У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 30 червня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Апеляційного суду Донецької області від 9 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та органів прокуратури.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 9 червня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2016 року.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_2 зазначає про те, що провадження у судах першої та апеляційної інстанції здійснено необ'єктивно, однобічно та упереджено, а постановлені за наслідками розгляду її скарг судові рішення є невмотивованими та незаконними. В обґрунтування своєї позиції наводить у заяві відповідні доводи й ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Визначений перелік підстав для перегляду справ Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, нормою частини першої статті 446 КПК встановлено застереження, згідно з яким реалізація особою права на подання заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1-3 статті 445 КПК, можлива лише після перегляду такого рішення в касаційному порядку.

У той же час, зі змісту заяви ОСОБА_2 та доданих до неї документів не вбачається, що оскаржувана ухвала Апеляційного суду Донецької області від 9 червня 2016 року була предметом перегляду суду касаційної інстанції.

За таких обставин перевірка Верховним Судом України викладених у заяві доводів перебуває поза межами його законодавчо визначених повноважень щодо перегляду судових рішень у кримінальному судочинстві, закріплених у главі 33 КПК, і є недопустимою.

Отже, колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_2 заява про перегляд постановленого за її скаргою судового рішення є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 447, 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити ОСОБА_2 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за її заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Донецької області від 9 червня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5