АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1361/2016 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
якого визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_12 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 06 травня 2016 року ОСОБА_9 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , у виді тримання під вартою скасовано, звільнено з під варти в залі суду.

По справі вирішено питання щодо стягнення грошових коштів в дохід держави та щодо речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2016 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, апелянт посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, коли висновок суду не підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні та у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали вирок Дніпровського районного суду м. Києва законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за наступних обставин.
15 вересня 2013 року, ОСОБА_9 , приблизно о 16 годині 00 хвилин, за попередньою домовленістю зі своєю знайомою ОСОБА_13 , прийшов за місцем тимчасового проживання останньої, до квартири АДРЕСА_2 , де вступив з ОСОБА_13 у статевий зв`язок.

Під час статевих відносин ОСОБА_9 роздратувала поведінка ОСОБА_13 , у зв`язку з чим, в цей же день, приблизно о 16 годині 30 хвилин, на грунті особистих неприязних відносин до потерпілої, у ОСОБА_9 раптово виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, з особливою жорстокістю, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_13 , наніс останній численні удари по обличчю, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках. Після цього, ОСОБА_9 керуючись єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_13 , схопив із тумбочки невстановлений предмет, що має колючо-ріжучу властивість, та став наносити потерпілій велику кількість ударів невстановленим предметом в різні частини тіла, при цьому, передбачав настання смерті останньої, свідомо допускав та бажав цього.

В подальшому, ОСОБА_9 , впевнившись, що ОСОБА_13 не подає ознак життя, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним особливо тяжке кримінальне правопорушення, знаходячись у квартирі, де тимчасово проживала ОСОБА_13 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , зібрав свої речі та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Згідно висновку експерта № 2357/2 від 20.12.2013 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено наступні ушкодження: множинні синці та садна на обличчі, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках, переломи щитоподібного хряща; множинні колоті (округлої форми з осадненими краями) поранення тіла: на передній поверхні шиї - в кількості чотирнадцяти, де походу ушкоджується шкіра, підшкірно-жирова клітковина та м`язи; в ділянці грудей та спини - в кількості сорока п`яти з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, вісцеральної плеври, 6 ребра праворуч, міжреберні м`язи ліворуч та праворуч, лівий купол діафрагми, ліва та права легені; в ділянці живота та попереку - в кількості двадцяти семи де ушкоджується шкіра, підшкірно-жирова клітковина та очеревина; на верхніх кінцівках - п`ять, на нижніх кінцівках - одне де ушкоджується шкіра, підшкірно-жирова клітковина та м`язи; множинні різані (з відносно рівними краями, гострими кінцями, де їх довжина перевищує глибину) поранення на верхніх кінцівках, в кількості 3 штук та 1 різана рана в ділянці грудей; одна різана рана шиї з рівними краями та додатковими надрізами на кінцях з ушкодженням трахеї, правої та лівої долей щитоподібної залози, сонної артерії та яремної вени; множинні колото-різані (з відносно рівними краями, та гострими кінцями) поранення шиї з ушкодженням стравоходу та надгортанника.

Смерть ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від множинних колотих, колото-різаних та різаних поранень тіла з ушкодженням внутрішніх органів і розвитком крововтрати.

Виявлені при судово-медичному дослідженні тілесні ушкодження є прижиттєвими і утворились незадовго до настання смерті. Виявлені множинні садна та синці на голові, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках утворились від дії тупих предметів і мають ознаки легкого тілесного ушкодження по критерію тривалості розладу здоров`я. Виявлені колоті, колото-різані та різанні поранення тіла в своїй сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя. Колоті поранення утворились від дії предмету якому притаманні колючі властивості. Колото-різані поранення утворились від дії гострого предмету, якому притаманні колото-різанні властивості. Різані поранення утворились від дії гострого предмету якому притаманні ріжучі властивості. Виявлені при судово-медичному дослідженні переломи щитоподібного хряща утворились від дії тупого предмету та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, за нормами ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Тільки таке рішення, що відповідає всім вимогам закону, здатне забезпечити досягнення завдань правосуддя та захистити права і законні інтереси усіх учасників процесу.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 встановлено, що вирок суду, постановлений відносно нього, не відповідає вимогам законності.

Як вбачається матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду судом першої інстанції, ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 115 КК України та виправдано його у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст. 347 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
В той же час, як вбачається з вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2016 року, судом першої інстанції вказані вимоги не дотримані.
Так, суд першої інстанції протокол слідчого експерименту від 27.09.2013 року, проведеного за участі ОСОБА_9 визнав недопустимим доказом.
При цьому, в порушення вимог ст. 94 КПК України, не виклав та не обґрунтував чому саме прийшов до такого висновку, та вказав, що під час проведення даного слідчого експерименту на обвинуваченого ОСОБА_9 чинився тиск, та під час слідчої дії не було досягнуто мету, встановлену ч.1, ст. 240 КПК України.
Разом з тим, судом першої інстанції не було допитано ні слідчого, який проводив даний слідчий експеримент ні понятих, які були присутні під час його проведення.
Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий експеримент, 27.09.2016 року зафіксований на відео та вказаний диск міститься в матеріалах провадження. Вказаний сд- диск був предметом дослідження в суді першої інстанції, при цьому, в обґрунтування визнання протоколу слідчого експерименту від 27.09.2016 року, суд першої інстанції належним чином його не спростував.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про визнання протоколу слідчого експерименту від 27.09.2016 недопустимим доказом, є передчасними.
Крім цього, відповідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.
Згідно положень ч.4 ст.107, ст.108 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження та ведення журналу судового засідання є обов`язковим.

В той же час, як вбачається з матеріалів судового провадження, у порушення вимог ст.108, ч.4 ст.107 КПК України відсутні журнали судових засідань від 30.10.2015 року та 11.02.2016 року, а вказані судові засідання не фіксувалися технічними засобами, а лише секретарем судового засідання складені довідки про те, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_9 знято у зв`язку з неявкою захисника, та за клопотанням прокурора, відповідно.

Вказане, згідно п.7 ч.2 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і відповідно до положень ч.1 ст.415 КПК України є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до того, що судом під час постановлення вироку щодо ОСОБА_9 не було належним чином дотримано вимог щодо законності судового рішення.
Зазначені вище порушення вимог закону, відповідно до вимог ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне судове рішення, як це передбачено ст. 370 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вимушена ухвалити у цій справі найприйнятніше рішення: скасувати оскаржений вирок, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Крім того, під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, ретельно з використанням усіх процесуальних можливостей розглянути доводи, викладені в апеляційній скарзі, і, дотримуючись вимог КПК України, прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 376 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 06 травня 2016 року, яким ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст.115 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4