керуючись ст..ст.409, 411 КПК України (1960 року), суд,-
Заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт із ? частини квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 на правах приватної власності, накладений постановою слідчого Прилуцької міжрайонної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , згідно з постановою про накладення арешту на майно б/н від 08 жовтня 2010 року.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд
Суддя Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області ОСОБА_1