№707/750/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0001636 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полтавка, Чуйської області, Киргизстан, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого рамником ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

21.12.2015, близько 05.20 год., ОСОБА_4 переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом відгинання металевої решітки руками на вікні та віджиму віконної рами метало-пластикового вікна долонями рук, проник до приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_3 .
В подальшому, ОСОБА_4 , проникнувши до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виявив металевий сейф, який розташований у середині вказаного вище приміщення та маючи намір на викрадення грошових коштів із зазначеного сейфу, за допомогою металевого полотна для лобзика, яке ОСОБА_4 знайшов в приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розпилив верхній навіс сейфу, проте, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення кримінального правопорушення його побачив охоронець бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_8 , який викликав працівників поліції.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що точної дати вже не пам`ятає в грудні 2015 року провів додому знайому дівчину та повертався повз бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за який зайшов у туалет та побачив не зачинене вікно та вирішив проникнути в середину бару. Відігнув металеву решітку, штовхнув вікно та проник в середину. В барі виявив металевий сейф та полотно до пилки яким намагався розпиляти замок дверей, однак не встиг цього зробити так як був виявлений та затриманий охоронцем бару. Завдану шкоду відшкодував повністю, просив суворо не карати.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема його детальними, послідовними показами про обставини скоєння злочину, даними в судовому засіданні та іншими зібраними у справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, має постійне місце проживання, заподіяну шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі, є особою раніше не судимою. Як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає, тому, з врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначає покарання з застосуванням ст. 75 КК України та з дотриманням вимог ч. 3 ст. 68 КК України.

Цивільний позов у даній справі не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтись для реєстрації в орган КВІ за місцем проживання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 614 грн. 40 коп.
Речові докази у справі: металеве полотно, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1