АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7455/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/128/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26 серпня 2016 року про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою,-
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції у Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного за ч.3 ст. 190 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обрано йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і визначено розмір застави в сумі 500 000 грн.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання старшого слідчого, виходив з того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, та те, що дане правопорушення є тяжким злочином, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, наявність інформації з УКП ГУНП в Тернопільській області про те, що ОСОБА_8 має намір переховуватись від органів досудового розслідування і суду та існує ризик впливу підозрюваного на потерпілих і свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати і ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.
Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною. Стверджує, що жодними доказами не доведено причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину та що органи слідства визначили розмір заявленої матеріальної шкоди виключно по заяві потерпілої ОСОБА_10 без будь-якої перевірки цих даних або їх підтвердження. Зазначає, що в ухвалі слідчого судді безпідставно вказано, що ОСОБА_8 має намір переховуватись від слідства, оскільки він ніколи не переховувався, має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми, працює.

Вказує, що в матеріалах провадження не міститься і прокурором та слідчим не надано доказів того, що ОСОБА_8 може чинити тиск на потерпілих чи свідків. Одночасно зазначає, що суд першої інстанції всупереч позиції Європейського суду з прав людини, безпідставно визнав, що підозрюваний може продовжувати вчиняти інші злочини.
Вказує, що визначаючи розмір застави, суд порушив вимоги КПК України, оскільки не врахував майновий та сімейний стан підозрюваного, і визначив розмір застави, який є непомірним для підозрюваного, що підтверджується відомостями, зазначеними у його деклараціях за останні 2 роки, з яких вбачається, що жодних прибутків від підприємницької діяльності ОСОБА_8 отримано не було.
Виявлені грошові кошти в помешканні підозрюваного йому не належать, а є власністю його дітей та матері його дружини, яка проживає з ними спільно. Наголошує, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, так як перед початком розгляду клопотання слідчого ним не було з`ясовано чи є якісь клопотання у сторін кримінального провадження, не роз`яснено право сторін на аудіофіксацію судового розгляду, при постановленні ухвали слідчий суддя, вийшов за межі судового розгляду, відмовивши у клопотанні захисника про визнання недопустимими доказами протоколів допиту свідків, оскільки захисником таке клопотання в ході судового розгляду не заявлялось.
Заслухавши суддю доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просять ухвалу слідчого судді скасувати і ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, міркування прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких міркувань.

Згідно клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та долучених до нього копій матеріалів кримінального провадження, наданих суду, вбачається, що у березні 2016 року в ОСОБА_8 , який вступив у злочинну змову з іншими особами, перебуваючи в м. Києві, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період з березня по 23 серпня 2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Києві, шляхом обману, разом з іншими особами заволоділи коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у великих розмірах на загальну суму 224500 гривень, без мети повернення.

Крім того ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Києві, шляхом обману, разом з іншими особами заволоділи коштами ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 на загальну суму 546610 гривень, без мети повернення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину ґрунтується на даних, які містяться в матеріалах, наданих слідчим суду першої інстанції, зокрема:
-в рапорті о/у УКП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_33 старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області майору поліції ОСОБА_34 , згідно яких в ході здійснення оперативних заходів у кримінальному провадженні №0002395 встановлено, що ОСОБА_8 особисто, за допомогою мобільного телефону, здійснював керівництво групою підпорядкованих йому осіб, а саме ОСОБА_35 ОСОБА_36 , які за вказівкою ОСОБА_8 зобов`язані були підшуковувати кожного тижня нових осіб, які безпосередньо здійснювали зняття в відділеннях банків та поштових відділеннях коштів, отриманих внаслідок шахрайства та передавати в подальшому ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , а ті, в свою чергу, передавали вказані кошти ОСОБА_8 (а. 71);

-в протоколі допиту свідка ОСОБА_36 від 23.08.2016 року про те, що в середині червня 2016 року він познайомився з чоловіком, який назвався ОСОБА_39 і фотографію якого з двома дітьми було виявлено при огляді належного йому, ОСОБА_37 мобільного телефону, який запропонував йому роботу знімати грошові кошти з банкоматів та у відділеннях банків, які приходять на рахунок благодійного фонду, в якому він працює, на що останній погодився і залучив до цієї роботи ОСОБА_40 , який знімав гроші, передавав йому, а він чоловікові, який назвався при знайомстві з ним ОСОБА_39 . В середньому в день ОСОБА_41 знімав з рахунків гроші в сумі близько 100 000 грн. які передавав йому, а він ОСОБА_42 , який в кінці тижня видав йому зарплату в сумі 0,3% від загальної тижневої суми, а Рубану 0,7% від тижневої суми (а. 64);

Від ОСОБА_43 він дізнався, що вказані грошові кошти здобуваються шахрайським способом(а. 64-66);

-в протоколі огляду речей, виявлених під час обшуку автомобіля марки Ford Fiesta д.н.з НОМЕР_1 , згідно яких в ході огляду мобільного телефону марки OHT F 0001 IMEI1: НОМЕР_2 , з карткою оператора мобільного зв`язку Лайфселл та його розблокуванні встановлено, що на фотографії, яка знаходиться у папці Галерея вищевказаного мобільного телефону зображальний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та що при пред`явленні даної фотографії ОСОБА_44 повідомив, що на ній знаходиться чоловік на ім`я ОСОБА_45 , якому осатаній передавав грошові кошти отримані злочинним шляхом (а. 80-81);

-протоколах обшуку та огляду документів, вилучених в ОСОБА_8 в ході обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , з яких вбачається, що по місцю його проживання виявлено банківські картки, сім-карти, упаковки від стартових пакетів мобільних телефонів, аркуші паперу формату А4 на яких надруковані списки прізвищ, осіб та їх телефонів, в ході огляду яких встановлено, що в списка осіб, зазначених у них, вказано прізвище та номера мобільних телефонів ОСОБА_16 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , які є потерпілими у кримінальному провадженні №0002395 від 7 квітня 2016 року. (а 7,10,30-32,75-79,80-81);

Крім того, підозра ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину обґрунтовується показаннями інших свідків, об`єктивними даними протоколів обшуків та оглядів речей і документів.

Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість придавленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину колегії суддів, вважає надуманими.
Щодо доводів захисника про недопустимість про врахування показань свідків ОСОБА_49 , ОСОБА_50 і ОСОБА_51 у зв`язку з тим, що ці особи в порядку ст.214 КПК України повідомили прокуратуру про вчинення на них тиску правоохоронними органами, то слідчий суддя вірно оцінив повідомлення цих осіб як такі, що підлягають перевірці органами прокуратури з прийняттям відповідних процесуальних рішень у встановленому процесуальним законом порядку.

Враховуючи наведені обставини і характер вчиненого правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризика, а саме, що перебуваючи на волі підозрюваний буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином які зазначенні в ухвалі слідчого судді.

Встановлено, що підозрюваний намагався виготовити для себе та членів сім`ї закордонний паспорт, а також він особисто знайомий з частиною допитаних у кримінальному провадженні свідків і тривалий час мав доступ до персональних даних потерпілих, а тому, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на цих осіб, що негативно позначиться на проведенні досудового розслідування, яке тільки розпочалось.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки наведених ризиків не спростовують.
Оцінюючи доводи захисту про неправомірність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя крім даних про особу підозрюваного обгрунтовано врахував доводи клопотання слідчого та конкретні обставини справи, а саме: що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб тяжкого злочину, який виразився у заволодінні у великих розмірах шляхом обману коштами громадян похилого віку, які проживають на пенсію і були втрачені потерпілими внаслідок шахрайських дій.
На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1999 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.
Крім того, колегія суддів вважає, що доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої підозри і відсутність передбачених ст.177 КПК України ризиків, містять істотні суперечності. Як слідує з апеляційної скарги, наводячи вказані доводи, захисник вважає наявними підстави для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в той час як згідно ч.4 ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за доведеності обгрунтованої підозри та ризиків, для запобігання яким він обирається.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, колегія суддів приходить до переконання, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і відповідає вимогам закону та судової практики, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.
Слідчий суддя, одночасно з застосуванням стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також визначив заставу, вірно врахував об`єктивні обставин цього кримінального правопорушення, яким багатьом потерпілим заподіяно майнову шкоду у великому розмірі, характер участі підозрюваного в ньому, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави у розмірі, що перевищує передбачені п.2 ч.5 ст. 182 КПК України межі.
Беручи до уваги конкретні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , спосіб його вчинення, кількість потерпілих та розміри заподіяної шкоди, колегія суддів приходить до переконання, що менший розмір застави, ніж визначений оскаржуваною ухвалою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги захисника про непомірність встановленої застави для підозрюваного колегія суддів оцінює критично.
Так, зі змісту апеляційної скарги слідує, що вказані доводи захисник мотивує тим, що підозрюваний останні два роки не отримував жодного доходу від своєї підприємницької діяльності і матеріальний стан не дозволяє внести визначену слідчим суддею заставу, що суперечить встановленим органами досудовго розслідування об`єктивним даним, згідно яких по місцю проживання ОСОБА_8 було виявлено значні суми коштів, а також встановлено, що йому передавались здобуті в результаті шахрайських дій грошові кошти у великих розмірах.
Доводи захисника про те, що виявлені у квартирі ОСОБА_8 грошові кошти належать не йому, нічим не підтверджені.
Також доводи захисника про істотні порушення слідчим суддею вимог закону щодо розгляду клопотань сторін, роз`яснення прав підозрюваному та фіксації судового засідання не грунтуються на матеріалах справи.
Так, з журналу судового засідання слідує, що на початку судового розгляду підозрюваному було роз`яснено його процесуальні права згідно ст.193 КПК України, після чого суддя задовольнив клопотання захисника про долучення до матеріалів справи його письмових заперечень. Крім того, слідчим суддею було задоволено клопотання представників засобів масової інформації про здійснення аудіовідеофіксації процесу.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, ґрунтується на всебічному дослідженні наданих суду матеріалів провадження, з урахуванням як тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , так і конкретних обставин його вчинення, а тому не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 176-178,183,184,194,404,407 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2