Справа № 727/6553/16-к
Провадження № 1-кп/727/318/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, учня 9 класу Чернівецької загальноосвітньої школи №3, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого 03.12.2014 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за вчинення діянь, передбачених ч.1 ст.185, ст.162 КК України прийнято рішення про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік, -
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 10.08.2016 року близько 21:10 години неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись між будинками АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та з задньої кишені шортів відкрито викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A5», вартістю 7533,88 грн., разом із чохлом вартістю 100 грн., в якому знаходився стартовий пакет «МТС» №, вартістю 20 грн., на рахунку якого знаходились гроші в сумі 40 грн. та стартовий пакет «Київстар» № вартістю 20 грн., на рахунку якого знаходились гроші в сумі 41,15 грн. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 7755,03 грн.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав та пояснив, що 10.08.2016 року він гуляв у дворі будинку. Перед цим випив дві пляшки пива. Побачив неподалік дівчину, у якої з задньої кишені стирчав мобільний телефон «Самсунг Гелексі» білого кольору, який він вирішив викрасти. Ствердив, що дійсно відкрито викрав цей телефон, дівчина намагалась його догнати, однак не наздогнала. Приблизно через 30 хвилин його затримали працівники поліції та він видав їм вказаний мобільний телефон. Ствердив, що телефон він вимкнув та планував ним користуватись в подальшому. Вказав, що телефон потерпілій повернутий. У вчиненому розкаюється, зобов`язувався не вчиняти в подальшому протиправних діянь.

Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, однак надала суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути кримінальне провадження у її відсутність, вказує, що цивільний позов заявляти не буде, матеріальних претензій немає, вважає, що обвинувачений має бути покараний на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Неповнолітній ОСОБА_6 та його законний представник погодились на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії неповнолітнього ОСОБА_6 органами досудового розслідування за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Суд призначає покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний неповнолітнім обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що до нього раніше застосовувались судом примусові заходи виховного характеру, він перебуває на диспансерному обліку в психіатричній лікарні з діагнозом «змішаний розлад поведінки та емоцій», зареєстрований у наркологічному диспансері 12.08.2016 року з діагнозом «гостра алкогольна інтоксикація», за місцем реєстрації та навчання характеризується посередньо, виховується у неповній сім`ї.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №380 від 15.08.2016 року рівень інтелектуального розвитку підекспертного ОСОБА_6 знаходиться в межах нижньої межі низької норми. В структурі особистості виявлені на рівні акцентуйованих риси індивідуалістичності, імпульсивності, егоцентризму, нестійкість емоційного та мотиваційного компоненту діяльності, самооцінки та рівня домагань. Однак, рівень розвитку функцій саморегуляції та контролю достатній. Дослідження не виявило індивідуально-психологічних особливостей, які б носили яскраво виражений характер та могли б суттєво вплинути на його поведінку в ситуації правопорушення. Рівень психічного (інтелектуального та емоційно-вольового) розвитку відповідає його віковому періоду. На даний час підекспертний ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час за своїм психічним станом підекспертний ОСОБА_6 застосування примусових заходів не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставиною, що обтяжує покарання неповнолітнього ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також той факт, що до неповнолітнього ОСОБА_6 раніше вже застосовувались примусові заходи виховного характеру за вчинення корисного протиправного діяння, суд вважає що неповнолітньому обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи те що неповнолітній обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вчинив злочин в неповнолітньому віці, шкода потерпілій відшкодована, суд вважає за можливе звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 104 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A5», разом із чохлом та 2-ма сім-картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які передані згідно розписки потерпілій ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: