УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №284/246/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 187 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №286/246/16-к за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 02 червня 2016 року, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого трактористом в TOB „Зірка-Полісся", раніше не судимого, та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого механізатором у ФГ „Кавецький" села Норинці Народицького району, раніше судимого Народицьким районним судом Житомирської області 03.12.2015 року за ст. 125 ч.2 КК України на 850 грн. штрафу, судимість не погашена, -
засуджено кожного за ст. 187 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі без конфіскації належного їм майна.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений попередній особисте зобов`язання.
Строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вирішено рахувати з часу взяття їх під варту.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь держави у рівних частках 527,76 грн. процесуальних витрат на проведення судової експертизи, тобто по 263,88 грн. з кожного.
Згідно вироку суду, 21 лютого 2016 року, біля 01 години 00 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, розбивши вікно у веранді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_10 , проникли всередину будинку, де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали вимагати у ОСОБА_10 грошові кошти. В подальшому, після відмови ОСОБА_10 віддавати грошові кошти, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження потерпілої почали пошук грошових коштів в шафі та на дивані, в речах ОСОБА_10 . Під час цього, зустрівши спротив господарки будинку ОСОБА_10 . ОСОБА_8 завдав один удар кулаком правої руки їй в обличчя, а ОСОБА_7 штовхнув обома руками ОСОБА_10 в область грудей, від чого остання впала на ліжко.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 51 заподіяли потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: синця правої навколоорбітальної ділянки, синця лівої навколоорбітальної ділянки, синця спинки носа, закритого уламкового перелому кісток спинки носа без зміщення та без ознак зрощення, струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, просить змінити вирок суду, застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком. Вважає призначене йому покарання надто суворим, таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що вину свою визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся в скоєному. Звертає увагу на позитивні характеристики з місця проживання та роботи Крім того, зазначає, що потерпіла просила суд обрати йому не суворе покарання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, просить змінити вирок суду, застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком. Вважає призначене йому покарання надто суворим, таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що вину свою визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся в скоєному, відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, тяжких наслідків від злочину не настало. Вважає, що судом не враховано дані про його особу та стан його здоров`я. Крім того, зазначає, що потерпіла просила суд суворо його не карати.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, просить змінити вирок суду відносно покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , застосувати до призначеного йому покарання ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком. Вважає, що призначене йому покарання надто суворе. Вказує, що суд не врахував її думку щодо призначення обвинуваченим не суворого покарання. Зазначає, що претензій до обвинувачених не має, а ОСОБА_7 повністю відшкодував їй завдану майнову шкоду.
В запереченні на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 , яке надійшло від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , йдеться про безпідставність доводів апеляційних скарг та залишення вироку суду без зміни.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в підтримання своїх апеляційних скарг та апеляційної скарги потерпілої, потерпілої ОСОБА_10 в підтримання своєї апеляційної скарги та апеляційних скарг обвинувачених, міркування прокурора в заперечення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційних скаргах не оспорюється. Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст. 187 ч.3 КК України кваліфіковані правильно.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставиною, що обтяжує їх покарання суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Також судом враховано особи винних, їх молодий вік, сімейний стан та стан здоров`я, позитивні характеристики, роль кожного з них під час вчинення кримінального правопорушення. Судом зазначено, що ОСОБА_7 був підбурювачем та організатором злочину, приймав активну участь у його вчиненні, та штовхнув жінку похилого віку в груди, а ОСОБА_8 безжалісно вдарив жінку похилого віку та приймав активну участь у злочині, який до того ж раніше вже був засуджений за кримінальне правопорушення. Також, судом врахована і думка потерпілої ОСОБА_10 , яка просила розглядати кримінальне провадження у її відсутність, претензій до обвинувачених не має, все їм пробачила та обрати їм не суворе покарання.
Тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та даних про особи обвинувачених, вважав за можливе призначити їм покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст. 187 КК України.
З наведеним висновком місцевого суду погоджується і апеляційний суд та вважає, що підстави для застосування до призначеного покарання ст.75 КК України відсутні, а призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можна визнати несправедливим внаслідок суворості.
Наданий апеляційному суду обвинуваченим ОСОБА_8 висновок ЛКК щодо нього (а.п. 128) не може слугувати безумовною підставою для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням. Крім того, апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо вирішення питань про звільнення від покарання за станом здоров`я обвинуваченого.
Також, не може слугувати підставою для застосування ст. 75 КК України посилання потерпілої ОСОБА_10 в апеляційній скарзі про відсутність претензій до обвинувачених та відшкодування їй майнової шкоди, оскільки її думка вже була врахована місцевим судом. Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 не було завдано і цивільний позов нею не було заявлено.
Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 враховані місцевим судом при призначенні покарання обвинуваченим. Будь яких інших підстав для застосування ст. 75 КК України до призначеного обвинуваченим покарання апелянтами не наведено та з матеріалів кримінального провадження не вбачається.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим і не підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: