Дата документу Справа № 336/398/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/659/16
Єдиний унікальний №336/398/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.72 ч.5 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ульянівка Василівського району Запорізької області, громадянина України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та на підставі ч.5 ст.72 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2014р. у зв`язку з повним відбуттям покарання під час попереднього ув`язнення, посилаючись на те, що суд необґрунтовано повернув йому його клопотання, оскільки питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання повинно вирішуватися Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 лютого 2016 року захиснику ОСОБА_7 повернуто клопотання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 у зв`язку з зарахуванням строку попереднього тримання під вартою до строку покарання.

При цьому захиснику рекомендовано звернутися з заявою до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок в частині відбування покарання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор вважав, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі, захисник ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2014р. у зв`язку з зарахуванням строку попереднього тримання під вартою до строку покарання, мотивуючи тим, що вказаним вироком ОСОБА_8 засуджено до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Загальний строк попереднього тримання під вартою засудженого у періоди з 21.09.2010р. по 23.02.2011р. та з 09.11.2011р. по 29.01.2014р. становить 2 роки 7 місяців 22 дні, що з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України становить 5 років 3 місяці 14 днів позбавлення волі. А тому суд має звільнити засудженого від відбування покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання.

Суд повернув заяву захиснику, мотивуючи тим, що з того часу, як до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 02.12.2014р. у зв`язку з вчиненням нового злочину під час іспитового строку, призначеного вироком від 29.01.2014р., ОСОБА_8 перебуває в умовах попереднього ув`язнення, а станом на 25.02.2016р. - в Оріхівській виправній колонії №88 Запорізької області, куди він був направлений для відбування покарання, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29.09.2015р.

На підставі ч.3 ст.78, ч.1 ст.71 КК України вироком Василівського районного суду Запорізькі області від 29.09.2015р. засудженому було призначено покарання за сукупністю вироків, і покарання за вироком від 29.01.2014р. враховано при призначенні покарання за останнім вироком.

Оскільки вирок відносно засудженого ОСОБА_8 , яким приєднано покарання за попереднім вироком набрав законної сили, а засуджений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в Оріхівській ВК УДДПВП України, захисник з відповідним клопотанням повинен звернутися до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.п.2-3 Прикінцевих положень Закону України N 838-VIII, 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2014р. за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.3, 70 ч.ч.1,4 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Крім того, ОСОБА_8 був засуджений вироком Василівського районного суду Запорізькі області від 29.09.2015р. за ст.ст.15 ч.3 і 185 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.3 ст.78, ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2014р., засудженому було призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

25.01.2016р. до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 у зв`язку з зарахуванням строку попереднього тримання під вартою до строку покарання.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, що виникають при виконанні вироку.

На час розгляду (25.02.2016р.) клопотання захисника ОСОБА_7 у Шевченківському районному суді м.Запоріжжя засуджений ОСОБА_8 перебував в Оріхівській виправній колонії №88 Запорізької області, куди він був направлений для відбування покарання, призначеного вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29.09.2015р., який набрав законної сили 27.01.2016р., та яким на підставі ст.71 КК України була частково приєднана невідбута частина покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2014р.

Згідно ч.5 ст.539 КПК України за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу щодо вирішення клопотання по суті, при цьому зазначена норма кримінального процесуального закону не передбачає прийняття рішення про повернення клопотання для звернення до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок в частині відбування покарання.

Відповідно до ч.3 ст.539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається згідно з правилами судового розгляду, з урахуванням положень цього розділу.

Якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності суд відповідно до положень ст.34 КПК України повинен був звернутися до суду апеляційної інстанції з поданням про вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду.

Однак розглядаючи клопотання захисника, суд не звернув увагу на зазначені положення закону, та прийняв рішення про повернення клопотання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 у зв`язку з зарахуванням строку попереднього тримання під вартою до строку покарання, яке суперечить вищезазначеним положенням закону.

Крім того, відповідно до вимог ст.370 КПК України суд повинен ухвалювати рішення згідно з нормами матеріального права (ст.72 КК України), а також наводити обґрунтування та належні й достатні мотиви його ухвалення.

Однак зазначені вимоги закону не були виконані судом першої інстанції, що є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. А відповідно до ст.409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що суд першої інстанції фактично не розглянув по суті клопотання захисника, та виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення засудженому реалізації його процесуальних прав, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 лютого 2016 року про повернення клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 у зв`язку з зарахуванням строку попереднього тримання під вартою до строку покарання скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у тому ж суді.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4