Провадження № 1-кс/201/8299/2016
УХВАЛА
Іменем України
8 листопада 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 26.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 26.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
В обґрунтування доводів скарги зазначив, що постанова про закриття даного провадження неодноразово скасовувалась через неповноту слідства. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови порушені його права потерпілого подавати докази, заявляти клопотання про проведення слідчих дій, знайомитися із матеріалами провадження, що сталося через неодноразове ігнорування його вимог на отримання постанови.
В оскаржуваній постанові вказано містяться посилання на висновок експерта № 2400 від 15.09.2009 згідно якого він отримав тілесні ушкодження на роботі. Проте у цьому висновку описані усі його тілесні ушкодження, з яких слідчий вибрав лише ті, що потрібні йому. З результатами експертизи № 247 від 11.02.2015, на які посилається слідчий, він взагалі не ознайомлений. В ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2016 про скасування постанови про закриття провадження вказано, що він ( ОСОБА_6 ) не ознайомлений із цією експертизою, слідчий не здійснив оцінку даного висновку , не допитав ОСОБА_3 після проведення цієї експертизи. Слідчим не перевірені відомості про отримання побоїв в протоколі медичного огляду, не з`ясовано, які слідчі дії проводилися із ОСОБА_3 14 15.09.2009.
У постанові вказано, що він був затриманий 14.09.2009 о 17:00 год., що підтверджено потерпілими і свідками у справі. В протоколі медичного огляду на алкоголь від 15.09.2009 № 3660 вказано, що о 9:50 год він був у кайданках, тобто, був затриманий, хоча в протоколі затримання вказано, що затриманий він о 21:50 год. Згідно протоколу затримання від 15.09.2009 він затриманий о 21:50 год. в приміщенні Жовтневого РВ, а у книзі доставлених до Жовтневого РВ № 724 та у книзі відвідувачів Жовтневого РВ № 807 він не вказаний.
Вищевказані факти на думку заявника не оцінені слідчим, тому він проситьскаргу задовольнити, постанову скасувати.

В судовому засіданні 18.10.2016, що проводилося в режимі відео-конференції, заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити. Судове засідання, яке було призначене судом в режимі відео-конференції на 08.11.2016, не відбулося у зв`язку із відсутністю Інтернет-зв`язку із СІЗО та зайнятістю залу судових засідань.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважав, що у кримінальному провадженні вичерпно проведено всі слідчі дії, просив відмовити у її задоволенні. Надав для огляду матеріали кримінального провадження.

Вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, прихожу до наступного правового висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено судом, постановою старшого слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29.08.2016 закрито кримінальне провадження № 0000390, внесене до ЄРДР 26.05.2014 за фактом застосування фізичного впливу з боку співробітників Жовтневого РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень.
В оскаржуваній постанові вказано, що підставою внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення стала ухвала Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2014, в якій суд зазначив, що засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2012, яким він засуджений за п.п. 6, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 суду пояснив, що під час досудового слідства працівники міліції, зокрема заступник начальника кримінального розшуку ОСОБА_7 застосував до нього заходи фізичного впливу з метою визнання вини у пред`явленому обвинуваченні. Крім того, перебуваючи в слідчому ізоляторі працівник міліції Некрасов, який його охороняв, погрожував йому фізичною розправою, а також інші працівники міліції, прізвища яких він не знає, під час досудового розслідування вчиняли відносно нього психологічний тиск.
23.06.2014 за результатами досудового розслідування слідчим прокуратури області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діях працівників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. 29.09.2014 ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, вказану постанову скасовано.
09.12.2014 ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях працівників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. 23.01.2015 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанову скасовано.
24.02.2015 слідчим ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 11.05.2016 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська постанову скасовано.
15.06.2016 слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 розпочато досудове розслідування у відновленому кримінальному провадженні № 0000390.
Крім того, 03.08.2016 прокуратурою Дніпропетровської області до ЄРДР за № 0000664 внесено відомості за фактом зловживання владою слідчим СВ Жовтневого РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 під час затримання ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2016.
23.08.2016 слідчим ОСОБА_5 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000664.
26.08.2016 кримінальні провадження № 0000390 і № 0000664 об`єднано в одне під №0000390.
В ході розслідування встановлено, що 14.09.2009 о 18.00 до Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_11 (ЖРЗПЗ РВ від 14.09.2009 № 5917). За вказаним фактом слідчим відділом Жовтневого РВ 15.09.2009 порушено кримінальну справу № 52091617 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до акту СМЕ, смерть потерпілої настала від механічної асфіксії при перекритгі дихальних шляхів.
За скоєння злочину 15.09.2009 слідчим СВ Жовтневого РВ Криворізького МУ ОСОБА_10 був затриманий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засуджений у 1993 році Дніпропетровським обласним судом за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 153 КК України до 13 років позбавлення волі.
В цей же день, 15.09.2009 о 21.40 год. ОСОБА_3 був поміщений до режимних умов ITT Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
18.09.2009 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
21.09.2009 ОСОБА_3 плановим конвоєм був етапований до Криворізького слідчого ізолятору - 4 (на теперішній час Криворізька установа виконання покарань № 3).
В подальшому вказану кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України було направлено до суду для розгляду по суті.
Неодноразово допитаний у якості потерпілого ОСОБА_3 підтвердив пояснення, які він надав суду та повідомив, що він був затриманий за підозрою у вбивстві робітниці ломбарду по вул. Панкєєва, 7А, що поряд із його місцем роботи. Перебуваючи у приміщенні Жовтневого РВ зізнався у скоєнні злочину через фізичний та психологічний тиск на нього з боку працівників міліції. Працівники міліції його катували перекриваючи кисень, б`ючи електричним струмом та застосовуючи інші способи мучення, доводячи таким чином до втрати свідомості. Весь час погрожували фізичною розправою на випадок відмови від визнання вини у скоєнні вбивства.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що в 2009 році на території Жовтневого району м. Кривого Рогу було вбито працівницю ломбарду. Проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено причетність до вчинення вбивства ОСОБА_3 . З часу направлення кримінальної справи з обвинувальним висновком до суду ОСОБА_3 неодноразово заявляв з приводу незаконних методів ведення досудового розслідування працівниками Жовтневого РВ. За результатами усіх перевірок його доводи були визнанні такими, що не знайшли підтвердження. Протягом останніх років ОСОБА_3 намагається його та інших співробітників Жовтневого РВ обмовити, аби уникнути відповідальності за особливо тяжкий злочин. Відносно ОСОБА_3 він ніколи не застосовував заходів фізичного впливу з метою схиляння останнього до визнання вини у скоєному злочині. З приводу застосування психологічного або фізичного впливу до ОСОБА_3 працівниками міліції нічого не відомо. Вважає, що подібні заяви безпідставні.
Допитаний у якості свідка черговий помічник начальника Криворізької установи виконання покарань № 3 ОСОБА_13 пояснив, що в процесі несення служби мав безпосередні контакти із засудженим до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 . Він конвоював засудженого, виводив з камери на прогулянку, санітарну обробку, в медико - санітарну частину. Під час несення служби відносно засудженого ОСОБА_3 фізичний або психологічний вплив не здійснювався. Також подібного впливу не здійснювали й інші працівники установи виконання покарань. Фізичною розправою ОСОБА_3 він не погрожував.
Допитаний у якості свідка колишній слідчий слідчого відділу Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14 пояснила, що протягом 2009-2010 роках працювала на посаді слідчого СВ Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області. В 2012 році вона звільнилась з органів внутрішніх справ за власним бажанням.
Що стосується розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за п.п. 6, 13, ч. 2 ст.ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України пояснила, що в 2009 році в складі слідчої групи здійснювала досудове слідство у зазначеній кримінальні справі. Під час проведення оперативно-розшукових заходів оперативними працівниками карного розшуку за підозрою у вчиненні вказаного злочину було викрито громадянина ОСОБА_3
ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) та з урахуванням наявних у кримінальній справі доказів йому було пред`явлено обвинувачення за вчинення вказаного злочину. Після завершення досудового слідства вказана кримінальна справа була направлена до суду для розгляду по суті.
Під час проведення слідчих дій за участю обвинуваченого ОСОБА_3 будь-яких заяв або скарг на дії працівників міліції від останнього в її присутності не надходило. Особисто нею, під час проведення слідчих дій за участю ОСОБА_3 будь-яких незаконних заходів слідства не застосувалось. Також, їй не відомо будь-яких фактів застосування заходів психологічного або фізичного тиску з боку працівників міліції під час проведення слідства у вказаній кримінальні справі.

Допитати у якості свідка колишнього слідчого СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 не надалось можливим, у зв`язку з тим, що останній на даний час в органах внутрішніх справ не працює. Крім того, під час розслідування зазначеного кримінального провадження в телефонній розмові з ОСОБА_10 , останній повідомив про те, що найближчим часом не має можливості з`явитися до прокуратури, у зв`язку з проходженням військової служби в зоні проведення антитерористичної операції в Донецькій області.

Згідно довідки ITT Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 затриманий 15.09.2009 слідчим відділом Жовтневого РВ за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, поступив до ITT КМУ 15.09.2009.

При поміщенні до ITT ОСОБА_3 був опитаний про стан здоров`я, про що ним зроблено власноручний запис в «Журналі первинного обстеження осіб, які поміщуються у ІТТ», а також оглянутий черговим ITT на наявність тілесних ушкоджень. Скарг на стан здоров`я останнім заявлено не було, видимих тілесних ушкоджень не виявлено.
Згідно довідки наданої Криворізькою УВП №3 ОСОБА_3 прибув до слідчого ізолятору 21.09.2009. Стан здоров`я задовільний, скарг на стан самопочуття не було. Згідно журналу первинного медичного огляду прибулих з ІТТ - без особливостей. Тілесних ушкоджень, подряпин, ран під час поміщення у Криворізьку УВП № 3, згідно медичної картки, виявлено не було.
Крім того, проведеним службовим розслідуванням ГУМВС України в Дніпропетровській області факти здійснення фізичного або психологічного впливу з боку працівників міліції відносно ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження.

Встановлено, що відповідно до Книги доставлених до Жовтневого РВ КМУ № 724 та Книги відвідувачів вказаного райвідділу № 807 ОСОБА_3 14.09.2014 не затримувався та до Жовтневого РВ не доставлявся.

Відповідно до висновку СМЕ № 2400 від 15.09.2009 підозрюваного ОСОБА_3 , останній при проведенні судово-медичного обстеження вказував експерту про те, що 14.09.2009 близько о 16.00 год., він знаходився у себе на роботі та під час виконання роботи пошкодив собі руки, а під час свербіння пошкодив собі обличчя.

Відповідно до висновку експерта № 247 від 11.02.2015 в ході проведення СМЕ у ОСОБА_3 виявлено легкі тілесні ушкодження, час виникнення яких може відповідати 14.09.2009.

Тобто, слід врахувати, що час виникнення тілесних ушкоджень відповідає даті 14.09.2009, в той же час встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції 15.09.2009, що в свою чергу спростовує покази ОСОБА_3 про застосування до нього фізичної сили працівниками міліції під час проведення досудового слідства та підтверджує той факт, що останній отримав вказані тілесні ушкодження до його затримання та міг отримати ушкодження під час вчинення злочину чи під час роботи як вказував останній експерту при проведенні експертизи 15.09.2009.

Крім того, в ході досудового розслідування факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам ОСОБА_3 , в тому числі спричинення тілесних ушкоджень не встановлений.
Слідчий ОСОБА_5 в своїй постанові дійшов висновку, що в ході досудового розслідування встановлено, що в діях працівників міліції відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 364 КК України..

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.

Як вбачається із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 18.07.2016, останній вказав, що він був затриманий співробітниками Жовтневого РВ 14.09.2009 о 17:00 год. за місцем його роботи. Після затримання був поміщений у опорний пункт міліції, де двоє співробітників міліції здійснювали на нього психологічний тиск, заставляли зізнатися у скоєнні злочину, заставили написати розписку, що він не заперечує проти обшуку за місцем роботи у майстерні. Він відмовився підписувати протокол обшуку. Після чого його доставили у кабінет заступника начальника карного розшуку, де знаходився ОСОБА_12 і ще двоє невідомих йому працівників міліції. Починаючи приблизно з 22:00 год. його із застосуванням погроз примушували зізнатися у скоєнні злочину, але він відмовлявся. Вказані працівники міліції стали його бити руками і ногами, після чого ОСОБА_12 дістав із шафи протигаз, надів йому на голову, а інший співробітник міліції через шланг запускав сигаретний дим, чим перекрив доступ кисню. Після даних чисельних процедур його приводили до тями та заставляли зізнатися. Потім ОСОБА_12 дістав електрошокер та почав ним наносити удари по статевим органам. Він не зміг винести тортури і обмовив себе. Потім його пристебнули кайданками до батареї і протримали до наступного дня. Після чого ОСОБА_12 попередив його, що якщо він відмовиться від даних визнавальних показань, постраждає він і його родина. Сліди побоїв зафіксовані у висновку експерта № 2400 від 15.09.2009 та в протоколі медичного огляду № 3860 від 15.09.2009.

Як видно з ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.09.2014, якою скасована постанова про закриття провадження, апеляційний суд звернув увагу на те, що згідно довідки Криворізькою УВП №3 ОСОБА_3 прибув до слідчого ізолятора 21.09.2009, стан здоров`я якого задовільний, скарг на стан самопочуття не було. Згідно журналу первинного медичного огляду прибулих з ITT - особливостей не встановлено, тілесних ушкоджень, подряпин, ран під час поміщення у Криворізьку УВП №3 згідно медичної картки виявлено не було.

Проте відповідно до висновку експерта №2400 від 15.09.2009 у ОСОБА_3 під час огляду були виявлені тілесні ушкодження, а саме: синці правої верхньої та нижньої кінцівок, грудної клітини та поперекової ділянки тулуба праворуч; саден обличчя, правої верхньої та нижньої кінцівок, грудної клітини, які належить до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, як видно із матеріалів провадження, згідно висновку експерта Криворізького міжрайонного КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро СМЕ» ДОР» № 247 від 11.02.2015, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження, локалізація яких була наступною: синці - по внутрішній поверхні середині третини правого передпліччя, від середньо- до задньо-пахвинної лінії праворуч на рівні 8-9 ребер, в проекції горбатості правої подвздошної кістки, по передній поверхні середньої третини правої гомілки; садна в проекції лівого лобного пагорбу, на нижній повіці лівого ока, в верхній третині правої носо-губної зморшки, на нижній губі у центрі, по зовнішній стороні від нижньої третини правого передпліччя з подальшим напрямком до 4-5-ї п`ястної кістки правої кисті, по задньо-пахвинній лінії праворуч на рівні 4, 9-го ребер, по передній поверхні середньої третини правої гомілки.

Виявлені у нього ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Характер виявлених тілесних ушкоджень свідчить про те, що ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі об тупі тверді предмети (предмет), які мають такі-ж властивості.

На запитання експерту, яка давність виникнення ушкоджень та чи могли вони відповідати часу, викладеному в постанові, а саме 14.09.2009 року, надана відповідь, що ступінь їх загоєння (синці з чіткими контурами, скоринки у саден розташовані на рівні неушкодженого епітелію), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 14.09.2009 року.

На запитання експерту, яким предметом, і яким способом заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_3 , якщо такі маються, надана відповідь, що тілесні ушкодження заподіяні від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі з тупі тверді предмети (предмет), які мають такі-ж властивості.

Специфічних ознак, які могли надати змогу ідентифікувати травмуючий предмет в даних ушкодженнях не відобразились, тому висловитись в -категорійній формі, внаслідок якого саме травмуючого предмета виникли ушкодження не можливо, так як відсутні судово-медичні дані.

Отже, висновки даних двох експертизи підтверджують наявність у ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, які могли виникнути 14.09.2009 при обставинах , на які вказує ОСОБА_3 .

Втім із оскаржуваної постанови не вбачається, що слідчим встановлені обставини їх утворення, хоча ОСОБА_3 неодноразово вказував на ці обставини, зокрема і в протоколі свого допиту. Слідчим фактично допитані особи, які лише спростовували факт побиття ОСОБА_3 та показували, що він вже мав тілесні ушкодження, зізнавався у скоєнні злочину, але слідчий не ставив їм конкретні запитання, які витікають з показань самого ОСОБА_3 , у т.ч. і з урахуванням результатів експертиз.

У зв`язку із чим слідчим не надав оцінку визнання вини під тортурами, обмежившись лише висновком, що час виникнення тілесних ушкоджень відповідає даті 14.09.2009, а ОСОБА_3 затримано 15.09.2009, що спростовує його показання про застосування до нього фізичної сили працівниками міліції.

Вважаю, що слідчий передчасно дійшов висновку про відсутність в діях працівників міліції складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне проведення по вказаному кримінальному провадженню додаткових слідчих дій, зокрема, але не виключно, шляхом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_3 та інших свідків, з урахуванням висновків СМЕ, з метою з`ясування обставин наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 14.09.2009, що зумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів до прокуратури Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 26.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 29.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 26.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000390, внесеного до ЄРДР 26.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації продовження досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді, викладених в даній ухвалі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1