АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000657 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, раніше судимого (25.12.2006 року Шевченківським районним судом м. Чернівців за ст. 187 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі) за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
На вирок Першотравневого районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 старший прокурор прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вказує на безпідставність застосування районним судом ст. 75 КК України та просить вирок районного суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст.185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК

__________________________________________________________________

Кримінальне провадження №11-кп/794/388/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.185 ч. 1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ст. 76 КК України обвинуваченого зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи. Цивільний позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Чернівецький цегельний завод № 1» 1060 (одну тисячу В.Я шістдесят) гривень.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно з вироком суду 1 квітня 2014 року в період часу з 10 год. ранку по 15 год. дня ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом вільного доступу проник на охоронювану територію ПАТ «Цегельний завод № 1», який розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Зелена, 3, де шляхом демонтажу (зрізання силового кабелю живлення електрокара) за допомогою саморобного ножа та плоскогубців таємно заволодів мідним електричним кабелем КГ 3х4 довжиною 27 м., вартістю 675 грн..

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий заперечив проти доводів апеляції прокурора, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому право виступити з останнім словом, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню частково, а вирок районного суду скасуванню.

Апеляційним судом встановлено, що 1 квітня 2014 року в період часу з 10 год. ранку по 15 год. дня ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом вільного доступу проник на охоронювану територію ПАТ «Цегельний завод № 1», який розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Зелена, 3, де шляхом демонтажу (зрізання силового кабелю живлення електрокара) за допомогою саморобного ножа та плоскогубців таємно заволодів мідним електричним кабелем КГ 3х4 довжиною 27 м., вартістю 675 грн..

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаною із проникненням в інше сховище, повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і їм дана вірна юридична оцінка, що не оспорюється в поданій апеляції.

Оскільки в апеляції прокурора порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання обвинуваченому колегія суддів керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ст.404 КПК України не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та правильності кваліфікації його дій.

Що стосується покарання, то воно призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за ст.ст. 185 ч. 3 КК України з порушенням вимог ст.ст.65-67, 75 КК України.

Згідно з ст.65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст.12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Однак ці вимоги закону судом під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 були порушені. Зокрема, суд, враховуючи дані про особу, поза увагою залишив ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив новий злочин в період незанятої та непогашеної судимості за тяжкий злочин насильницького спрямування, під час розгляду справи в суді першої інстанції не з`являвся за викликом суду, через що суд постановляв ухвалу про його привід (а.с. 165) та розшук (а.с. 180). В приміщення Першотравневого районного суду доставлений лише 16 вересня 2014 року.

Вказані обставини свідчать про його небажання добровільно стати на шлях виправлення.

Неврахування районним судом всіх даних про особу правопорушника, на думку колегії суддів, призвело до неправильного визначення обвинуваченому міри покарання, а також безпідставного застосування положень ст.75 КК України.

Окрім того, ОСОБА_10 двічі не з`являвся на судове засідання в апеляційний суд Чернівецької області 18 листопада 2014 року (а.с. 230), 25 листопада 2014 року (а.с. 233).

9 грудня 2014 року ОСОБА_5 оголошений у розшук (а.с. 235). Місцезнаходження ОСОБА_5 встановлено лише 10 серпня 2016 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості та необґрунтованого застосування положень ст.75 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, заподіяну шкоду, яка складає 675 грн., та дані про його особу, зокрема те, що він є раніше неодноразово судимим: востаннє - 12.06.2006 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 187 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком 5 років, вчинив новий злочин в період незнятої та непогашеної судимості, ухилявся від викликів до суду, у 2006 році зареєстрований у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з діагнозом синдром залежності від алкоголю (а.с. 88).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину колегія суддів визнає з`явлення із зізнанням (а.с. 77), щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання та сприяння у розкритті злочину (участь у проведенні слідчого експерименту а.с. 111-116), а також стан його здоров`я перебування на лікуванні в комунальній медичній установі «Лікарня Хоспіс» для хворих на туберкульоз з відкритою формою туберкульозу.

Враховуючи вищенаведене, за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_5 , колегія суддів вбачає підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування вимог ст.75,76 КК України до обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А :
Апеляцію старшого прокурора прокуратури Першотравневого району м. Чернівці ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2014 року задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання за ст.185 ч.3 КК України та звільнення від його відбування - скасувати.

Вважати засудженим ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду негайно.

В решті вирок щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1