№ 207/5424/14-к
№ 1-кп/207/24/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0001849 за звинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, мешкав у АДРЕСА_1 , зі слів засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.02.2016 року за ч.1 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, відбував покарання у Бердянській виправній колонії № 77 Запорізької області, звинувачується за ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2016 року до даного складу суду після повторного автоматизованого розподілу у звязку зі звільненням судді ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001849 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та угода про примирення від 28.11.2014 року, укладена між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 . На адресу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою надійшов 04.12.2014 року, ухвалою суду від 03.09.2015 року провадження було зупинено у звязку з розшуком обвинуваченого.

В даній угоді зазначено, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у скоєнні злочину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст. 164 КК України у вигляді штрафу 1700 грн.; з покладенням обов`язку на обвинуваченого ОСОБА_6 сплатити заборгованість 20904 грн. на користь поетрпілої до 30.11.2016 року.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла ОСОБА_8 (змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу) вважали, що угоду неможливо затвердити. Так обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він з грудня 2015 року перебуває під вартою, зараз засуджений до позбавлення волі, відбував покарання у виправній установі та був етапований у слідчий ізолятор у звязку з розглядом відносно нього цього та іншого кримінальних проваджень; до взяття під варту не мав коштів, тому вказану заборгованість не сплатив у будь-якому розмірі, поточних аліментів теж не платив, так як не мав грошей; коштів на сплату штрафу як узгодженого покарання теж не має, тому заперечує проти затвердження угоди.
Потерпіла пояснила, що жодних аліментів від обвинуваченого не отримувала, заборгованість вказана в угоді не погашена у будь-якому розмірі, на даний час заборгованість з аліментів складає близько 50 тис. грн., від обвинувачення вона не відмовляється; написала письмову заяву, у якій вказала, що проти укладеної угоди заперечує.
Прокурор просив питання про затвердження угоди вирішити згідно думки сторін, а обвинувальний акт призначити до розгляду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши обвинувальний акт та угоду про примирення дійшов до висновку про відмову у затвердженні угоди про примирення та повернення кримінального провадження прокурору з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
У відповідності до вимог ч.6 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Згідно матеріалів провадження обвинувачений на даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, що унеможливлює виконання ним обов`язків передбачених угодою; у будь-якому розмірі існуючу заборгованість з аліментів не сплатив, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений заперечував проти затвердження угоди; потерпіла не підтримала угоду, що вбачається з її письмової заяви до суду та пояснень, що є підставою для відмови у затвердженні угоди згідно п.4, п. 5 ч.7 ст. 474 КПК України.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити. Оскільки угоду було укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт та угода про примирення підлягать поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 472-474 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення в кримінальному провадженні № 0001849 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та повернути обвинувальний акт та угоду про примирення прокурору Дніпродзержинської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .