Провадження № 11-кп/792/378/16
Справа № 679/1845/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесеного 11 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000626, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нетішинського міського суду від 15 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чєсноково Михайлівського району Амурської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, із неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, українця, громадянина України, раніше судимого:

-05.03.2003 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-Нетішинським міським судом Хмельницької області: 19.06.2006 року за ч.3 ст.135, ст.69 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

-26.02.2010 року за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі;

-22.04.2011 року за ст.395, ч.4 ст.70, ст.72 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі;

-21.08.2015 року за ч.1 ст.185 КК України на 80 годин громадських робіт, які станом на 14.03.2016 року не відбув,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі ч.4 ст.70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання за цим вироком та вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 серпня 2015 року, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 10 днів.

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Нетішинського міського суду від 21 серпня 2015 року, йому призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 : на користь ОСОБА_9 2550 грн. матеріальної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 1600 грн., а всього 4150 грн.; витрати на користь держави за проведення судової комп`ютерно технічної експертизи та судової товарознавчої експертизи в розмірі 589 грн. 24 коп.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою і його взято під варту у залі суду.

Строк покарання йому постановлено рахувати з 15 березня 2016 року.

Долю речових доказів вирішено згідно вимог ст.100 КПК України.

За вироком місцевого суду, на початку грудня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи в гуртожитку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, попросив велосипед марки «Strada Coronado» вартістю 1400 гривень для використання у власних потребах у ОСОБА_10 , яка в свою чергу передала йому свій велосипед. Однак ОСОБА_7 , не маючи наміру повертати велосипед ОСОБА_10 , шляхом шахрайства заволодів велосипедом та відразу ж, з метою незаконного збагачення, здав його до ломбарду за кошти в сумі 300 гривень, які в подальшому використав на власні потреби.

Близько 08 години 09 серпня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав золоту обручку вагою 3 грама вартістю 2550 гривень, що належить ОСОБА_9 , яку продав за 950 грн.

Близько 10 години 16 жовтня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні однієї з кімнат квартири АДРЕСА_4 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, непомітно для ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, таємно викрав належний останньому ноутбук «Lenovo В 590» із зарядним пристроєм вартістю 5884 гривні 66 копійок.

З викраденим майном ОСОБА_7 покинув квартиру та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить вирок місцевого суду змінити та пом`якшити йому покарання, застосувавши до нього положення ст.ст.69, 75 КК України, оскільки при розгляді кримінального провадження місцевим судом не було враховано всіх пом`якшуючих його вину обставин, зокрема, що в нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_10 просить вирок місцевого суду щодо нього залишити без зміни, як законний та обґрунтований. Вважає, що підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 немає, оскільки він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, знову вчинив аналогічні злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, завдану шкоду потерпілим не відшкодував.

Заслухавши: суддю доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення у необхідному обсязі з коротким викладом апеляційних вимог скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про необхідність пом`якшення покарання першому з підстав зазначених в апеляційній скарзі, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку та безпідставність вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ч.1 ст.404 КК України виписано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у шахрайстві, вчиненому повторно, а також в умисному таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за викладених в вироку обставин ґрунтується на доказах одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом і він є обґрунтованим та не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється у ній правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують його.

При цьому місцевим судом були враховані і такі пом`якшуючі покарання обставини: перебування на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем проживання, визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини у справі, часткове відшкодування завданої шкоди, готовність нести передбачену законом відповідальність, думку потерпілих, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим, колегія суддів враховує кількість вчинених ОСОБА_7 злочинних діянь, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і за корисливі злочини, тому підстав для застосування до нього ст.ст.69, 75 КК України не вбачається.

Повне відшкодування потерпілим після винесення вироку завданої шкоди не є безумовною підставою для пом`якшення ОСОБА_7 покарання.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не може погодитись з твердженням ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про призначення йому явно несправедливого покарання через його суворість.

Відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та абз. 1 ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Незалежно від процесуального порядку попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після винесення судом першої інстанції 15 березня 2016 року вироку, ОСОБА_7 до вступу його в законну силу було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою і його взято під варту в залі суду.

Тобто ОСОБА_7 продовжує перебувати в місці попереднього ув`язнення Хмельницькому слідчому ізоляторі до цього часу.

За таких обставин, відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України, йому слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 березня по 09 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, не знаходячи підстав для зміни вироку, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 426, 532 ч.2 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Нетішинського міського суду від 15 березня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 15 березня по 09 червня включно 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2