№ 5-6119 сК 16
ПОСТАНОВА

14 вересня 2016 року м. Київ
Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 23 травня 2016 року,
встановив:

Засуджений звернувся з касаційною скаргою на вказані судові рішення, просить їх скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Частиною 1 ст. 387 КПК України (1960р.) передбачено, що до скарги на судові рішення, зазначені у п. 2 ст. 383 цього Кодексу, додаються копії оскаржуваних судових рішень.
Зазначену вимогу закону засудженим не виконано. До касаційної скарги не додано належним чином оформленої копії ухвали апеляційного суду, як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173. Оформлену належним чином копію ухвали апеляційного суду можна отримати в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України (1960р.) зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 цього Кодексу.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України (1960р.) касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судових рішень та доводи на її обґрунтування.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ч. 1 ст. 398 КПК України (1960р.). Відповідно до ч. 2 ст. 398 КПК України (1960р.) при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції керується статтями 370-372 цього Кодексу.
Як вбачається зі скарги, вона містить ретельний опис подій у справі з формальним посилання на підстави для скасування вироку і ухвали, проте, у порушення вимог ст. 370 КПК України (1960р.), у скарзі не зазначено, які істотні порушення кримінально-процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону допустили суди при розгляді даної справи і які можуть бути предметом касаційного розгляду, відповідно до вимог ст. 398 КПК України (1960р.).
Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповнота досудового та судового слідства, неналежна, на думку засудженого, оцінка доказів у справі, на які він посилається, як на підстави для скасування судових рішень не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, засудженим не зазначено, які саме доводи апеляційної скарги не перевірив суд апеляційної інстанції та на які з них не надав відповіді.
Згідно ч. 2 ст. 388 КПК України (1960р.) справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відмова у витребовуванні справи не перешкоджає витребовуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, визначеного статтею 386 цього Кодексу, або не пізніше одного місяця з дня одержання постанови про відмову у витребовуванні справи.
Керуючись ст. 388 КПК України від 28 грудня 1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребовуванні справи для перевірки у касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1