Справа № 583/751/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000160 від 17.02.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотінь Сумського району Сумської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого підсобним робітником виробничої дільниці № 3 ПСП «Комишанське», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в. АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-01.10.2015 року Лебединським районний судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ст.. 69 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням з його заробітку 10 % в прибуток держави,

за ч. 2 ст. 389 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Лебединського районного суду Сумської області від 01.10.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України з приміненням ст.. 69 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням з його заробітку 10 % в прибуток держави, на шлях виправлення не став і вчинив злочин, а саме ухилення від відбування виправних робіт особою, засудженою до цього покарання. ОСОБА_4 з 16.11.2015 р. знаходиться на обліку в Охтирському міжрайонному відділі кримінально-виконавчої інспекції. 19.11.2015 р. ОСОБА_4 під особистий підпис було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України в разі його ухилення від відбування виправних робіт. ОСОБА_4 також було ознайомлено з обов`язками, передбаченими ч. 6 ст. 41 КВК України, а саме: додержуватися встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Однак ОСОБА_4 , маючи реальну можливість відбувати покарання у виді виправних робіт, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, ухилився від відбування виправних робіт, а саме: 16.12.2015 р. о 19.00 год. ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 ображав нецензурною лайкою та безпричинно чіплявся до гр. ОСОБА_5 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 173 КУпАП. 18.12.2015 р. постановою Охтирського міськрайонного суду на ОСОБА_4 за вчинення даного правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді 60 год. громадських робіт. 08.01.2016 р. о 20.00 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ображав її нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 15.01.2016 р. постановою Охтирського міськрайонного суду на ОСОБА_4 за вчинення даного правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді 40 год. громадських робіт.
Відповідно до ч.6 ст. 46 КВК України ухиленням засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт є: невиконання встановлених обов`язків; порушення порядку та умов відбування покарання; вчинення проступку, за який його було притягнуто до адміністративної відповідальності; допущення більше двох разів протягом місяця прогулів, а також більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця або поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Таким чином, ОСОБА_4 будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у вигляді виправних робіт та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, маючи реальну можливість відбувати покарання у вигляді виправних робіт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно, з метою ухилення від відбування покарання, вчинив адміністративні правопорушення, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності, чим ухилився від відбування покарання у вигляді виправних робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що він вироком Лебединського районного суду був засуджений за ч.2 ст.186, 69 КК України до покарання у виді 2 років виправних робіт з відрахуванням з його заробітку 10 % в прибуток держави. Після постановлення вироку його ( ОСОБА_4 ) викликали в Кримінально-виконавчу інспекцію в каб. № 41 Охтирського МРВ, де йому під його особистий підпис роз`яснили порядок та умови відбування покарання, роз`яснили, щоб він не вчиняв правопорушень, не зловживав спиртними напоями, не ходив на роботу в стані сп`яніння, приходив на відмітку в Охтирський МРВ. Виправні роботи він відбував, працюючи підсобним робітником в ПСП «Комишанське». В період відбування покарання у виді виправних робіт він ( ОСОБА_4 ) двічі притягувався до адміністративної відповідальності: 18.12.2015 року постановою Охтирського суду за ст.. 173 КУпАП на нього накладено стягнення у виді 60 годин громадських робіт, дане стягнення він відбув. Після винесення даної постанови працівники кримінально-виконавчої інспекції попередили його про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування виправних робіт. Крім того, 15.01.2016 року постановою Охтирського суду його притягнуто було до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до 40 год. громадських робіт, які на даний час він відбуває. Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, що свідчить про те, що він правильно розуміє фактичні обставини справи, підстав для сумніву щодо добровільності його позиції у суду немає.

Заслухавши думку учасників судового розгляду: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , які не оспорюють фактичних обставин справи, суд згідно ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого.

За таких обставин суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України за обставин, викладених у вироку при формулюванні обвинувачення, є доведеною.

Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, так як він вчинив ухилення від відбування виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що тяжких наслідків не настало, ступінь його вини, враховує особу винного, який раніше судимий, на обліку у псих і наркодиспансері не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням вказаних вище обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі.

Згідно довідки Охтирського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції № 429 від 15.03.2016 р. - ОСОБА_4 засуджений 01.10.2015 року вироком Лебединського районного суду за ч.2 ст. 186, 69 КК України до 2 років виправних робіт з утриманням 10 % із заробітку щомісячно в прибуток держави, станом на 15.03.2016 р. відбув із призначеного строку покарання 3 місяці, залишилось відбути 21 місяць.

З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Лебединського районного суду Сумської області від 01.10.2015 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, суд вважає за необхідне згідно ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням правил, визначених у ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи з такого співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають три дні виправних робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу суд вважає за можливе не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.389 КК України та призначити йому покарання в виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 01.10.2015 року за правилами ч. 1 ст. 72 КК України у виді 1 місяця обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття і постановки обвинуваченого на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1