Справа № 450/1957/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/569/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Личк Мартунинського району, Вірменської Республіки, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

його законного представника ОСОБА_11

та його представника адвоката ОСОБА_12 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 рокуОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, праці та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_11 процесуальні витрати в розмірі 16 000 гривень.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 26.05.2015 року, близько 13 год. 45 хв., керуючи технічно-справним транспортним засобом марки "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним поблизу с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області в напрямку м. Києва, на 530 км. + 515 м. автодороги Київ-Чоп, грубо порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10 в частині термінів "головна дорога", "дати дорогу", "небезпека для руху", Р.2 п.2.3 підпунктів б, д, Р.10 п.10.1, Р.16 п.16.11 і дорожнього знаку пріоритету 2.1 "дати дорогу" додатку 1, Р.33 "дорожні знаки" Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виїзді з другорядної автодороги Київ-Чоп на головну автодорогу Львів-Київ не дав перевагу в русі та здійснив зіткнення із транспортним засобом мотоциклом марки "МТ 10-36", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_10 , який рухався по головній автодорозі Львів-Київ у напрямку м. Київ і отримав тяжкі тілесні ушкодження.

На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині цивільного позову змінити шляхом зменшення розміру стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_10 до 15 000 гривень, процесуальні витрати на користь законного представника ОСОБА_11 в розмірі 16 000 гривень - скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які просять апеляційну скаргу задоволити, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_10 , його законного представника ОСОБА_11 та його представника адвоката ОСОБА_12 , які просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку ніким не оспорюється. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання суд покликався на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується за місцем реєстрації та проживання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді 3-х років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке, на думку колегії суддів, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується вирішення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_10 моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень та стягнення з ОСОБА_7 в користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 процесульних витрат в розмірі 16 000 гривень, то вирок суду в тій частині підлягає зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.4, ч.5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Законний представник потерпілого ОСОБА_11 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування в користь потерпілого ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 150 000 гривень, завданої йому вчиннням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

При вирішенні зазначеного цивільного позову та визначенні розміру завданої потерпілому злочином шкоди судом першої інстанції були допущені порушення кримінального процесуального закону і неповнота судового слідства.

В силу ч.3 ст. 374 КПК України суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов. Також суд повинен навести у вироку відповідні мотиви, з яких він виходив, визначаючи розмір шкоди.

Ці вимоги закону судом в повному обсязі дотримані не були.

Обвинувачений визнав цивільний позов частково, зазначивши, що ним було сплачено потерпілому суму в розмірі 29 000 гривень, вказав, що він має змогу сплатити близько 15-20 000 гривень.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Задовольнивши частково цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень, суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову вийшов за межі розумності, виваженості та справедливості, необґрунтовано завищивши розмір відшкодування моральної шкоди.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_10 та його законний представник ОСОБА_11 підтвердили факт отримання ними від ОСОБА_7 суми грошей в розмірі 29 000 гривень, з яких 16 000 гривень витратили на оплату праці їхнього представника - адвоката ОСОБА_12 .

З долученої до матеріалів справи довідки № 22 від 16.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 з 26.10.2015 року по 29.02.2016 рік працював на посаді водія ТзОВ «Шляхбудсервіс-Д» та його сукупний дохід за вказаний період склав 14 759 гривень 47 копійок.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про безпідставність вимог законного представника потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з нього процесуальних витрат в розмірі 16 000 гривень, то з такими колегія суддів погоджується, адже така сума витрат вже відшкодована обвинуваченим.

За таких обставин, вирок суду в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень підлягає зміні, у зв`язку із зменшенням суми, яка підлягає стягненню, а саме 60 000 гривень, та у зв`язку з відмовою у стягненні процесуальних витрат на правову допомогу в розмірі 16 000 гривень.

У решті вирок слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 рокущодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Зменшити розмір відшкодування за завдану моральну шкоду, які підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 до 60 000 гривень.

У стягненні з ОСОБА_7 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 процесуальних витрат на правову допомогу в розмірі 16 000 гривень відмовити.

В решті вирок залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України виправити допущену описку щодо громадянства обвинуваченого ОСОБА_7 у вступній частині вироку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4