Справа № 209/2403/16-к
Провадження № 1-кп/209/273/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 16.01.2016 року близько 18.00 години знаходився біля бару «Горячий шоколад», що знаходиться по бул. Будівельників в м. Кам`янське, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 . В процесі розмови з ОСОБА_5 . ОСОБА_4 вирішив шляхом обману заволодіти майном ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом подзвонити своєму знайомому ОСОБА_4 , попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон «Highscreen Zera f», що належить останньому на праві власності, на що ОСОБА_5 погодився та передав в руки ОСОБА_4 мобільний телефон «Highscreen Zera f». ОСОБА_4 , взявши вказаний мобільний телефон та почав по ньому розмовляти. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся ОСОБА_4 з місця злочину втік, утримуючи при собі мобільний телефон «Highscreen Zera f», вартістю 1733,33 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи № 6/34-575 від 11.04.2016 року. В подальшому ОСОБА_4 мобільним телефоном «Highscreen Zera f», що належить ОСОБА_5 , розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 1733,33 грн.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст.190 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без його участі, цивільний позов просив задовольнити.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), біля бару «Горячий шоколад», що знаходиться по бул. Будівельників в м. Кам`янське, вчиненого ним 16 січня 2016 року близько 18.00 години, а саме мобільним телефоном марки «Highscreen Zera f», що належить ОСОБА_5 . Вказаний мобільний телефон обвинувачений ОСОБА_4 здав у ломбард, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду йому роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене йому обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думку прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, не судимий (а.п.49 т.2), на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (а.п.48 т.2), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.47 т.2).
Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 1733,00 грн., завданої йому кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Так як сума завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок погашення матеріальної шкоди 1733 (одна тисяча сімсот тридцять три) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1