УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №294/1668/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря ОСОБА_7 , -
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2013 року у вигляді 3 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, 1 рік 3 місяці позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 3 місяці та зобов`язано його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися у кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Згідно вироку, 19 жовтня 2015 року близько 11 год. 30 хв. в приміщенні магазину «Меблі та оргтехніка» по вул. Героїв Майдану, 84, у м. Чуднові Житомирської області ОСОБА_6 , скориставшись можливістю вільного доступу до майна, таємно викрав зі скляної вітрини планшетний персональний комп`ютер «BRAVIS» NP72 вартістю 1499 грн. та цифровий фотоапарат Canon PowerShot А 1400 СЕ2R вартістю 1999 грн., - чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 3498 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суд м. Запоріжжя від 25 січня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці. Твердить про неправильне застосування місцевим судом ст. 75 КК України, яка не підлягає застосуванню.
Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у повторному вчиненні таємного викрадення чужого майна та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_6 був раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2013 року за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та 8 січня 2015 року був умовно - достроково звільнений з місця позбавлення волі на невідбутий строк 11 місяців 11 днів позбавлення волі за ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2014 року.
Оскільки встановлений у даному кримінальному провадженні злочин ОСОБА_6 вчинив 19 жовтня 2015 року протягом невідбутої частини покарання при умовно-достроковому звільненні від покарання за вироком від 25 січня 2013 року, суд першої інстанції, відповідно до положень ч. 4 ст. 81 КК України, правильно призначив остаточне покарання обвинуваченому за правилами, передбаченими ст. ст. 71 і 72 КК України.
Разом з тим, суд необгрунтовано звільнив ОСОБА_6 від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням напідставі ст. ст. 75 КК України, оскільки за змістом ст. ст. 50, 65, 71, 81 ч. 4 КК України, в разі повторного вчинення особою злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбування реального покарання у виді позбавлення волі за попередній злочин, їй має бути призначено остаточно покарання за сукупністю злочинів у виді реального позбавлення волі, яке є більшим за покарання, призначене за новий злочин та за невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За таких обставин, є обгрунтованими доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону, вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання у виді позбавлення волі за правилами ст. ст. 71, 72 КК України.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий злочин протягом невідбутої частини покарання при умовно-достроковому звільненні від покарання за попереднім вироком від 25 січня 2013 року, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, - апеляційний суд визнає, що визначене судом першої інстанції покарання за правилами ст. ст. 71, 72 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 та не може бути визнано явно несправедливим внаслідок м'якості.
Тому є необгрунтованою вимога прокурора в апеляційній скарзі про необхідність призначення апеляційним судом обвинуваченому більш суворого покарання у виді позбавлення волі.
Є також необгрунтованою вимога апеляційної скарги про необхідність повного скасування вироку та повторне визнання апеляційним судом винним обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину є обгрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційні скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2013 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, перевівши покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки у вид позбавлення волі на строк 1 рік та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду першої інстанції залишити залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: