Справа №635/7124/16-к
Провадження №1-кп/635/688/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який не має судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 05 серпня 2016 року о 23 годині 45 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Пушкінській в с. Липці Харківського району Харківської області зі швидкістю 40 км/год по своїй смузі для руху з боку м. Харкова в бік с. Липці, знаходячись неподалік будинку №31 зазначеної вулиці, грубо порушив вимоги п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

п. 12.3- «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

Порушення ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України виразилося в тому, що він, при виникненні небезпеки для руху, а саме пішохода ОСОБА_3 , який рухався про проїжджій частині дороги в попутному із зазначеним автомобілем напрямку і якого водій ОСОБА_4 об`єктивно був спроможний виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки свого автомобіля та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив наїзд на пішохода.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , пішоходу ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з наявністю пластинчатої субдуральної гематоми обох гемісфер головного мозку, кровотечі з лівого слухового проходу, забитої рани потиличної області, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, закритий уламковий перелом діалізів великогомілкової і малогомілкової кісток в середній третині зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, множинні рвані рани правої стопи, які відносяться до ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, множинні садна лівого передпліччя, які належать до ушкоджень легкого ступеня тяжкості..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час здійснення судового провадження, обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та просив закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив закрити кримінальне провадженні у відношенні ОСОБА_4 та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із примиренням з потерпілим, та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, конкретних обставин вчинення злочину, необережної форми вини, особи винного, який не має судимості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, а також думку потерпілого ОСОБА_3 , який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В ході судового розгляду судом встановлено, що примирення між обвинуваченим та потерпілим є результатом вільного волевиявлення останнього, вказане рішення ним прийняте без будь-якого впливу, завдану потерпілому матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував у повному обсязі.

Положення ст. 46 КПК України мають імперативний (обов`язковий) характер.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив закрити кримінальне провадження з підстави звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим з нереабілітуючої підстави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.. 286 КК України закрити у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.. 286 КК України.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення .

Головуючий суддя