АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11сс/796/1927/2016 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого Генеральної прокуратури України про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0002750.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на необґрунтованість та неправомірність ухвали слідчого судді, просить її скасувати, зазначаючи, що всупереч висновкам, викладеним у судовому рішенні, в порядку ст. 303 КПК України особа вправі оскаржити як рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання, так і бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді клопотань про проведення слідчих та процесуальних дій, заявлених потерпілим.
При цьому апелянт вказує на відсутність будь-яких обгрунтувань щодо необхідності відмови у відкритті провадження за його скаргою.

Розглянувши справу у відсутність сторін провадження, які були належним чином повідомлені про день та час судового засідання, проте заяв про поважність причин неявки та клопотань про відкладення розгляду не надали, а прокурор, надавши відповідні документи та письмові пояснення, просив розглядати справу в його відсутність, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судової справи та представлені прокурором документи, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Своє рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягала у невиконанні слідчих та процесуальних дій та на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про продовження проведення огляду речових доказів, слідчий суддя мотивував тим, що оскарження таких дій під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України не передбачено законом.

Разом з тим, з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитись не може.

Статтею 303 КПК України передбачені конкретні види бездіяльності слідчого чи прокурора, конкретні процесуальні рішення цих посадових осіб, а також конкретні слідчі дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.
Зокрема, за цим законом під час проведення досудового розслідування до слідчого судді можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; а також бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді клопотань учасників провадження та непроведенні слідчих дій.

Саме з огляду на зазначені вимоги кримінального процесуального закону, всупереч висновкам слідчого судді, бездіяльність слідчого та його рішення про відмову у задоволенні клопотання сторони провадження, є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК України, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню із скасуванням ухвали слідчого судді.

При цьому, відповідно до положень ст. ст. 303, 305 КПК України, колегія суддів, перевіряючи можливість розгляду скарги ОСОБА_6 по суті, приходить до таких висновків.

Як убачається із матеріалів судової справи, доводів, наведених у апеляційній скарзі, а також матеріалів, наданих суду прокурором у кримінальному провадженні, 21.01.2016 року на підставі ухвали слідчого судді до ЄРДР за №0002750 були внесені відомості за заявою ОСОБА_6 від 23.10.2015 року про привласнення колишнім заступником прокурора Київської області ОСОБА_7 діамантів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000592 з попередньою правової кваліфікацією за ч. 2 ст. 191 КК України.
Потерпілим у даному проваджені був визнаний ОСОБА_6

04.02.2016 року слідчий у провадженні на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2016 року про тимчасовий доступ до речей і документів у приміщенні Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння» по вул. Дегтярівській, 38-44 у м. Києві, у присутності потерпілого розпочав огляд речових доказів, ознайомившись з посилками за №№1397-0,1398-0, 1190-0 та 1165-0.

Проте у подальшому, огляд речових доказів був припинений, у зв`язку із чим ОСОБА_6 25 квітня 2016 року подав клопотання про необхідність продовження огляду речових доказів за участю потерпілого.
У листі слідчого ГПУ від 28 квітня 2016 року потерпілий повідомлявся про розгляд його клопотання та проведення огляду предметів та речей, вилучених 30.07.2010 року, що передані на зберігання «Державного сховища дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння».

При цьому будь-якого процесуального рішення про відмову у задоволенні цього клопотання, за письмовими поясненнями прокурора, слідчими органами не приймалось, та копія такого рішення скаржником ні слідчому судді, ні суду апеляційної інстанції не представлена.

Більш того, відповідно до письмових пояснень прокурора, які не спростовані скаржником, клопотання потерпілого від 25.04.2016 року фактично було задоволено та ухвалою слідчого судді від 22.06.2016 року слідчим органам наданий доступ до речових доказів у кримінальному провадженні №0000592 з можливістю ознайомитись з ними, провести огляд та дозвіл на вилучення копій документів, в яких містяться відомості щодо передачі їх на відповідальне зберігання (постанов, супровідних листів тощо) та документів, на підставі яких здійснювався доступ слідчих до них (постанови, листи, запити тощо), в яких містяться відомості щодо передачі їх на відповідальне зберігання (постанови, супровідні листи тощо) та документи, на підставі яких здійснювався доступ слідчих до них (постанови, листи, запити тощо), які перебувають у володінні Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння України» по вул. Дегтярівській, 38/44.

Згідно із протоколом тимчасового доступу до речей і документів, огляд речових доказів, які зазначені у скарзі ОСОБА_6 , розпочався слідчими органами 01 липня 2016 року за участю потерпілого.

Таким чином, з огляду на представлені документи слідчими органами клопотання потерпілого не тільки було задоволено, а й на його виконання проводяться відповідні слідчі дії.

При цьому відповідно до положень ч. 2 ст. 305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, що передбачене ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

За таких обставин, оскільки слідчим та прокурором самостійно припинена бездіяльність, яка оскаржувалась ОСОБА_6 , а відтак на даний час відсутній предмет оскарження, судове провадження у справі за його скаргою потерпілого підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та його постанову про відмову у задоволенні клопотання потерпілого скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за вказаною скаргою ОСОБА_6 за відсутністю предмету розгляду.

Ухвала остаточна та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4