Справа № 203/3054/16-к
Провадження № 1-кп/0203/332/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000559 від 14 липня 2015 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 409 ч.3 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 пройшов військову підготовку при Національному гірничому університеті у 2006 році за спеціальністю командир танкового взводу НОМЕР_1 , прийняв 23 липня 2006 року військову присягу, перебуває в запасі збройних сил України у військовому званні молодшого лейтенанта, був поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобвязаний. 10 червня 2014 року, військовозобов`язаний ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресо:ю: АДРЕСА_3 , для проходження медичного огляду. За рішенням військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період-період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств установ, організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» з 5 березня 2015 року в Україні діє особливий період.

Наказом №198 від 08 липня 2015 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період у складі команд №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 » згідно поіменного списку молодший лейтенант ОСОБА_5 включений до списку на відправлення. Відповідно до п.п.4 п.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу. За наведених обставин, молодший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 11, 16 Статусу внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

08 липня 2015 року молодший лейтенант запасу ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для подальшого відправлення до навчального центру, який розташований у АДРЕСА_4 , у складі команди НОМЕР_2 для проходження військової служби. Того ж дня, 08 липня 2015 року, приблизно о 16 годині, молодшому лейтенанту ОСОБА_5 був доведений наказ про зарахування та направлення його до складу команди НОМЕР_2 до навчального центру, який розташований у АДРЕСА_4 , але останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на збірному пункті ІНФОРМАЦІЯ_4 , який дислокується за адресою АДРЕСА_5 , відкрито відмовився вибути до навчального центру у АДРЕСА_4 у складі команди НОМЕР_2 , тобто заявив про своє небажання нести військову службу, після чого залишив територію ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснивши суду, що 08.07.2015 року він прибув до Дніпропетровського ОВК, де йому надали документ, а саме перелік людей на відправлення. У зв`язку з тим, що документ йому був не зрозумілий і не було на його прохання роз`яснено зміст вказаного документу, призначення вказаного документу і навіщо його потрібно підписувати, він відмовився від його підписання, однак, самостійно військовий комісаріат він не залишав, оскільки його відвезли до м. Павлоград на тому ж транспорті, на якому доставляла до Дніпропетровського ОВК. Від проходження служби не відмовлявся. В судовому засіданні 27.09.2016 року ОСОБА_5 заявив, що він визнає свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, але скористувався ст.63 Конституції України, та відмовився від дачі пояснень щодо зміни свого ставлення до інкримінованого діяння.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 спочатку не визнав вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а потім визнав вину у повному обсязі, його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується:

?показаннями свідка ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 . В 2015 році під час мобілізації до Дніпропетровського ОВК у супроводі працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 привезли військовозобов`язаного ОСОБА_5 .. Військовозобов`язаним особа вважається з моменту постановки печатки у військовому білеті. ОСОБА_5 підписав повістку, з того моменту проставляється печатка, він був заформований в команду, йому була доведена назва команди. Обвинувачений відмовився підписувати документ, що засвідчував його присутність, зміст документу обвинуваченому доводили, було повідомлено, що він повинен розписатися за перебування на пропускному пункті збору Дніпропетровського ОВК. Вказаний список є внутрішнім розпорядженням Дніпропетровського ОВК. ЇЇ задача була доставити обвинуваченого до м. Львів. ОСОБА_5 повинен був поставити підпис у списку, чим підтвердити свою наявність на пункті збору. Про це вона потім повинна довести обласному комісару. Як вона пам`ятає, обвинувачений казав, що він передумав їхати. Після чого вона зателефонували представнику Павлоградського ОМВК, та повідомила, що обвинувачений не бажає проходити військову службу. Після чого, представник Павлоградського ОМВК обвинуваченого забрали та його було виключено із списку.

?Показаннями свідка ОСОБА_7 який суду пояснив, що при проходженні служби в Павлоградському ОМВК намагалися неодноразово призвати при частковій мобілізації ОСОБА_5 , на що обвинувачений неодноразово відмовлявся. У 2015 році, він разом із офіцером ОСОБА_8 доставили на машині обвинуваченого для подальшого проходження служби в обласний збірний пункт, де в іменних списках обвинувачений проходив як призваний. Через деякий час зателефонували представники з Дніпропетровського ОВК та повідомили, що обвинувачений відмовляється від проходження служби (від призову). Повернувшись до Дніпропетровського ОВК, з обвинуваченим проводилася бесіда з приводу його відмови від відбуття у складі команди до військової частини, конкретної причини при цьому обвинувачений не повідомив, пояснення його було таке: «мене попросили поставити підпис, про те, що я зарахований до цієї команди, я від підпису відмовився і їхати туди не буду». Про відмову від призову було складено акт. Обвинуваченого ОСОБА_5 було доставлено до м. Павлоград.

?Показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду повідомив, що познайомився з обвинуваченим при обставинах, коли їхав по своїх справах в Дніпропетровськ. На час подій він був представником з воєнкомату з якого привозили обвинуваченого до Дніпропетровського ОВК. Він, разом із офіцером, який супроводжував ОСОБА_10 до обласного воєнкомата їхав у Дніпропетровськ по своїх справах. Через деякий час, на виїзді з м. Дніпропетровська, їм зателефонували з Дніпропетровського ОВК та повідомили, що людина відмовляється ставити підпис в будь-яких документах, відмовляється їхати для проходження військової служби, однак, що це був за документ він сказати не може, оскільки його служба не відноситься до офіцерської, і він у своїй роботі використовує інші документи. Зі слів офіцерів, йому відомо, якщо особа не поставить підпис в даному документі, вони не мають право відправляти його далі на учбові збори в учбову частину. Повернувшись до Дніпропетровського ОВК, він щоб не залишатися в машині,разом з іншими офіцерами також пішов до Дніпропетровського ОВК,дізнатися про те, що сталося. В ході бесіди, обвинувачений нічого не казав, на запитання мовчки кивав головою. Він був свідком того, що обвинувачений не ставив підпис, про що було складено акт, про те, що в присутності трьох свідків, обвинувачений відмовився ставити підпис, підписано підполковником ОСОБА_11 , офіцером жінкою ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ним. При складання даного акту обвинуваченому також було запропоновано поставити підпис, але він відмовився.

?Копією особовою справи молодшого лейтенанта ОСОБА_5 : за наказом МОУ №777 від 30.09.2006 року присвоєно звання молодшого лейтенанта, запис від 08.07.2015 року призваний на військову службу до В/ч ПП/ НОМЕР_7 у зв`язку з проведенням часткової мобілізації згідно Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015(т.2 а.к.п 7-37)

?Карткою обстеження та медичного огляду офіцера запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого ОСОБА_5 за лікарським висновком придатний до військової служби( т.2 а.к.п 32)

?Довідкою військово-лікарської комісії від 16.03.2015 року, відповідно до якої проведено медичний огляд, діагноз «здоров» (т.2 а.к.п. 33 )

?Списком офіцерів запасу, які відправляються на 1 курси в команду НОМЕР_2 АДРЕСА_4 08.07.2015 року, за яким вказано ОСОБА_5 та вказано, що останній від підпису відмовився (т.2 а.к.п44)

?Актом про відмову від прямування в складі команди, відповідно до якого ОСОБА_5 який 08.07.2016 року був заформований до команди НОМЕР_2 м. Львів був доставлений до Дніпропетровського ОВК з метою прямування в складі даної команди. Під час оформлення необхідних документів ОСОБА_5 відмовився від підпису в «Списку офіцерів запасу. Які відправляються на 1 курси в команду НОМЕР_2 АДРЕСА_4 08.07.2015 року» та прямування до м. Львову. По суті заданих питань відповів, що «не може нікуди їхати та не буде розписуватись», від підпису у вказаному акті відмовився, акт складено за підписами підполковника ОСОБА_7 , капітана ОСОБА_12 , лейтенанта ОСОБА_13 ( т.2 а.к.п 49)

?Рапортом офіцера відділу ОМР Дніпропетровського ОВК ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_5 відмовився 08.07.2015 року прямувати у складі команди НОМЕР_2 (т.2 а.к.п. 50)

?рапортом ОСОБА_7 щодо відмови (т.2 а.к.п. 52)

?наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.07.2016 року №198 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період. Зокрема у складі команди В НОМЕР_7 (т.2 а.к.п. 53-54)

?поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_8 у команду НОМЕР_2 , вказаний маршрут АДРЕСА_4 , в якому вказаний ОСОБА_5 , номер НОМЕР_1 (т.2 а.к.п 55)

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_5 , щодо того, що він не відмовлявся від проходження військової служби. В судовому засіданні ОСОБА_5 надав пояснення, що йому не було зрозуміло, що йому надавали підписати. Але ж пояснень свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово було роз`яснено про те, що в разі, якщо він не ставить свій підпис у списку офіцерів запасу, які відправляються в команду НОМЕР_2 до м. Львів, його не мають права відправляти на вищевказані курси і тим самим він відмовляється від проходження військової служби. Суд вважає, що ОСОБА_5 таким чином намагався уникнути відповідальності. Він, начебто, не відмовляється від проходження військової служби, але ж не буде підписувати будь-який документ, а саме список. Крім того, вказані свідки в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_5 саме відмовився будь-куди їхати в складі команди, до якої його було зараховано. Думка ОСОБА_5 щодо того, що він не залишав військовий комісаріат, оскільки його відвезли до м. Павлограду ті ж офіцери, які його привезли до м. Дніпро, не можуть бути прийняти судом, як те, що він не залишав військовий комісаріат, приймаючи до уваги, що він здійснив відмову від підпису в списку офіцерів запасу, які відправляються в команду НОМЕР_2 до м. Львів, а вже потім його відвезли до м. Павлограда. Сам факт того, що ОСОБА_5 при подальшому розгляді обвинувального акту змінив своє ставлення до інкримінованого діяння та визнав вину у повному обсязі, підтверджує, що ОСОБА_5 дійсно умисно відмовився від несення обов`язків військовою служби.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 409 КК України, як відмова від несення обов`язків військової служби, вчинена в умовах особливого періоду.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст.336 КК України але був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, та батька-пенсіонера. Суд критично ставиться до того, що ОСОБА_5 змінив своє ставлення до скоєного та визнав вину, оскільки останній відмовився від дачі пояснень відносно того - в чому саме він визнає цю провину. Суд вважає, що фактично ОСОБА_5 не змінив свого ставлення до скоєного кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання є наявність на утриманні малолітньої дитини 2015 року народження та батька-пенсіонера.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових злочинів, та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 409 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, обрати у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_5 .

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1