У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2016 Справа №607/12382/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 , погодженого з прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шендерівка, Чернівецького р-н, Вінницької області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, майстра ремонтної майстерні бронетанкового озброєння і техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти бронетанкової техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 , за погодженням прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Військовою прокуратурою Тернопільського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000256 від 24 липня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 9 березня 2015 року згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року №113-VIII, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу.

Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року №113-VIII з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави оголошено проведення протягом 2015 року часткової мобілізації у три черги протягом 210 діб.

Згідно вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Cтатуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, солдат ОСОБА_4 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) № 86 від 8 травня 2015 року майстер ремонтної майстерні бронетанкового озброєння і техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти бронетанкової техніки ремонтно-відновлювального батальйону солдат ОСОБА_4 вибув до складу сил та засобів антитерористичної операції сектору «А» (м. Старобільськ, Луганської області).

15 червня 2015 року о 7 годині 20 хвилин під час проведення ранкового шикування особового складу частини було виявлено відсутність у строю солдата ОСОБА_4 , який самовільно, не маючи на те дозволу відповідного командування та за відсутності поважних причин, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та виконання службових обов`язків, залишив розташування складу сил та засобів антитерористичної операції сектору «А» (м. Старобільськ, Луганської області).

Ужиті командуванням військової частини першочергові розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження солдата ОСОБА_4 позитивного результату не принесли.

19 червня 2015 року солдат ОСОБА_4 прибув до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 по місцю дислокації у АДРЕСА_2 .

У своїх поясненнях солдат ОСОБА_4 повідомив, що 15 червня 2015 року до підйому близько 5 години ранку він зустрівся із рядовим ОСОБА_6 біля намету. Під час спільної розмови вирішили залишити базовий табір складу сил та засобів антитерористичної операції сектору «А» та піти до центру міста Сватове Луганської області. Дане рішення було прийнято через боязнь відповідальності та небажання 15 червня 2015 року убути до Сватівського районного суду Луганської області на розгляд справи про притягнення до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Перескочивши через паркан, військовослужбовці пройшовши чагарники вийшли до траси, куди і викликали місцеве таксі. Від водія військовослужбовці дізнались, що близько 6 години 00 хвилин з вокзалу відбуває поїзд до міста Харкова. Після обговорення, вирішили на деякий час виїхати з міста Сватове Луганської області та відвідати рідних по місцю проживання.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 і рядовий ОСОБА_6 15 червня 2015 року прибули до міста Харкова, 16 червня 2015 року прибули до м. Києва, а 17 червня 2015 року до м. Тернополя. З обласного центру військовослужбовці на маршрутному таксі доїхали до с. Лопушня Івано-Франківської області де мешкають родичі рядового ОСОБА_6 .

Проте родичі рядового ОСОБА_6 вже були повідомлені про вчинки військовослужбовців і тому негативно сприйняли факт їх появи. Після переконань повернутись до місця служби солдат ОСОБА_4 19 червня 2015 року близько 20 години 00 хвилин прибув у військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Увесь період із 07 години 20 хвилин 15 червня 2015 року по 20 годин 00 хвилин 19 червня 2015 року, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 (крім строкової служби), перебуваючи у відрядженні в розташуванні складу сил та засобів антитерористичної операції сектору «А» (м. Старобільськ, Луганської області) усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у розташуванні складу сил та засобів антитерористичної операції сектору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (м. Старобільськ, Луганської області), у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, в умовах особливого періоду за відсутності дозволу відповідного командування, 15 червня 2015 року самовільно залишив в умовах особливого періоду, розташування складу сил та засобів антитерористичної операції сектору «А» (м. Старобільськ, Луганської області), до 20 години 00 хвилин 19 червня 2016 року службові обов`язки не виконував, проводив час на власний розсуд.

14 вересні 2015 року після повернення солдата ОСОБА_4 із розташування складу сил та засобів антитерористичної операції сектору «А» (м. Старобільськ, Луганської області) командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) останньому було надано відпустку з якої солдат ОСОБА_4 повинен був повернутись 25 вересня 2015 року.

28 вересня 2015 року відповідно до рапорту командира 1 ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону бронетанкової техніки військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) старшого лейтенанта ОСОБА_7 стало відомо, що при проведенні ранкової перевірки особового складу о 8 годині 15 хвилин виявлено відсутність у строю солдата ОСОБА_4 який повинен був повернутись з наданої відпустки 25 вересня 2015 року.

Ужиті командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) першочергові розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження солдата ОСОБА_4 позитивного результату не принесли. На телефонні дзвінки солдат ОСОБА_4 не відповідав.

7 жовтня 2015 року о 17 годині 00 хвилин відповідно до рапорту командира 1 ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону бронетанкової техніки військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 стало відомо, що майстер ремонтної майстерні бронетанкового озброєння і техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти бронетанкової техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 самовільно прибув до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків. З приводу своєї відсутності солдат ОСОБА_4 повідомив, що увесь час відсутності він перебував у своєї дівчини у м. Тернополі.

Увесь період із 08 години 15 хвилин 25 вересня 2015 року по 17 годин 00 хвилин 7 жовтня 2015 року, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 (крім строкової служби), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, в умовах особливого періоду за відсутності дозволу відповідного командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 25 вересня 2015 року нез`явився до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), до 17 години 00 хвилин 7 жовтня 2015 року службові обов`язки не виконував. При цьому, не заявляв про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, маючи реальну змогу це зробити, проводив час на власний розсуд.

У подальшому, 3 листопада 2015 року згідно рапорту ТВО командира 1 ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону бронетанкової техніки старшого лейтенанта ОСОБА_8 стало відомо, що при проведенні вечірнього шикування особового складу о 21 годині 00 хвилин виявлено відсутність у строю солдата ОСОБА_4 який повторно, самовільно, не маючи на те дозволу відповідного командування та за відсутності поважних причин, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та виконання службових обов`язків, залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Ужиті командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 першочергові розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження солдата ОСОБА_4 позитивного результату не принесли.

Про причини самовільного залишення розташування військової частини, до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (можливо наявних поважних причин) командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 жодним способом солдат ОСОБА_4 (чи близькі родичі, знайомі, тощо) не повідомляв, жодних заходів задля повернення в розташування указаної військової частини свідомо не вживав, і про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління не заявляв та протиправно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

25 листопада 2015 року о 12 год. 00 хв. відповідно до рапорту ТВО командира 1 ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_9 стало відомо що солдат ОСОБА_4 повернувся в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та приступив до виконання службових обов`язків.

Увесь період із 21 години 00 хвилин 3 листопада 2015 року по 12 годин 00 хвилин 25 листопада 2015 року, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 (крім строкової служби), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, в умовах особливого періоду за відсутності дозволу відповідного командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 повторно, з 21 години 00 хвилин 3 листопада 2015 року самовільно заливши розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), до 12 години 00 хвилин 25 листопада 2015 року службові обов`язки не виконував. При цьому, не заявляв про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, маючи реальну змогу це зробити, проводив час на власний розсуд.

22 лютого 2016 року згідно рапорту командира ремонтно-відновлювального батальйону бронетанкової техніки полковника ОСОБА_10 стало відомо, що при проведенні вечірньої перевірки особового складу о 21 годині 00 хвилин у строю був відсутній солдат ОСОБА_4 .

Ужиті командуванням військової частини пп НОМЕР_1 першочергові розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження солдата ОСОБА_4 позитивного результату не принесли.

Про причини самовільного залишення військової частини, до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (можливо наявних поважних причин) командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 жодним способом солдат ОСОБА_4 (чи близькі родичі, знайомі, тощо) не повідомляв.

Увесь період із 21 години 00 хвилин 22 лютого 2016 року по даний час, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 (крім строкової служби), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, в умовах особливого періоду за відсутності дозволу відповідного командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 повторно самовільно заливши розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та службові обов`язки не виконує. При цьому, не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, проводить час на власний розсуд.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами: матеріали службових розслідувань, допитами свідків ОСОБА_7 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 та іншими доказами.

29 вересня 2016 року відносно солдата ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407 КК України. З метою дотримання положень ст. ст. 277, 278 КПК України, зазначене повідомлення про підозру скероване за адресою реєстрації ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) та до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Разом з цим, із розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) надійшов лист про отримання повідомлення про підозру у вчиненні солдатом ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407 КК України.

02 листопада 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області одночасно подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Того ж дня, 02 листопада 2016 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа №607/12382/16-к).

15 листопада 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2016 року працівниками Чернівецького ВП ГУНП у Вінницькій області затримано ОСОБА_14 та доставлено до військової прокуратури Тернопільського гарнізону.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування та існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може продовжувати вчиняти правопорушення в якому підозрюється, слідчий клопоче застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив клопотання задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що суть клопотання йому зрозуміла, свою вину у вчиненому він визнає, просить не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також повідомив, що фактично проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання до семи років позбавлення волі, та підозра у його вчиненні підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно ст.178 КПК України, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховує в сукупності наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_15 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, сімейний стан, наявність в ОСОБА_4 постійного місця проживання та те, що останній раніше не судимий.

Прокурор - при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, наявність достатніх даних, що існує ризик щодо того, що підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом переховування від органів досудового розслідування, чи продовжувати вчиняти правопорушення, в якому підозрюється, однак про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні та підтвердженому в судовому засіданні, прокурором та слідчим при його розгляді не доведено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., оскільки саме такий, а не менш суворий, запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для запобігання вищевказаному ризику, оскільки саме цей запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправного діяння, його тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 , погодженого з прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 , залишати житло за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до органів внутрішніх справ України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 12 січня 2017 року.

Після оголошення ухвали звільнити з-під варти ОСОБА_4 негайно.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Чернівецький відділ поліції ГУ НП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий суддяОСОБА_1