Дата документу Справа № 331/1050/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/1050/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/120/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кувейту, особи без громадянства, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
захисники-адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого 1-ого відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 та до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто до 15 квітня 2016 року, з одночасним визначенням розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі захисники-адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 просять вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.184 КПК України, оскільки в ньому відсутні короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, а також посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Правова кваліфікація, визначена щодо дій ОСОБА_6 , на думку захисників, є незаконною та необґрунтованою, існування ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не доведена. Крім того, апелянти зазначають, що слідчий суддя, не звернувши уваги на недоліки клопотання слідчого, своє рішення також належним чином не вмотивував, а послався лише на припущення, викладені слідчим у клопотанні.
Згідно з ухвалою, слідчий 1-ого відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором, звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що приблизно наприкінці 2014 року особа без громадянства ОСОБА_6 , яка постійно проживає в Україні з 1996 року, будучи директором ТОВ «Міжнародне агентство «Баракат» (до вересня 2015 року - ТОВ «Нью Скай»), що надає юридичні та консультаційні послуги іноземним громадянам по оформленню документів на приїзд до України, навчанню, працевлаштуванню, тимчасовому та постійному проживанню, а також оформленню громадянства, розробив злочинний план, направлений на незаконне переправлення через державний кордон України іноземних громадян із числа своїх знайомих та партнерів по комерційній діяльності, а саме: громадян ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Овду ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянина Хашимітського Королівства Йорданія ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом виготовлення їм завідомо підроблених паспортів громадян України та подальшого оформлення на їх підставі в органах Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) відповідних паспортів громадян України для виїзду за кордон, що надавало б їм право безперешкодно перетинати державний кордон України у будь-який час без оформлення віз.
Так, приблизно наприкінці 2014 року (точна дата та час досудовим слідством не встановлені), ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного плану, залучив до його виконання свого знайомого мешканця м.Запоріжжя ОСОБА_15 , за допомогою якого планував отримувати завідомо підроблені паспорти громадян України на ім`я вказаних іноземних громадян та незаконно оформлювати їм в органах ДМС України відповідні паспорти громадян України для виїзду за кордон з метою їх подальшого використання для незаконного переправлення цих осіб через державний кордон України.
Приблизно на початку 2015 року (точна дата та час досудовим слідством не встановлені) у м. Запоріжжя, ОСОБА_15 , виконуючи свою роль та взяті на себе обов`язки у спільному з ОСОБА_6 злочинному плані, направленому на незаконне переправлення іноземних громадян через державний кордон України, вступив у злочинну змову зі своїм знайомим мешканцем м. Запоріжжя ОСОБА_16 (за фактом чого здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №0000007 від 10 лютого 2016 року за ч.3 ст.358 КК України), який за грошову винагороду повинен був підроблювати паспорти громадян України на ім`я іноземних громадян, використовуючи фотокартки та справжні дані іноземців, отримані від ОСОБА_15 , які останньому для цього надавав безпосередньо ОСОБА_6 .
У подальшому, у період приблизно з квітня по липень 2015 року (точні дата та час досудовим слідством не встановлені) ОСОБА_16 , разом із мешканцем м. Запоріжжя ОСОБА_17 (за фактом чого здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №0000007 від 10 лютого 2016 року за ч.3 ст.358 КК України), використовуючи отримані від ОСОБА_15 фотокартки та справжні дані іноземців, надані останньому ОСОБА_6 , підробили паспорти громадян України на ім`я іноземних громадян.
Окрім того, у вказаний період часу (точна дата та час досудовим слідством не встановлені), в м.Запоріжжя, ОСОБА_16 особисто передав ОСОБА_18 зазначені підроблені документи громадян України на ім`я іноземців, отримавши від нього грошову винагороду у розмірі 6000 доларів США із розрахунку 1500 доларів США за кожен комплект підроблених документів на кожну особу.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, у період з 23 липня 2015 року по 21 серпня 2015 року, у м.Дніпропетровськ, ОСОБА_6 , використовуючи завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_19 нібито виданий Сакським МРВ ГУМВС України в Криму 12 вересня 1996 року, отриманий від ОСОБА_15 при невстановлених слідством обставинах, організував оформлення та отримання в ГУ ДМС України у Дніпропетровській області паспорту громадянина України для виїзду за кордон для громадянина Палестини ОСОБА_19 , з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України під виглядом громадянина України.
03 вересня 2015 року у м.Дніпропетровськ, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний з ОСОБА_15 злочинний план, використовуючи вказаний незаконно оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон, організував незаконне переправлення громадянина Палестини ОСОБА_19 через державний кордон України під виглядом громадянина України, авіарейсом №436 сполученням «Дніпропетровськ - Стамбул».
Окрім того, у період з 19 серпня 2015 року по 26 серпня 2015 року в м.Запоріжжя, ОСОБА_15 , виконуючи свої функції у спільному з ОСОБА_6 злочинному плані, направленому на незаконне переправлення вказаних іноземних громадян через державний кордон України, з метою легалізації підроблених документів на ім`я громадянина Палестини ОСОБА_12 , приховання факту їх підроблення та отримання справжніх документів, які б не викликали сумнівів, за допомогою службових осіб Ленінського РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області (за фактом чого здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №0000008 від 10 лютого 2016 року за ч.1 ст.366 КК України), організував незаконний обмін отриманого від ОСОБА_16 підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_12 нібито у зв`язку із його непридатністю до використання, та подальше незаконне отримання у даному органі нового паспорту громадянина України на ім`я даного іноземця.
01 вересня 2015 року у м.Дніїтропетровськ ОСОБА_6 , продовжуючи свою протиправну діяльність та використовуючи незаконно виданий 22 серпня 2015 року Ленінським РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області паспорт громадянина України на ім`я громадянина Палестини ОСОБА_12 , отриманий від ОСОБА_15 , організував оформлення документів на отримання відповідного паспорту громадянина України для виїзду за кордон, з метою його подальшого використання для незаконного переправлення цієї особи через державний кордон України.
Для цього, 18 вересня 2015 року з метою безпосереднього отримання вказаного паспорту для виїзду за кордон в ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_6 , з використанням одного із підроблених паспортів громадянина України, нібито виданого Сакським МРВ ГУМВС України в Криму 12 грудня 1996 року, отриманого від ОСОБА_15 , організував оформлення та видачу на ім`я останнього довіреності №1785 від імені ОСОБА_12 як громадянина України.
Однак, вказаний паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 не було оформлено, у зв`язку із виявленням факту незаконної видачі Ленінським РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області паспорту громадянина України на його ім`я.
10 лютого 2016 року до ЄРДР за №0000009 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
15 лютого 2016 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке направлено останньому поштою.
16 лютого 2016 року ОСОБА_6 затримано на підстави ухвали слідчого судді.
Заслухавши:
доповідь судді;
захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, але апеляційні вимоги змінили та просили скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не застосовувати щодо останнього будь-який інший запобіжний захід. Окрім того, зазначили, що з матеріалів провадження безпідставно виділені матеріали щодо інших осіб. Від органу досудового розслідування та суду ОСОБА_6 не ухилявся. Ухвалу слідчого судді про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду з метою вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона захисту вважає незаконною;
прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисників та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, окрім того, зазначила, що всі слідчі та процесуальні дії у даному провадженні здійснювались з дотриманням вимог закону;
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення самого підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора ОСОБА_7 , з якою узгоджено клопотання, захисника - адвоката ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_10 та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Доводи захисників в апеляційній скарзі про недоведеність обґрунтованості підозри та про невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.184 КПК України, у зв`язку з відсутністю у клопотанні викладу фактичних обставин правопорушення та інших необхідних відомостей, а також доводи про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними та передчасними, з огляду на наступне.

В клопотанні слідчого викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та містяться інші відомості, передбачені ст.184 КПК України, в т.ч. зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, з наведенням належного обґрунтування, та вказано, чому слідчий та прокурор вважають, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, доданими до клопотання, а саме:
документами щодо проведення обшуків за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ; в офісних приміщеннях підконтрольних йому підприємств, його особистого автомобілю, за місцем проживання ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , у Ленінському РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області; документами, вилученими в ході тимчасового доступу в ГУДМС України в Дніпропетровській області та Запорізькій області; документами, вилученими в ході тимчасового доступу у приватного нотаріуса ОСОБА_21 ; документами вилученими в ході тимчасового доступу у СУ ГУ НП у Харківській області; в ході тимчасового доступу у ПрАТ «Київстар» і ТОВ «ТриМоб»; протоколом тимчасового доступу до електронної поштової скриньки, яку використовував ОСОБА_22 , протоколами огляду предметів і документів; показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; протоколами впізнання за фотокартками ОСОБА_6 свідками ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 ; висновками ДМС України щодо незаконності документування паспортами громадян України громадян Палестини Бакера ОСОБА_23 і ОСОБА_12 та їх анулювання; документами, отриманими з МЗС України та Державної прикордонної служби України; протоколами, складеними за результатами проведення негласних (розшукових) дій.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків,
передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше він судимий за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, на цей час знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, є особою без громадянства.
Слідчий суддя цілком обґрунтовано зазначив, що оскільки підозрюваний ОСОБА_6 є особою без громадянства, засновником підприємств, які здійснюють, зокрема міжнародне співробітництво, крім того, слідчим та прокурором надані відомості, які свідчать про те, що ОСОБА_6 ухилявся від явки до слідчого та вживав заходів для оформлення документів для виїзду за межі України, існує ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Слідчим та прокурором також доведено, що існує в т.ч. ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Окрім того, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею обґрунтовано та з дотриманням вимог ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави та визначено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, які покладаються на підозрюваного у разі внесення застави.
Своє рішення слідчий суддя належним чином вмотивував.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисників-адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про відсутність законних підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спростовуються відомостями, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисників-адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого 1-ого відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 та до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4