Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
21 вересня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313, щодо
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, працюючого лісником Березнівського спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу «Арголіс», раніше судимого: 1.10.2014 року Березнівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.296 КК України з призначеним покаранням у виді штрафу у розмірі 8500 гривень, який був сплачений 8.04.2016 року; 8.04.2016 року Березнівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.389 КК України з призначеним покаранням у виді обмеження волі з іспитовим строком згідно ст.75 КК України терміном 1 /один/ рік,
обвинуваченого за ч. 1 ст.125 КК України,
на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року, з участю:
прокурора - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, або 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до вказаного покарання приєднано невідбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 8 квітня 2016 року у виді 1 /одного/ року обмеження волі з іспитовим строком 1 /один/ рік, яке необхідно виконувати самостійно.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , 14 червня 2015 року близько 17 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в ході бійки з ОСОБА_8 , що мала місце неподалік с.Острів Радивилівського району Рівненської області, перебуваючи поряд з ОСОБА_9 , яка з метою припинення побиття ОСОБА_8 підійшла до нього і стала перед ним, взявши її руками за правий лікоть та ліве плече, застосувавши фізичну силу, відштовхнув її в сторону, чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді синців правого ліктя та лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Суд визнав ОСОБА_6 винним за ч.1 ст.125 КК України, в умисному спричиненні потерпілій легкого тілесного ушкодження.
Не погодившись з вироком суду прокурор ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному злочині, просить оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання змінити: виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України; вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень; вирок Березнівського районного суду від 8.04.2016 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.389 КК України, яким його засуджено до 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 /один/ рік виконувати самостійно; в решті вирок суду залишити без змін.

Вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за який він засуджений Березнівським районним судом до покарання у виді штрафу, до ухвалення цим же судом вироку 8.04.2016 року, за яким він засуджений за ч.1 ст.389 КК України до обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, то застосування принципів поглинення покарання за новий злочин і за злочин учинений ОСОБА_6 8.04.2016 року не допускається. Запевняє, що наведені вироки суду повинні виконуватися самостійно.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_7 який підтримав подану прокурором ОСОБА_5 апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, котрий не заперечив проти поданої прокурором апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За встановлених судом фактичних обставин справи дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні та не заперечується у поданій прокурором апеляційній скарзі.
Однак, як видно з вироку, при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходячи з положень ч.4 ст.70 КК України невірно застосував принцип приєднання призначеного за вироком від 8.04.2016 року покарання.
Так, вироком Березнівського районного суду від 8.04.2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.389 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком -1 рік.

12.07.2016 року Березнівським районним судом ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 850 гривень, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України та приєднанням покарання за вироком Березнівського районного суду від 8.04.2016 року.

Тобто, вироком Березнівського районного суду від 12 липня 2016 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 850 гривень за кримінальне правопорушення, яке він вчинив 14 червня 2015 року, тобто до постановлення вироку Березнівського районного суду від 8.04.2016 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за злочин, передбачений ч.1 ст.389 КК України, на 1 рік обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням його від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила інший злочин до постановлення вироку в першій справі, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, судом першої інстанції було застосовано закон, який не підлягав застосуванню, оскільки застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань за новий злочин та за злочин згідно вироку Березнівського районного суду від 8.04.2016 року не допускається, вказані покарання повинні виконуватись самостійно.
Відповідно до ч.4 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 413 КПК України встановлено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Беручи до уваги вищенаведені доводи, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України в частині призначеного та остаточного покарання.

Керуючись ст.ст.376, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Березнівського районного суду від 12 липня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду щодо призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

В решті вирок Березнівського районного суду від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
_____________ ______________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3