Провадження 1-кс/127/5431/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора м. Вінниці ОСОБА_3 від 15.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000107, -
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду надійшла вказана скарга ОСОБА_5 , який просить скасувати постанову прокурора м. Вінниці ОСОБА_3 (надалі прокурор) від 15.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000107, оскільки постанова винесена передчасно, упереджено відносно особи ОСОБА_5 , без згоди застосовано закриття кримінального провадження за нереабілітуючих його обставин, на підставі не повно з`ясованих обставин справи, досудове розслідування проведено поверхово та не об`єктивно, з грубим порушенням ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 1 КК України, ст. 2, ч. 1 та ч. 2 ст. 9 КПК України.
Скаржник вважає, що у кримінальному провадженні не вжито всіх заходів для встановлення істини по справі, а тому постанова від 15.04.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0000107 підлягає скасуванню із наступних підстав.
Прокурор у оспорюваній постанові як підставу для закриття кримінального провадження вказав, що ОСОБА_5 вчинив 18.02.2012 року невеликої тяжкості злочин, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.161 КК України. Але внаслідок того, що цей злочин відповідно до вимог ч.1 ст.477 КПК України віднесений до категорії приватного обвинувачення, а потерпілі особи відмовились від обвинувачення, що відповідно до вимог п.7 ч. 1 ст.284 КПК є безумовною підставою закриття кримінального провадження.
Однак ОСОБА_5 не може погодитися з вказаним формулюванням, яке жодним чином не реабілітує його, в правовому полі є некоректним та, на його думку, було використано прокуратурою з метою обілення самих себе перед громадкістю, такий висновок в оспорюваній постанові є порушенням вимог ст.13 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, 1950 p.( Вказана Конвенція була ратифікована 17.07.1997 р. Верховною Радою України і в силу вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України), щодо прав ОСОБА_5 на ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинено особами, які діяли як офіційні. Скаржник стверджує, що взагалі кримінальне провадження сфабриковане, дії ОСОБА_5 жодним чином не були направлені на розпалювання національної, расової ворожнечі та ненависті на приниження національної честі та гідності інших людей, його дії не створили нерівності, а були навпаки спрямованні на однакове застосування норм Конституції, без надання привілеїв будь якій етнічній групі, тощо.
Так, 18.02.2012 року під час проведення маршу рейду «Проти імміграції» взагалі був відсутній склад злочину. З самого початку жодних потерпілих не було. Лише завдяки наполегливій, ціленаправленній роботі органів прокуратури, шляхом введення в оману іноземців у даному кримінальному провадженні з`явилися потерпілі, які невдовзі всі відмовились від висунутого обвинувачення відносно ОСОБА_5 .
Тобто ОСОБА_5 не вчинював жодних злочинних дій, передбачених ч.1 ст.161 КК України щодо яких останньому було оголошено підозру, також на думку скаржника взагалі у розслідуваному кримінальному провадженні № 0000107 відсутній склад вказаного кримінального правопорушення.
Вважає, що прокурор ОСОБА_3 має повторно дослідити обставини справи та закрити провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали на підставі викладених обставин. Додатково суду пояснили, що ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000107, виявили суттєві недоліки ведення матеріалів кримінального провадження всупереч інструкції з діловодства та вимогам КПК України. Так, том ІІ кримінального провадження до кінця не пронумерований, опис документів закінчується на 432 аркуші, а фактично у ІІ томі міститься 473 аркуші, а це більше 40 аркушів. Крім того, частково відсутній рух кримінального провадження з 01.12.2014 року по 08.04.2015 року, не зрозуміло де весь зазначений час знаходилися матеріали кримінального провадження. Просять скасувати постанову прокурора м. Вінниці ОСОБА_3 від 15.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000107 як незаконну та не обґрунтовану.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти скарги, суду пояснив, що постанова є обґрунтованою та винесена з дотриманням вимог КПК України, на його думку скаржник зловживає правом звернення до судових органів, оспорювана постанова по даному кримінальному провадженню для особи ОСОБА_5 не тягне жодних негативних юридичних наслідків, той факт, що деякі сторінки у матеріалах кримінального провадження не були пронумеровані є лише технічною помилкою та не стосуються законності винесеної постанови про закриття кримінального провадження. Просить відмовити скаржнику.
Суд, заслухавши учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що постанова прокурора м. Вінниці ОСОБА_3 від 15.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000107 підлягає скасуванню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.2ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;
4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;
8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
В судовому засіданні встановлено, що 09.04.2012 року порушено кримінальну справу№12520129 виконуючим обов`язки прокурора м. Вінниці ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України, яку з обвинувальним висновком від 24 червня 2012 року спрямовано 21.06.2012 року до Ленінського суду м. Вінниці (кримінальне провадження № 0000107 т.1 а.с.343).
Постановою Ленінського суду м. Вінниці від 13 липня 2012 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України направлено прокурору м. Вінниці для додаткового розслідування. Дану постанову було оскаржено прокуратурою м. Вінниці. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2012 року постанову Ленінського суду м. Вінниці від 13 липня 2012 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд на стадії попереднього розгляду до Ленінського районного суду м. Вінниці.
30.12.2013 року Ленінським районним судом м. Вінниці винесено обвинувальний вирок ОСОБА_5 .
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 березня 2014 року вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.12.2013 року скасовано, а кримінальну справу направлено прокурору м. Вінниці для організації проведення додаткового розслідування, з мотивів, що слідством не розкрита суб`єктивна сторона злочину, передбаченого диспозицією ст. 161 КК України, щодо умислу та мотиву злочину, відсутні потерпілі та цивільні позивачі по справі. Крім того, зі зміненого прокурором обвинувачення в суді не вбачається, які саме дії були вчинені ОСОБА_5 , спрямовані на розпалювання національної, расової, релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі і гідності.
Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 161 КК України є неконкретним, внаслідок чого не розкрито об`єктивну сторону злочину.
Проте, суд першої інстанції зазначених вимог закону належним чином не виконав. Покладаючи показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в основу обвинувального вироку як достовірні та такі, що не мають перевагу над іншими доказами, суд не зазначає мотиви з яких відкидає показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які стверджували, що ніякої ворожнечі ніхто не розпалював (кримінальне провадження № 0000107 т.2 а.с.213-214).
Крім того, судом не наведено жодних мотивів, чому не взято до уваги, що про марш-рейд біля гуртожитків було завчасно повідомлено Вінницьку міську раду, яка в подальшому надала лист до Ленінського РВ з проханням залучити певну кількість співробітників міліції для охорони громадського порядку. Відповідно до цього 17.02.2012 року був виданий наказ №84 «Про забезпечення охорони громадського порядку під час проведення заходів у м. Вінниці.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інші працівники міліції, які несли службу по охороні громадського порядку пояснили, що вони не втручались в перебіг подій та реальної загрози життю та здоров`ю іноземців не було.
Колегія суддів зауважила, що вирок суду щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню з направленням кримінальної справи на додаткове розслідування, та вважає, що в ході додаткового розслідування органу досудового слідства необхідно провести слідчі дії направлені на виправлення вищезазначених порушень та в залежності від зібраних доказів вирішити питання про наявність або відсутність складу злочину в діях ОСОБА_5 (кримінальне провадження №0000107 т.2 а.с.213-214).
В подальшому на вимогу нового Кримінального процесуального кодексу України 25.03.2014 року органом досудового розслідування внесенні відповідні відомості про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , яке містить ознаки ст. 161 ч. 1 (КК України 2001) до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0000107 т.2 а.с.219).
З матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000107 вбачається, що у відповідності до вимог КПК України доручено проведення досудового розслідування, створено групу прокурорів, слідчої групи, долучено заяви потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , допитано свідків, проведено експертизу, тощо (кримінальне провадження № 0000107 т.2 а.с.218 - 4329). В матеріалах кримінального провадження містяться заяви потерпілих про відмову приватного обвинувачення.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, зокрема і в оспорюваній постанові, вбачається, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконано вказівки ухвали апеляційного суду Вінницької області від 13 березня 2014 року щодо не розкриття об`єктивної сторони злочину, на думку суду не зібрано достатньо доказів для вирішення питання про наявність або відсутність складу злочину в діях ОСОБА_5 , про що також зазначає сам ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , які не згодні з формулюванням інкримінованої ОСОБА_5 вини у вчиненні ч.1 ст 161 КК України.
Згідно вимог КПК України матеріали досудового розслідування - це матеріали кримінального провадження, здійсненого з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до прийняття одного з рішень, які є формами закінчення досудового розслідування. За аналогією з нормою, викладеною у ст. 317 КПК України, матеріали досудового розслідування складаються з документів і матеріалів, що мають значення для кримінального провадження (є кримінальною справою). Реєстр матеріалів досудового розслідування є обов`язковим додатком до обвинувального акта (ч. 4 ст. 291 КПК України).
Вимоги складення реєстру матеріалів досудового розслідування у випадку закриття кримінального провадження або направлення до суду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності КПК не висуває. Це пояснюється тим, що закриттям кримінального провадження завершується кримінально-процесуальна діяльність у цілому, а також тим, що прокурор, установивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування в повному обсязі надсилає його до суду.
КПК України встановлює перелік відомостей, які мають бути зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Такими відомостями є: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування (назва процесуального рішення, дата його прийняття тощо); вид заходу забезпечення кримінального провадження, дата і строк його застосування.
Разом із реєстром матеріалів досудового розслідування до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (ч. 4 ст. 291 КПК України).
У зв`язку із вищевикладеним суд, звертає увагу, що вірними є зауваження скаржника, що матеріали кримінального провадження містять прогалини, що неприпустимо, зокрема: том ІІ кримінального провадження до кінця не пронумерований, опис документів закінчується на 432 аркуші, а фактично у ІІ томі міститься 473 аркуші, а це більше ніж 40 аркушів. Крім того, в період з 01.12.2014 року по 08.04.2015 року відсутній рух кримінального провадження в суді, зокрема з періоду спрямування обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 голові Вінницького міського суду Вінницької області зі всіма додатками для розгляду по суті та повернення Вінницьким міським судом Вінницької області обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_21 .
На підставі вищевикладеного в судовому засіданні встановлено, що прокурор прокуратури м. Вінниці ОСОБА_3 під час проведення досудового розслідування в порядку КПК України не виконав у повному обсязі вимог названої статті, без досконалої перевірки вказаних фактів, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, зокрема: не в повному обсязі виконав вказівки ухвали апеляційного суду Вінницької області від 13 березня 2014 року щодо не розкриття об`єктивної сторони злочину, відсутні документи про рух справи, зокрема ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2014 року про закриття провадження та ухвала апеляційного суду Вінницької області від 11 лютого 2015 року про скасування вказаної ухвали з супровідними документами.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що постанова прокурора м. Вінниці ОСОБА_3 від 15.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000107 незаконна, винесена передчасно та підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 задоволити.
Скасувати постанову прокурора м. Вінниці ОСОБА_3 від 15.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000107.
Матеріали кримінального провадження № 0000107 направити до слідчого відділу Вінницької місцевої прокуратури для проведення додаткової перевірки.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: