Єдиний унікальний номер 728/1165/16-к
номер провадження № 1-кп/728/89/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2016 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10
захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
цивільного відповідача - ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 08.01.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Дігтярі, Срібнянського району, Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта середня технічна, не одруженого, утриманців не має, працює буровим майстром ТОВ «Київська бурова компанія», інвалідом не являється, раніше не судимий, у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.1 ст. 296 та ч.2 ст. 345 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженки села Кияниця, Сумського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , освіта повна середня, не одруженого, утриманців не має, не працює, інвалідом не являється, раніше засуджувався 12 листопада 2015 року Талалаївським районним судом Чернігівської області по ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп., ухвалою Талалаївського районного суду від 28 січня 2016 року покарання замінено на 50 годин громадських робіт, 25 березня 2016 року знятий з обліку у Талалаївським РС КВІ в зв`язку з відбуттям покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень ( злочинів ) передбачених ч.2 ст. 186 та ч.2 345 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця селища Талалаївка, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_4 , освіта середня, не одруженого, має на утриманні двох престарілих осіб, працює різноробочим в ФОП « ОСОБА_15 » за трудовою угодою зареєстрованою в Талалаївському районному центрі зайнятості, інвалідом не являється, раніше не судимий, у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченому ч.2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :
07 січня 2016 року, близько 22 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у кафе «Фуршет», яке розташоване в селищі Дмитрівка, Бахмацького району, Чернігівської області по вулиці Перемоги під №10/3, де у нього виник конфлікт з місцевими жителями, який почав переростати в бійку. На той час у приміщенні кафе знаходився оперуповноважений карного розшуку Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , який виконуючи свій службовий обов`язок і не перебуваючи безпосередньо на службі, вживаючи заходи в межах своїх повноважень, з метою недопущення порушення громадського порядку та вчинення кримінальних правопорушень, попередньо представившись присутнім особам працівником поліції, пред`явивши при цьому службове посвідчення, втрутився у конфлікт та припинив правопорушення.
Після цього ОСОБА_8 , відчуваючи неприязнь до поліцейського ОСОБА_6 у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків та бажаючи вчинити щодо нього неправомірні дії, 07 січня 2016 року , близько 23 годи, перебуваючи в кафе «Міраж», яке розташоване в селищі Талалаївка, Чернігівської області по вулиці Леніна, запропонував своїм товаришам ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 спричинити тілесні ушкодження зазначеному працівнику правоохоронного органу, на що отримав згоду останніх на сумісну участь у реалізації вказаних злочинних намірів.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння поліцейському ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прибули 07 січня 2016 року близько 23 годин и 50 хвилин до помешкання поліцейського ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наніс один травмуючий удар рукою стиснутою у кулак в область обличчя громадянину Полетиці ОСОБА_17 , який гостював у ОСОБА_6 і на той час знаходився поряд з його подвірям, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя зліва, яке згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №65 від 30 березня 2016 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоровя чи незначну втрату працездатності, чим грубо порушив громадський порядок.
В цей час на подвіря вийшов ОСОБА_6 та попередив про намір застосувати пристрій для відстрілу гумових куль «Корнет С», що знаходився у його власності на підставі дозволу на право зберігання та носіння зброї № НОМЕР_1 від 27 грудня 2013 року, з метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_8 , але останній на попередження не звернув у ваги та з метою помсти працівнику поліції почав швидко наближатися до ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_6 , діючи в межах необхідної оборони, здійснив три постріли у напрямку ОСОБА_8 , однак ОСОБА_8 вдалось наблизитися до ОСОБА_6 та нанести один удар стиснутою в кулак рукою в область голови, від якого ОСОБА_6 впав на землю.
Після цього ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_6 являється працівником правоохоронного органу, діючи спільно із ОСОБА_8 , підбігли до ОСОБА_6 та разом із ОСОБА_8 нанесли ОСОБА_6 не менше 14-15 травмуючих ударів ногами та руками в область голови та тулубу, при цьому утримуючи останнього за верхні та нижні кінцівки в лежачому положенні на землі. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №63 від 30 березня 2016 року у ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита непроникаюча черепно-мозкова травма з синцями на обличчі, субконюнктивальний крововилив правого ока, забійна рана лобної ділянки голови справа, садна в кількості п`яти штук в лівій щочній ділянці, синець тьмяної ділянки голови, струс речовини головного мозку, двобічна сенсо-невральна приглухуватість 1 ступеню, які відносяться категорії легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоровя та синці в ділянках задньої поверхні шиї, поперековій ділянці, обох гомілок, тилу лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя чи незначну стійку втрату працездатності.
В цей час неповнолітній син ОСОБА_6 ОСОБА_18 вийшов на подвіря та помітивши неправомірні дії проти свого батька спробував їх припинити та почав наближатися до місця подій, але прибувший із ОСОБА_8 . ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що ОСОБА_18 є близьким родичем працівника правоохоронного органу, щодо якого вчиняються протиправні дії, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_18 один травмуючий удар рукою стиснутою у кулак в область лівої тімяної ділянки голови, від якого останній втратив рівновагу та впав на землю, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді синця на волосяній частині голови, що згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №66 від 30 березня 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя чи незначну стійку втрату працездатності.
Також в цей час з помешкання вийшла рідна сестра ОСОБА_6 ОСОБА_19 , яка почула крики біля двору, вона побачила лежачого неповнолітнього ОСОБА_18 та спробувала відтягнути його у двір, при цьому ОСОБА_16 усвідомлюючи, що ОСОБА_19 є близьким родичем працівника правоохоронного органу, щодо якого вчиняються протиправні дії, умисно наніс їй один травмуючий удар рукою стиснутою у кулак в область потиличної ділянки голови, чим заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді синця потиличної ділянки голови зліва, що згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №64 від 30 березня 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя чи незначну стійку втрату працездатності.
У подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
Обвинувачений ОСОБА_8 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він визнає протиправність своїх дій лише у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_20 , але ці дії вчинив не з хуліганських мотивів, а тому, що останній намагався застосувати щодо нього електрошокер, коли він наблизився до нього, категорично заперечує нанесення ударів потерпілому ОСОБА_6 та той факт, що на час конфлікту знав, що він працівник правоохоронного органу та стверджує, що дізнався що ОСОБА_6 є поліцейським вже в ході досудового слідства, фактично лише збив ОСОБА_6 масою свого тіла з ніг, коли він почав стріляти по ньому і три кулі влучили у нього, тобто діяв з метою самооборони, хоч спочатку мав намір лише провести з ним чоловічу розмову з приводу образи із застосуванням нецензурних висловів під кафе «Фуршет» в селищі ОСОБА_21 . На додаткові запитання пояснив, що 07 січня 2016 року у вечірній час відпочивав у кафе «Фуршет» в селищі Дмитрівка із друзями ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та подружжям ОСОБА_24 , вживали «шампанське», коли пішов до барної стойки зробити додаткове замовлення то причепився якийсь незнайомець, побачивши конфлікт ОСОБА_25 забрала мене та вивела на вулицю, хто і з ким бився не бачив, на вулиці до них підійшов ОСОБА_6 і почав безпричинно, із застосуванням принижуючих честь та гідність нецензурних висловів ображати мене, ОСОБА_25 заспокоїла мене і ми сіли в машину та поїхали відвезли додому дівчат. Після цього кум ОСОБА_22 сказав, що після образ ОСОБА_6 у селищі ОСОБА_21 з мене будуть глузувати, тому потрібно із ним зясувати стосунки, але щоб у розмову не втручалися місцеві хлопці необхідно взяти своїх знайомих. Коли я погодився з пропозицією кума саме він зателефонував до друзів у Талалаївку, ми приїхали в Талалаївку та забрали кого змогли зібрати біля кафе «Міраж» і вже на трьох автомашинах повернулися у ОСОБА_21 до кафе «Фуршет», але він був вже закритий, тому поїхали по дорозі та спитали у прохожих де проживає ОСОБА_6 і вони нам вказали. Коли приїхали до помешкання ОСОБА_6 під двором побачили чоловіка, я наблизився до нього та спитав чи був він у барі, але він намагався застосувати електрошокер, відмахнувшись від електрошокера вдарив чоловіка кулаком у голову і він впав. В цей час з двору вийшов ОСОБА_6 та без попередження почав стріляти, кинувшись на нього отримав три кулі - в плече, грудну клітку та руку, від пострілів прикривася руками і коли добіг до нього то збив з ніг та впав поряд із ним, хто і як наносив йому удари не бачив, почув крик жінки, схопився та втік з іншими до машин і швидко поїхали в Талалаївку. Цивільний позов прокурора в інтересах Чернігівського госпіталя МВС визнав у повному обсязі, позов прокурора в інтересах ОСОБА_26 не визнав та вважає, що він пред`явлений неналежним позивачем, так як прокурор не має права виступати в інтересах комунального підприємства, цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 визнає частково на суму 2000 грн. при цьому просить врахувати, що добровільно сплатив йому вже 1000 грн. Зазначив, що дані події для нього великий урок, в подальшому не допустить правопорушень, вибачається перед потерпілими.
Обвинувачений ОСОБА_9 допитаний в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він визнає протиправність своїх дій лише у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , категорично заперечує проти того, що на час конфлікту знав, що ОСОБА_6 являється працівником правоохоронного органу та що застосовував силу з метою відібрати у нього пістолет із руки, стверджує, що підібрав його поблизу місця подій у снігу з метою недопущення його подальшого використання у конфлікті і добровільно віддав його ОСОБА_27 на його запитання. На додаткові запитання пояснив, що 07 січня 2016 року у вечірній час відпочивав у кафе «Міраж» селища Талалаївка, хлопці почали збиратися до кафе в ОСОБА_21 , погодився поїхати з ними, так як раніше там не бував. Коли приїхали в ОСОБА_21 то кафе вже було закрите, переїхали до якогось господарства, там ОСОБА_8 пішов до двору, хтось почав стріляти, ОСОБА_8 бився з якимось чоловіком, я підбіг до місця подій та впав, можливо в цей час і вдарив потерпілого, побачив пістолет у снігу і забрав його, приніс до машини і на запитання ОСОБА_28 віддав йому пістолет. При цьому не зміг надати пояснення на ряд запитань, а саме, що змусило бігти в епіцентр подій після того як там почув постріли, кому намагався надати допомогу, що робили в цей час інші учасники подій, чому не викинув пістолет подалі від місця подій а забрав його із собою.Цивільні позови не визнав. Зазначив, що виніс урок із цих подій, просить вибачення у потерпілого та просить суд суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_10 допитаний у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 07 січня 2016 року у вечірній час, коли він відпочивав у кафе «Міраж» селища Талалаївка, йому і товаришу ОСОБА_29 , на прохання ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_22 з пропозицією зїздити в кафе у селище Дмитрівка, де було необхідно зясувати відносити з працівником поліції який образив ОСОБА_8 на яку вони погодилися. Приїхавши в селище Дмитрівка побачили, що кафе вже зачинене, у прохожих зясували де проживає працівник поліції, коли під`їхали до його двору то він відразу вийшов з машини, під час конфлікту з ОСОБА_20 бачив як ОСОБА_8 вдарив його кулаком в область голови і останній впав, потім чув оклик ОСОБА_8 «мент іди сюди», після пострілів побачив як ОСОБА_8 збив ОСОБА_6 з ніг ударом кулака в голову, підбіг теж і утримував ноги лежачому ОСОБА_6 , при цьому не виключає, що сам та його товариші наносили йому удари по тілу, ОСОБА_6 був непорушним, так як ОСОБА_8 ліктем приживав його шию та голову до землі, а ОСОБА_14 колінами стояв на його поясниці. Хто забрав пістолет і при яких обставинах це було не бачив. Цивільний позов прокурора в інтересах Чернігівського госпіталя МВС визнав у повному обсязі, позов прокурора в інтересах Бахмацької ЦРЛ не визнав та вважає, що він пред`явлений неналежним позивачем, оскільки прокурору надано право звертатися до суду за захистом лише державних інтересів і він не має права виступати в інтересах комунального підприємства, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнає, так як в ході судового слідства всіма обвинуваченим спільно йому було добровільно виплачено 25000 грн. в порядку солідарного відшкодування і після цього він надав ОСОБА_8 розписку, що не має матеріальних та моральних претензій до нього, що свідчить про відсутність таких претензій і до інших солідарних відповідачів. У скоєному розкаюється, просить суд диференційовано врахувати ступінь участі кожного учасника подій при призначенні покарання, просить вибачення у потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 , кримінальне провадження щодо якого було закрите в ході судового провадження та якого було звільнено від кримінальної відповідальності і передано на поруки трудовому колективу по місцю роботи, правовий статус якого після звільнення від кримінальної відповідальності визначено як цивільний відповідач, вину у пред`явленому обвинуваченні по ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю та пояснив, що 07 січня 2016 року у вечірній час, коли він відпочивав у кафе «Міраж» селища Талалаївка, йому і товаришу ОСОБА_10 , на прохання ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_22 з пропозицією зїздити в кафе у селище Дмитрівка, де було необхідно зясувати відносити з працівником поліції, який образив ОСОБА_8 на яку вони погодилися. Приїхавши в селище Дмитрівка побачили, що кафе вже зачинене, у прохожих зясували де проживає працівник поліції, коли під`їхали до його двору то він не відразу вийшов з машини, конфлікту з ОСОБА_20 не бачив, вийшовши з машини чув оклик ОСОБА_8 «мент іди сюди», після пострілів побачив як ОСОБА_8 збив ОСОБА_6 з ніг ударом кулака в голову, підбіг теж і ставши коліньми на поясницю утримував лежачого ОСОБА_6 , при цьому не виключає, що сам та його товариші наносили йому удари по тілу, ОСОБА_6 був непорушним, так як ОСОБА_8 ліктем приживав його шию та голову до землі, а ОСОБА_30 утримував його ноги. Хто забрав пістолет і при яких обставинах це було не бачив. Цивільний позов прокурора в інтересах Чернігівського госпіталя МВС визнав у повному обсязі, позов прокурора в інтересах Бахмацької ЦРЛ не визнав та вважає, що він пред`явлений неналежним позивачем, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнає, так як в ході судового слідства всіма обвинуваченими спільно йому було добровільно виплачено 25000 грн. в порядку солідарного відшкодування і після цього він надав ОСОБА_8 розписку, що не має матеріальних та моральних претензій до нього, що свідчить про відсутність таких претензій і до інших солідарних відповідачів.
Обвинувачений ОСОБА_16 , , кримінальне провадження щодо якого було закрите в ході судового провадження та якого було звільнено від кримінальної відповідальності і передано на поруки трудовому колективу по місцю роботи вину у пред`явленому обвинуваченні по ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю і вказав, що на час вчинення інкримінованих дій всі учасники знали, що вони вчиняються проти працівника поліції та його рідних, при цьому на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати свідчення щодо себе.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 07 січня 2016 року, у вечірній час, він із дружиною, його сестра ОСОБА_19 та її громадянський чоловік ОСОБА_31 відпочивали в кафе «Фуршет» в селищі Дмитрівка, він та чоловік сестри спритні напої не вживали, так як приїхали на автомашинах, жінки пили горілку, в ході відпочинку біля барної стійки виник конфлікт та потасовка за участю ОСОБА_8 , потім потасовка переросла в бійку та перемістилась у веранду перед кафе, бармен ОСОБА_32 звернулась до нього, як до працівника поліції, з проханням припинити правопорушення, тому він дістав службове посвідчення та в голос заявив, що являється працівником поліції і змусив усіх присутніх припинити порушення громадського порядку та залишити заклад, коли вийшов на вулицю то ОСОБА_8 погрожував фізичною розправою та висловлював образи пов`язані з його статусом працівника поліції, але його товариші забрали в машину та кудись повезли. Фактично даним подіям на той час він особливого значення не придав. Під час конфлікту з ОСОБА_8 ніяких нецензурних чи образливих висловів в його адресу не вживав. Після цього кафе було закрите і він з родичами поїхав додому. Через деякий час зателефонував ОСОБА_33 та повідомив, що його шукають хлопці з ОСОБА_34 на трьох машинах, у дворі загавкав собака, він зрозумів, що приїхали чужі люди та почав діставати травматичний пістолет з сейфу, а ОСОБА_35 вискочив з будинку перший, так як під двором залишив свій автомобіль і боявся, що його пошкодять. Коли він вибіг на вулицю то побачив три автомобілі з яких повиходили люди, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_35 та вдарив його у обличчя і він впав на землю та залишився лежати без тями. Так як людей було багато і була реальна загроза його життю та здоровю, то він крикнув, що буде змушений застосувати зброю, в цей час до нього з криками про «поганого мента» кинувся ОСОБА_8 , тому він перший постріл зробив у повітря, а потім тричі стріляв на враження, але ОСОБА_8 підбіг до нього та ударом кулака в обличчя збив з ніг, після чого підбігли його товариші та утримуючи руки і ноги почали бити по всіх частинах тіла, нанесли 15-20 ударів, хтось наступив на руку і розігнув пальці та виривав пістолет. В цей час вибіг син ОСОБА_36 , його вдарив один із нападників у голову і він впав, як потім зясувалось це був ОСОБА_16 , а коли вибігла сестра ОСОБА_37 він же вдарив у голову і її та вона впала на коліна. Сестра почала кричати, що викликала поліцію і нападники швидко посідали в машини та втекли. В ході судового розгляду остаточно визначився, що має до відповідачів по цивільному позову матеріальні претензії в сумі 14916 грн. 16 коп., куди входить і 5000 грн. 00 коп. понесених витрат на правову допомогу та моральні претензії в сумі 40000 грн. 00 коп., при цьому визнав, що відповідачами йому сплачено 25000 грн. 00 коп. і він не має матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_8 про що подав відповідну заяву. На даний час вибачень від обвинувачених ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не приймає та наполягає на позбавленні їх волі.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_20 пояснив, що 07 січня 2016 року, він із громадянською дружиною ОСОБА_38 приїхали в селище Дмитрівка до її рідних на свята, у вечірній час поїхали з її братом ОСОБА_39 та його дружиною у кафе «Фуршет» в селищі ОСОБА_21 , він та ОСОБА_40 спритні напої не вживали, так як приїхали на автомашинах, жінки пили горілку, в ході відпочинку біля барної стійки виник конфлікт та потасовка за участю ОСОБА_8 , потім потасовка переросла в бійку та перемістилась у веранду перед кафе, бармен ОСОБА_32 звернулась до ОСОБА_41 , як до працівника поліції, з проханням припинити правопорушення, тому він дістав службове посвідчення та в голос заявив, що являється працівником поліції і змусив усіх присутніх припинити порушення громадського порядку та залишити заклад. Погроз від ОСОБА_8 на адресу ОСОБА_6 не чув. Після цього кафе було закрите і він з родичами поїхав додому. Через деякий час ОСОБА_6 хтось зателефонував та повідомив, що його шукають хлопці з ОСОБА_34 на трьох машинах, у дворі загавкав собака, він зрозумів, що приїхали чужі люди та перший вискочив з будинку, так як під двором залишив незамкненим свій автомобіль і боявся, що його пошкодять. Коли він вибіг на вулицю то побачив три автомобілі з яких повиходили люди, ОСОБА_8 підійшов до нього та безпричинно вдарив його у обличчя кулаком і він впав на землю та залишився лежати без тями. Коли прийшов до тями нападників уже не було, його піднімали жінки, а ОСОБА_40 лежав під гаражем теж побитий. Цивільний позов до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди підтримав на суму 6000 грн. 00 коп. та визнав, що йому відповідачем сплачена 1000 грн. 00 коп.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 пояснила, що 07 січня 2016 року, вона із громадянським чоловіком ОСОБА_42 приїхали в селище Дмитрівка до її рідних на свята, у вечірній час поїхали з ним, братом ОСОБА_39 та його дружиною у кафе «Фуршет» в селищі ОСОБА_21 , він та ОСОБА_40 спритні напої не вживали, так як приїхали на автомашинах, а вони з невісткою взяли по 50 грм. горілки та лимон і культурно відпочивали, в ході відпочинку біля барної стійки виник конфлікт та потасовка за участю ОСОБА_8 , потім потасовка переросла в бійку та перемістилась у веранду перед кафе, бармен ОСОБА_32 звернулась до ОСОБА_41 , як до працівника поліції, з проханням припинити правопорушення, тому він дістав службове посвідчення та в голос заявив, що являється працівником поліції і змусив усіх присутніх припинити порушення громадського порядку та залишити заклад. На вулиці ОСОБА_8 намагався спровокувати конфлікт з братом, погрожував фізичною розправою та висловлював образи пов`язані з його статусом працівника поліції, звинувачував його, що він заважає відпочивати. Потім кафе було закрите і всі розїхалися. Через деякий час брату хтось зателефонував та повідомив, що його шукають хлопці з ОСОБА_34 на трьох машинах. Вона вийшла в туалет на вулиці, у дворі загавкав собака, вона зрозуміла, що приїхали чужі люди. ОСОБА_35 вискочив з будинку перший, так як під двором залишив свій автомобіль, коли він вибіг на вулицю то побачив три автомобілі з яких повиходили люди, ОСОБА_8 підійшов до нього та вдарив його у обличчя і він впав на землю та залишився лежати без тями. В цей час на вулицю вибіг брат і так як людей було багато і була реальна загроза його життю та здоровю, то він крикнув, що буде змушений застосувати зброю, в цей час до нього з криками «мент іди сюди» кинувся ОСОБА_8 , тому він почав стріляти, але ОСОБА_8 підбіг до нього та ударом кулака в обличчя збив з ніг, після чого підбігли його товариші та утримуючи руки і ноги почали бити лежачого по всіх частинах тіла. В цей час вибіг син ОСОБА_36 , його вдарив один із нападників у голову і він впав, вона кинулась рятувати неповнолітнього племінника і той же нападник вдарив її у голову, як потім зясувалось це був ОСОБА_16 . Вона почала кричати, що викликала поліцію і нападники швидко посідали в машини та втекли. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_16 не має, так як завдана їй шкода відшкодована, цивільний позов не підтримує.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_18 пояснив, що 07 січня 2016 року у них гостювали тітка ОСОБА_37 та її громадянський чоловік ОСОБА_42 , ввечері хтось зателефонував батьку і сказав, що його шукають хлопці на машинах з приводу конфлікту в кафе, у дворі загавкав собака, він зрозумів, що приїхали чужі люди, батько почав діставати травматичний пістолет з сейфу, а ОСОБА_35 вискочив з будинку перший, так як під двором залишив свій автомобіль і боявся, що його пошкодять, за ним вибіг батько і далі він. Коли він вибіг на вулицю то побачив три автомобілі з яких повиходили люди, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_35 та вдарив його у обличчя і він впав на землю та залишився лежати без тями. Потім ОСОБА_8 почав кричати «виходь мент», так як людей було багато то батько крикнув, що буде змушений застосувати зброю, в цей час до нього кинувся ОСОБА_8 , батько почав стріляти, але ОСОБА_8 підбіг до нього та ударом кулака в обличчя збив з ніг, після чого підбігли його товариші та утримуючи руки і ноги почали бити лежачого по всіх частинах тіла. Він кинувся на допомогу батьку, його вдарив один із нападників кулаком у голову і він впав, з двору вибігла тітка ОСОБА_37 і цей же нападник вдарив її теж у голову, як потім зясувалось це був ОСОБА_16 , а коли тітка почала кричати, що викликала поліцію, нападники швидко посідали в машини та втекли. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_16 не має, так як завдана йому шкода відшкодована, цивільний позов не підтримує.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_43 пояснив, що 07 січня 2016 року відпочивав із своєю компанією у кафе «Фуршет» в селищі Дмитрівка, було багато людей, біля барної стійки виник конфлікт з немісцевим хлопцем, яким виявився ОСОБА_8 , причину конфлікту не пам`ятає, потім почалась потасовка біля виходу в якій приймали участь до десяти чоловік, бармен попросила ОСОБА_41 , як працівника поліції втрутитись та припинити конфлікт, він пред`явив посвідчення та крикнув, щоб усі вийшли з кафе, всім було зрозуміло, що він працівник поліції, тому всі вийшли на вулицю, що було далі йому невідомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 пояснив, що 07 січня 2016 року надвечір приїхав з ОСОБА_8 в селище Дмитрівка для відпочинку в кафе, з ними було дві дівчини, вони зайняли одну із кабінок в кафе, ОСОБА_8 пішов до барної стійки поновити замовлення, через деякий час припинилась музика та почулись крики і нецензурна лайка і коли він вийшов з кабінки то побачив, що ОСОБА_8 сперечається із чоловіком, яким потім виявився ОСОБА_40 , він висловлював в адресу ОСОБА_8 нецензурні образливі для чоловіка вислови, всіх з кафе вигнали на вулицю. В розмові з ОСОБА_8 він дізнався, що в кафе виник конфлікт між ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , які потім побилися, ОСОБА_8 не провокував конфлікт лише захищав ОСОБА_47 , тому він, через образу за товариша, зателефонував знайомим в Талалаївку і запропонував приїхати на зясування стосунків в селище Дмитрівка. Вони з ОСОБА_8 приїхали в Талалаївку, зібрали знайомих до 15 чоловік та на трьох автомобілях повернулися у ОСОБА_21 , але бар був зачинений, тому у прохожих дізналися де живе ОСОБА_6 і поїхали до нього. Під двором стояв хлопець, ОСОБА_8 підійшов до нього і щось спитав, але той намагався вразити його електрошокером і тому ОСОБА_8 , захишаючись, вдарив його кулаком від чого чоловік впав, а ОСОБА_8 пішов до фіртки двору, почулись вистріли, ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_6 та вдарив його кулаком у голову і вони разом впали, як відбувались події далі і хто ще був учасником бійки він не бачив, бо в цей час розвертав машину, потім підбіг ОСОБА_8 з хлопцями, вони сіли в машину та поїхали на Талалаївку. Вважає, що ОСОБА_8 поступив по чоловічому, намагався зясувати стосунки один-на-один, він теж би так поступив. Хто і коли забрав пістолет не бачив, по приїзду в Талоалаївку ОСОБА_48 передав його йому і він через три дні добровільно здав його у поліцію. На додаткове запитання - за якими ознаками шукали через прохожих помешкання ОСОБА_6 в ОСОБА_21 , оскільки не знали його прізвища на той час, пояснень надати не зміг.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_49 пояснила, що ОСОБА_8 являється її давнім знайомим, саме з ним 07 січня 2016 року вона приїхала до своєї матері на день народження в селище Дмитрівка, а в вечірній час вони з компанією пішли в кафе «Фуршет». Під час перебування у кафе її сестра ОСОБА_50 повідомила, що у ОСОБА_8 виник конфлікт біля барної стійки і я пішла до нього та забрала його, через деякий час конфлікт розгорівся в веранді кафе, дійшло до суцільної великої бійки, сильно побили чоловіка ОСОБА_51 , саме вона кричала ОСОБА_52 , щоб він втрутився у потасовку та розборонив всіх бо він є поліцейським, сама вона також знала, що ОСОБА_6 служить у поліції. ОСОБА_8 теж приймав участь у потасовці, але намагався всіх розборонити, на вулиці намагався зясувати стосунки із ОСОБА_6 , але він нецензурно його образив із застосуванням висловів, що принижують честь та гідність. З метою припинення подальших конфліктів вони поїхали додому та розійшлись, а десь через дві години до неї додому знову заїхав ОСОБА_8 з простреленою рукою і повідомив, що це зробив ОСОБА_6 . На додаткові запитання підтвердила, що ОСОБА_8 в той вечір вживав спиртні напої, а чи вживав спритні напої ОСОБА_6 не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_53 повідомив, що 07 січня 2016 року у вечірній час йому зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що у ОСОБА_8 конфлікт в селищі ОСОБА_21 , він на той час був із ОСОБА_54 , і вони обоє погодились їхати в ОСОБА_21 для зясування стосунків. Зібралось понад десять чоловік і поїхали на трьох машинах на ОСОБА_21 , по дорозі, коли ставали на перекур та в туалет ОСОБА_8 повідомив, що у нього виник конфлікт із працівником поліції на прізвище ОСОБА_6 . Коли приїхали в ОСОБА_21 то побачили, що кафе було вже закрите, ОСОБА_10 узнав де помешкання працівника поліції і вони поїхали до нього додому. На вулиці під двором стояв чоловік, ОСОБА_8 підійшов до нього та ударом руки в голову збив з ніг, сам пішов до фіртки двору, в цей час вийшов ОСОБА_6 і почав стріляти, я злякався і сховався за машину, а коли виглянув то побачив, що ОСОБА_6 лежав, а обвинувачені утримували його та наносили йому удари, в цей час ОСОБА_9 викручував руку ОСОБА_6 та забрав пістолет і приніс йог до машини. На додаткові запитання пояснив, що поїхав у дану поїздку щоб не образився ОСОБА_8 , що робив ОСОБА_16 не бачив, ОСОБА_55 відмовляв всіх їхати на «розбори», чи хтось застосовував електрошокер не бачив, мета поїздки спочатку полягала забезпечити зясування стосунків один-на-один між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 без втручання місцевих жителів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_56 пояснив, що 07 січня 2016 року у вечірній час йому зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що у ОСОБА_8 конфлікт в селищі ОСОБА_21 , він на той час був із ОСОБА_57 , і вони обоє погодились їхати в ОСОБА_21 для зясування стосунків. Зібралось понад десять чоловік і поїхали на трьох машинах на ОСОБА_21 . Вони з ОСОБА_58 чітко розуміли мету поїздки для фізичного зясування стосунків між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і тому вирішили, що у бійці приймати участь не будуть. Коли приїхали до помешкання ОСОБА_6 то машини зупинились і всі повиходили на вулицю, під двором стояв якийсь чоловік, ОСОБА_8 підійшов до нього та вдарив рукою в голову, від чого чоловік впав, потім почалась стрілянина та бійка під час якої вже побили ОСОБА_6 , але він її не спостерігав, бо сховався за машину, бачив лише як ОСОБА_8 пригав ногами по спині лежачого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 викручував руку ОСОБА_6 та вирвав пістолет, а ОСОБА_16 збив з ніг якусь жінку яка вибігла з двору і в неї з рук випав телефон. На додаткові запитання пояснив, що не бачив хто і коли застосовував електрошокер, також не бачив чи завдавав ОСОБА_16 удари неповнолітньому.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_59 пояснила, що вона працює барменом в кафе «Фуршет» в селищі Дмитрівка, 07 січня 2016 року в кафе було дуже багато відвідувачів, підходив час закриття 22 година, хвилин за 20 до закриття між відвідувачами виник конфлікт біля барної стійки, а потім потасовка і бійка вже біля виходу та у веранді кафе, билися багато людей. В кафе був присутній працівник поліції ОСОБА_6 тому вона звернулась саме до нього, як до представника правоохоронного органу з проханням припинити конфлікт і він вигнав всіх на вулицю, після чого вона закрила приміщення та пішла додому. На додаткові запитання пояснила, що як і коли представлявся ОСОБА_6 не бачила, коли замкнула кафе то на вулиці ще залишались люди, хто і кого ображав не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_60 пояснив, що 07 січня 2016 року близько 21 години приїхав у кафе «Фуршет» в селищі Дмитрівка, спостерігав за тим, як в кафе виник конфлікт та бійка, особисто приймав участь у припиненні бійки в веранді біля входу в кафе, розбороняв учасників, припинив всі конфлікти та вигнав всіх на вулицю з кафе працівник поліції ОСОБА_6 .Надодаткові запитання пояснив, що ОСОБА_8 під час цих подій мав конфлікт з відвідувачами кафе, був в стані алкогольного сп`яніння, намагався зясувати відносини з ОСОБА_6 , про якого знав, що він працівник поліції, при цьому вживав нецензурні вислови на його адресу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_61 пояснила, що 07 січня 2016 року близько 21 години заїхала з чоловіком відпочити у кафе «Фуршет» в селищі Дмитрівка, було багато людей, перший конфлікт виник біля барної стійки, хтось не поступився в черзі, потім виник конфлікт біля виходу з кафе та у веранді, сильно побили її чоловіка, в бійці приймали участь багато людей, вона кричала ОСОБА_6 , який був у кафе, щоб він втрутився бо працює поліцейським, але він не реагував, втрутився лише коли вже всі самі розтягли своїх чоловіків. Чула як виник конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , вони вживали нецензурні вислови, ОСОБА_8 відпочивав з ними в кабінці з її двоюрідною сестрою ОСОБА_23 , коли виходив і в чому він приймав участь не знає, після того як всі вийшли на вулицю ОСОБА_8 притримували за руку та заспокоювали, щоб він не реагував на нецензурні вислови з боку ОСОБА_6 . Також визнала, що має претензії до ОСОБА_6 , що він не запобіг побиттю її чоловіка.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_62 пояснила, що 07 січня 2016 року у нічний час прогулювалась в селищі Дмитрівка з хлопцем. Біля дитячого садка до них підїхали три автомобілі, один з яких « ОСОБА_63 », на задньому склі на снігу було написано «талалаївка», вийшли група хлопців на підпитку та почали розпитувати місце проживання «місцевого мента дільничного». Саме ОСОБА_8 якого вона впізнає намагався зясувати місце проживання чи телефон поліцейського ОСОБА_6 , але ми їм сказали, що не знаємо таких даних, вони поїхали далі, потім повернулись і нецензурно нас облаяли, через деякий час побачили ці машини, коли вони вже їхали від помешкання ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_64 пояснив, що 07 січня 2016 року вночі йому зателефонував на мобільний телефон знайомий із ОСОБА_65 та намагався зясувати де проживає «мент Жовтун» з яким необхідно розібратися, він такої інформації йому не надав, а після розмови зателефонував ОСОБА_6 та попередив про загрозу. Через деякий час зателефонувала дружина ОСОБА_6 і повідомила що його побили, тому він поїхав до нього та розповів хто телефонував із Талалаївки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_66 пояснив, що 07 січня 2016 року у вечірній час сидів в кафе «Міраж» в селищі Талалаївка з товаришами ОСОБА_67 та ОСОБА_68 , було нудно і хтось запропонував зїздити в кафе у селище Дмитрівка, вони погодились, зібралось до 15 чоловік і їхали на трьох машинах, приїхали в ОСОБА_21 , але кафе було закрите, поїхали далі, приїхали до якогось двору, там стояла машина і біля неї чоловік, всі вийшли з машин, ОСОБА_8 підійшов до цього чоловіка, щось спитав, а потім рукою вдарив у голову і чоловік впав, в цей час з двору вискочив інший чоловік і почав кричати, що буде стріляти, до нього кинувся ОСОБА_8 , а чоловік почав стріляти і він сховався за машину, коли виглянув із за машини то побачив, що ОСОБА_8 із іншими хлопцями наносять удари лежачому другому чоловіку, потім всі сіли в авто та поїхали назад в Талалаївку. На додаткові запитання пояснив, що справжню причину поїздки в Дмитрівку не знав, у першого чоловіка «електричну блискавку не бачив», що приїхали на зясування обставин до працівника поліції не знав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_69 пояснив, що 07 січня 2016 року у вечірній час сидів в кафе «Міраж» в селищі Талалаївка з товаришами ОСОБА_70 та ОСОБА_68 , було нудно і хтось запропонував зїздити в кафе у селище Дмитрівка, вони погодились, їхали на трьох машинах бо зібралось багато людей від 10 до 15 чоловік, приїхали в ОСОБА_21 , але кафе було закрите, поїхали далі, приїхали до якогось двору, там стояла машина і біля неї чоловік, всі вийшли з машин, ОСОБА_8 підійшов до цього чоловіка, щось спитав, а потім рукою вдарив у голову і чоловік впав, в цей час з двору вискочив інший чоловік і почав кричати, що буде стріляти, до нього кинувся ОСОБА_8 , а чоловік почав стріляти і він сховався за машину, коли виглянув із за машини то побачив, що ОСОБА_8 із іншими хлопцями вчинили «масовку» над лежачим другим чоловіком, хто конкретно підтримував ОСОБА_8 в бійці сказати не може, потім всі сіли в авто та поїхали назад в Талалаївку. На додаткові запитання пояснив, що справжню причину поїздки в Дмитрівку не знав, що приїхали на зясування обставин до працівника поліції не знав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_71 пояснив, що що 07 січня 2016 року у вечірній час сидів в кафе «Міраж» в селищі Талалаївка з товаришами ОСОБА_70 та ОСОБА_67 , було нудно і хтось запропонував зїздити в кафе у селище Дмитрівка, вони погодились, їхали на трьох машинах бо зібралось багато людей від 10 до 15 чоловік, приїхали в ОСОБА_21 , але кафе було закрите, поїхали далі, приїхали до якогось двору, там стояла машина і біля неї чоловік, всі вийшли з машин, ОСОБА_8 підійшов до цього чоловіка, щось спитав, а потім рукою вдарив у голову і чоловік впав, в цей час з двору вискочив інший чоловік і почав кричати, що буде стріляти, до нього кинувся ОСОБА_8 , а чоловік почав стріляти, тому він сів у машину та почав її розвертати, коли хлопці теж заскочили в машину він поїхав перший, переданий йому ОСОБА_9 пістолет віддав ОСОБА_22 , бо він був йому непотрібний.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд вважає їх свідчення не правдивими та розцінює як обрану позицію захисту з метою уникнення більш суворого покарання по інкримінованим їм кримінальним правопорушенням, при цьому зазначає, що вони містять логічні протиріччя та спростовуються свідченнями інших учасників подій, тобто інших обвинувачених, потерпілих та свідків і дослідженими в ході судового слідства доказами, зібраними під час досудового провадження. Часткові неточності в свідченнях потерпілих та свідків, на які зверталась увага стороною захисту, пояснюється особливістю психологічного сприйняття даних подій кожним із учасників та значним часом, який пройшов з моменту самих подій, вони не містять виключних логічних протиріч та не викликають розумного сумніву. Так свідчення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спростовуються поясненнями обвинуваченого ОСОБА_10 , поясненнями обвинувачених, кримінальне провадження щодо яких було закрите в ході судового провадження та яких було звільнено від кримінальної відповідальності і передано на поруки трудовому колективу по місцю роботи ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні заявили, що їм було відомо, що фактично вони їдуть до селища ОСОБА_21 зясовувати стосунки саме з працівником поліції. Про це ж заявляли допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 . Також неконструктивною є позиція обвинуваченого ОСОБА_9 щодо обставин заволодіння зброєю потерпілого ОСОБА_6 , його свідчення, що він знайшов пістолет у снігу та не мав наміру ним заволодіти спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_72 та ОСОБА_55 , оскільки саме ці свідки конкретно в своїх свідченнях зазначив, що саме ОСОБА_9 викручував руку з пістолетом лежачому ОСОБА_6 та розігнувши пальці забрав пістолет собі, а не викинув його подалі від місця подій, сам обвинувачений ОСОБА_9 теж не зміг пояснити, чому після заволодіння пістолетом не викинув його, а забрав собі і в подальшому передав ОСОБА_75 . Також в ході судового слідства не знайшли свого підтвердження ствердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що саме потерпілий ОСОБА_20 спровокував вжити щодо нього фізичне протистояння в порядку самозахисту під двором у ОСОБА_6 намагаючись захиститися від застосування ОСОБА_76 електрошок ера, так як цей факт заперечує сам потерпілий ОСОБА_42 , інші безпосередні учасники та свідки подій, в тому числі викликані за клопотанням строни захисту, в своїх поясненнях вказали, що не бачили застосування електрошокера, сам електрошокер не було виявлено на місці подій під час проведення огляду місця події, не надали його слідчим органам і інші учасники подій які стверджували про його існування, а саме свідок ОСОБА_55 , який в свідченнях зазначав, що забрав електрошок ер в снігу на місці подій та поклав його у бардачок автомобіля на якому приїхав і куди він подівся йому невідомо. Тому суд не може взяти до уваги ствердження обвинуваченого ОСОБА_8 , що він діяв у межах самооборони і вважає, що його дії були спрямовані на умисне порушення громадського порядку, в ході якого він безпричинно вчинив напад на потерпілого ОСОБА_77 .
За таких обставин суд дійшов висновку, що вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих органами досудового слідства дій доведена в ході судового розгляду в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, співвіднісши свідчення обвинувачених, потерпілих та свідків з фактичними обставинами справи, суд знаходить, що дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, так як він грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та за ч.2 ст. 345 КК України так як він умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження , що потягли короткочасний розлад здоровя у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, та за ч.2 ст. 345 КК України так як він умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження , що потягли короткочасний розлад здоровя у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, а дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 345 КК України так як він умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження , що потягли короткочасний розлад здоровя у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Обставини, яка пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України є добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, неодноразові намагання знайти можливість примирення з потерпілим, при цьому суд не може врахувати йому в якості пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, так як обрана ним позиція захисту, з урахуванням свідчень інших учасників процесу, свідчить про його відсутність.
Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочинів особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України є його молодий вік та тяжке матеріальне становище сімї в якій він проживає, при цьому суд не може врахувати йому в якості пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, так як обрана ним позиція захисту, з урахуванням свідчень інших учасників процесу, свідчить про його відсутність.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України судом по справі не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, його молодий вік та тяжке матеріальне становище сімї в якій він проживає.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України судом по справі не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченим суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених ними злочинів. Так згідно із ст. 12 КК України злочин передбачений ч.1 ст. 296 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а злочин передбачений ч.2 ст. 345 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості. Також суд враховує особу винних їх вік, матеріальний та сімейний стан, позитивні характеристики за місцем проживання, роботи та навчання, враховує обставини які пом`якшують їх покарання та наявність чи відсутність обставин які б обтяжували їх покарання, роль та ступінь участі при вчиненні протиправних дій, доходить висновку, що їм необхідно призначити покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей, при цьому визначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при складанні покарань за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим.
При цьому, виходячи з викладених обставин, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час іспитового строку, тобто їх припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
У зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, на них необхідно покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирішуючи цивільні позови прокурора по справі про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, пред`явлені до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 в інтересах Бахмацької ЦРЛ на суму 1704 грн. 22 коп., та в інтересах Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» на суму 7785 грн. 59 коп., суд керується вимогами ч.1 ст.1206 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину, враховує позицію обвинувачених, які визнали позов в інтересах Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» на суму 7785 грн. 59 коп., але не визнають позов в інтересах Бахмацької ЦРЛ на суму 1704 грн. 22 коп. з мотивів, що прокурор не може представляти інтереси комунального підприємства яким являється Бахмацька ЦРЛ, а тому він є неналежним позивачем. При цьому суд зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі №1-1/99 передбачено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям і прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає в чому відбувається порушення матеріальних прав держави та обґрунтовує у позові необхідність їх захисту. Так прокурором в позові зазначено, що Бахмацька ЦРЛ фінансується з державного бюджету України. В ході розгляду справи було встановлено, що дійсно Бахмацька ЦРЛ частково фінансується з державного бюджету України за статтєю «медична субвенція», тому суд вважає, що позови прокурора обґрунтовані і вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 14916 грн. 16 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 40000 грн. 00 коп., суд вважає, що він не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в ході судового розгляду було з`ясовано на підставі пояснень спеціаліста - медика ОСОБА_78 , який здійснював лікування потерпілого ОСОБА_6 , що не всі представлені ним чеки придбаних ліків та лікарських препаратів пов`язані із лікуванням травм отриманих в ході вчинення щодо нього протиправних дій. Виходячи з цього суд визначив, що фактично на лікування отриманих травм потерпілим ОСОБА_6 було витрачено 7358 грн. 00 коп., також він оплатив послуги адвоката в сумі 5000 грн., що складає 12358 грн. 00 коп. його матеріальних витрат. При цьому потерпілий визнав, що фактично отримав від обвинуваченого ОСОБА_8 22000 грн. 00 коп., від обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_14 по 1500 грн., загалом 25000 грн. За таких обставин матеріальні претензії йому відшкодовані в повному обсязі, при цьому в порядку відшкодування моральних претензій він отримав 12642 грн. 00 коп. грн. Відповідно ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Зважаючи, що потерпілий ОСОБА_6 в наслідок протиправного посягання отримав легкі тілесні ушкодження, пережив моральне потрясіння та як працівник поліції зазнав приниження у зв`язку із виконанням службового обов`язку, суд вважає, що сума в розмірі 12642 грн. 00 коп. достатня для відшкодування завданих злочином моральних страждань.
Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в сумі 6000 грн. 00 коп. яку остаточно визначив у судовому засіданні сам потерпілий та визнав, що отримав від обвинуваченого ОСОБА_8 1000 грн., і враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , який визнав позов на суму 2000 грн., суд керується вимогами ст. 1167 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Зважаючи, що потерпілий ОСОБА_20 в наслідок протиправного посягання отримав легкі тілесні ушкодження, пережив моральне потрясіння та зазнав приниження, суд вважає, що сума в розмірі 3000 грн. достатня для відшкодування завданих злочином моральних страждань, а так як обвинувачений вже сплатив йому 1000 грн. 00коп., то на користь потерпілого ОСОБА_42 з обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає стягненню 2000 грн. 00 коп.
Процесуальні витрати по справі в розмірі 8400 грн. 84 коп. за проведення експертиз по справі покладаються в солідарному порядку на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно до ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави, а обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 1 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України, по ч. 1 ст. 296 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі строкм на 3 ( три ) роки , по ч. 2 ст. 345 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири ) роки. Керуючись вимогами ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити його у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку ОСОБА_8 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави .
ОСОБА_9 визнати винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України, та ч.2 ст. 345 КК України, по ч. 2 ст. 186 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, по ч. 2 ст. 345 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Керуючись вимогами ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити його у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку ОСОБА_9 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.
ОСОБА_10 визнати винуватим за ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два ) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку ОСОБА_10 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь держави 8400 грн. 84 коп. ( вісім тисяч чотириста гривень 84 копійки ) в порядку відшкодування процесуальних витрат понесених проведенням експертиз по справі.
Цивільний позов прокурора в інтересах ОСОБА_26 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину задовольнити, стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 в солідарному порядку на користь Бахмацької ЦРЛ 1704 грн. 22 коп. ( одну тисячу сімсот чотири гривні 22 копійки).
Цивільний позов прокурора в інтересах державної установи «Територіальне медичне обєднання МВС України по Чернігівській області» про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину задовольнити, стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 в солідарному порядку на користь державної установи «Територіальне медичне обєднання МВС України по Чернігівській області» 7785 грн. 59 коп. ( сім тисяч сімсот вісімдесят пять гривень 59 копійок).
В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої протиправними діями відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_20 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди завданої протиправними діями задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_20 2000 грн. 00 коп. ( дві тисячі гривень 00 копійок ) в порядку відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. Суддя ОСОБА_1