У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання прокурора потерпілого представника потерпілого захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, за касаційними скаргами засудженого та захисника ОСОБА_8 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року,
в с т а н о в и л а:

За вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 30 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання і постановлено новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Цей же вирок у частині вирішення цивільного позову змінено, постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 10 939,13 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
З вироку суду вбачається, що ОСОБА_9 відповідно до трудового договору виконував роботи зі здійснення вантажних перевезень автомобілем «Камаз 5320», який зберігався поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 .
05 липня 2014 року при обстеженні цього автомобіля ОСОБА_9 виявив відсутність гайок кріплення на колесі. Припускаючи, що таким чином невідома особа готувалася до вчинення крадіжки колеса, ОСОБА_9 з метою запобігання його викраденню та затримання цієї особи 08 липня 2014 року у вечірній час почав спостерігати з горища будинку за місцевістю, де знаходився автомобіль. Приблизно о 23.30 год. він помітив, як двоє чоловіків залізли під днище автомобіля і, будучи переконаним у здійсненні останніми замаху на крадіжку, ОСОБА_9 наблизився до автомобіля, де помітив раніше невідомого йому ОСОБА_6 . Вважаючи, що саме останній намагається викрасти автомобіль, відчуваючи до нього особисту неприязнь, ОСОБА_9 за відсутності підстав для заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 з метою покарання останнього, реалізуючи виниклий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, невстановленим предметом умисно ударив ОСОБА_6 по голові, від чого потерпілий упав на коліна.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 тим же предметом умисно завдав декількох ударів ОСОБА_6 по голові та тулубу, чим заподіяв останньому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх завдання.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції внаслідок порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Захисник зазначає, що: судовий розгляд проведено неповно й однобічно; місцевий суд у вироку не навів підстав, на яких узяв до уваги одні докази та відхилив інші; під час досудового розслідування було порушено право ОСОБА_9 на захист. Крім того, скаржник указує на неправильну кваліфікацію судом дій засудженого, оскільки його дії були направлені на затримання злочинця, що передбачає кваліфікацію за ст. 124 КК, а також указує на суворість призначеного засудженому покарання.
Засуджений ОСОБА_9 у касаційній скарзі порушує питання про зміну вироку суду апеляційної інстанції та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК. Скаржник зазначає, що при призначенні йому покарання апеляційний суд не врахував належним чином усіх даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав скарги, доводи потерпілого та його представника, котрі заперечували проти задоволення скарг, думку прокурора, який частково підтримав доводи, викладені у скаргах, і просив скасувати вирок апеляційного суду внаслідок істотного порушення кримінального процесуального закону (апеляційний суд не погодився з висновком місцевого суду про визнання обставини, що пом`якшує покарання, - поведінку потерпілого, яка спровокувала вчинення обвинувачем злочину, тим самим дав оцінку фактичним обставинам, які не були предметом перегляду; викладені у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини не відповідають кваліфікації дій обвинуваченого), перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково на таких підставах.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК вирок апеляційного суду повинен відповідати загальним вимогам до вироків.

Цих вимог закону місцевий та апеляційний суди не дотрималися.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, зазначив, що засуджений відчував до потерпілого ОСОБА_6 особисту неприязнь, оскільки вважав, що останній намагався вкрасти колеса від автомобіля КАМАЗ, а тому ОСОБА_9 діяв з метою покарання потерпілого. У той же час у мотивувальній частині вироку цей суд указав, що доводи обвинуваченого стосовно причин затримання ним ОСОБА_6 не позбавлені підстав і визнав обставиною, що пом`якшує покарання, поведінку потерпілого, який спровокував ОСОБА_9 вчинити злочин. Тобто фактично суд навів у вироку два суперечливі висновки щодо мотиву кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає вирок місцевого суду необгрунтованим й невмотивованим, з тих підстав, що, викладаючи докази на підтвердження висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 , суд формально послався на різні обставини події за показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проте цих обставин не виклав і не зробив висновків, які ж саме фактичні обставини ці свідки підтверджують або спростовують, та які показання цих свідків суд приймає до уваги, а які відхиляє.

Наведене свідчить про те, що місцевий суд об`єктивно не з`ясував обставини та обстановку вчинення ОСОБА_9 інкримінованого злочину, а також подій, що передували йому, зокрема, не встановив у зв`язку з чим ОСОБА_9 та його батько влаштували засідку, місце, де саме вони виявили та затримали ОСОБА_6 і ОСОБА_10 .

Крім того, цей суд не спростував версію сторони захисту і надані нею докази, що ОСОБА_9 за кілька днів до вказаної у вироку події виявив, що якісь особи готуються до викрадення коліс від автомобіля і він разом з ОСОБА_12 встановили стеження за автомобілем, а 8 липня 2014 року біля 23.30 год побачили, як двоє осіб залізли під його днище та почули характерні для зняття коліс звуки, після чого ОСОБА_9 викликав міліцію, зателефонував батькові, якому повідомив про дії зловмисників, яких намагався затримати, а побачивши особу, яка вилізла з-під автомобіля, наніс їй удар.

За доводами захисту ОСОБА_9 здійснював заходи, необхідні для затримання особи, яка вчиняла протиправні дії, але ці обставини судом першої інстанції залишились поза увагою.

Таким чином, суд першої інстанції чітко не встановив ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_9 діяння, не з`ясував обставин, які мають істотне значення для встановлення істини у справі. Наведене відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вирок місцевого суду підлягав скасуванню.

Проте суд апеляційної інстанції вказані порушення не усунув і постановив свій вирок в частині призначеного покарання і вирішення цивільного позову.

Без з`ясування зазначених обставин та усунення вищенаведених порушень суд касаційної інстанції позбавлений можливості дати категоричний висновок щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 .

За таких обставин постановлені у кримінальному провадженні судові рішення підлягають скасуванню на підставі ч. 1 ст. 412 КПК з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду слід об`єктивно з`ясувати обставини події, дати їм відповідну оцінку і прийняти законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 433 - 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3