Справа №278/1988/16-к
УХВАЛА

03 листопада 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК) ,-

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається наведене кримінальне провадження. 06.11.2016 спливає строк тримання під вартою ОСОБА_4 .
Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) незалежно від наявності відповідного клопотання суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.
Прокурор вважав за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою. Свою позицію обґрунтував тяжкістю інкримінованого обвинуваченому злочину щодо двох осіб; переховуванням ОСОБА_4 від органів слідства та перебування його у розшуку; вчинення інкримінованого злочину під час іспитового строку; наявністю ризиків про продовження обвинуваченим вчинення злочинів, тиску на потерпілого ОСОБА_6 з метою помсти за надання свідчень проти нього тощо.
Сторона захисту просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання. Мотивуючи це тим, що підстави, за яких ОСОБА_4 обирався найсуворіший запобіжний захід слідчим суддею та судом, зникли. Так ОСОБА_4 не може вплинути ані на свідків, ані на потерпілих, які допитані судом; долучення до справи речових доказів унеможливлює їх знищення та приховування ОСОБА_4 . Окрім цього потерпілі претензій до обвинуваченого не мають взагалі, а ОСОБА_7 навіть просив суд звільнити обвинуваченого з-під варти; ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, як от: постійне місце проживання у цивільному шлюбі із ОСОБА_8 , яка на даний час є вагітною та потребує матеріальної підтримки від обвинуваченого; ведення з нею спільного господарства до затримання; підозра у вчинення висунутого ОСОБА_4 злочину є недостатньо обґрунтованою, з огляду на обставини справи і позицію потерпілих; З урахуванням презумпції невинуватості особи, факт вчинення ОСОБА_4 під час іспитового строку інкримінованого йому злочину не доведений. ОСОБА_4 підтримав доводи захисника та додав, що жодних намірів ухилятись від явки до суду чи будь-яким іншим чином перешкоджати правосуддю він не має.
Згідно зі статтею 183 КПК тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу.Статтею 194 КПК зобов`язано суд встановити, чи доведено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК, і на які вказує, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризикам.

Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Такі вимоги кореспондуються із пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.
Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі "Харченко проти України" при розгляді питання продовження строку тримання під вартою існування лише обґрунтованої підозри у вчиненні злочину перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою та обов`язково розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Частина 2 статті 194 КПК також зобов`язує суд постановити ухвалу про відмову в обранні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті. До того ж частиною 4 статті 194 КПК передбачено, що в разі не доведення прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід.
З огляду на те, що свідки і потерпілі по справі допитані, розгляд справи добігає кінця, відсутність претензій у потерпілих до ОСОБА_4 , ураховуючи не доведення прокурором обставин існування ризиків, за яких ОСОБА_4 має бути продовжений найсуворіший запобіжний захід, беручи до уваги запевнення ОСОБА_4 про відсутність у нього наміру ухилятись від явки до суду, наявність у нього місця проживання, вагітної цивільної дружини, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт, що, на думку суду, забезпечить достатній рівень виконання останнім своїх обов`язків.

Керуючись статтями 176-178, 183, 331 КПК, суд ,
УХВАЛИВ:
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 діб, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 з 22 години до 06 години наступної доби.
Строк запобіжного заходу рахувати з 03.11.2016 до 01.01.2017.
Копію ухвали направити до Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області для виконання в частині запобіжного заходу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1