АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/2675/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1224/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

та в режимі відеоконференції підозрюваного - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Куп*янського міськрайонного суду Харківської області від 28.07.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_11 .

Застосовано у відношенні підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Харківській установі виконання покарання управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).

Встановлено строк дії ухвали 60 днів з дня затримання ОСОБА_11 , тобто до 03 год. 00 хв. 24 вересня 2016 року.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_11 - не визначалось.

Як зазначено в ухвалі, 26.07.2016 р. у ході проведення огляду за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено пістолет системи «Макарова», два магазини до вказаного пістолету, пістолет системи «Вальтер», магазин до вказаного пістолету, та бойові припаси до них, які останній незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, а також грошові кошти в сумі 3500 гривень, 46240 доларів США, 31100 рублів Російської Федерації.
27.07.2016 р. о 16:30 год. ОСОБА_13 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України.
27.07.2016 р. ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, та придбання, носіння, зберігання зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України, винним себе не визнав та пояснив, що не скоював інкриміновані йому злочини.
Відповідно до ч.5 ст.12 КК України ОСОБА_13 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді Куп*янського міськрайонного суду Харківської області від 28 липня 2016 року, та ухвалити нову якою обрати запобіжний захід, не пов*язаний із триманням під вартою.

Також адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просив визнати затримання ОСОБА_11 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним.

Обгрунтовуючи свої скарги адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зазнчили, що оскаржувана ухвала є незаконна, необґрунтована та невмотивована, винесена в порушення норм КПК України, а тому така, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, підозрюваного ОСОБА_13 , адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 ,, які наполягали на задоволенні апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_13 у скоєнні особливо тяжкого злочину, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України; наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_13 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-6).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_13 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.78-81). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянтів щодо необґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення є неспроможними.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Посилання адвокатів на необхідність застосування при розгляді апеляційних скарг і інших Рішеннь ЄСПЛ заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Заяви ОСОБА_15 1957 р.н. та ОСОБА_16 1994 р.н. про застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку судової колегії, не підлягають задоволенню з тих підстав, що на думку судової колегії дані особи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, міра запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на думку судової колегії не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання захисників на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням кримінального закону безпідставне, оскільки всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_13 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому розгляді справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обгрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляціях колегія суддів не вбачає.

Між тим посилання захисника ОСОБА_7 в апеляції на обставини затримання ОСОБА_13 26.07.2016 року та на вимоги ст. 206 КПК України судова колегія вважає такими що заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає необхідним в порядку вимог ст. 206 КПК України доручити прокуратурі Харківської області провести дослідження фактів викладених в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Куп*янського міськрайонного суду Харківської області від 28 липня 2016 року щодо законності затримання 26.07.2016 року ОСОБА_11 .
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Куп*янського міськрайонного суду Харківської області від 28 липня 2016 щодо обрання у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - залишити без змін.
В порядку вимог ст. 206 КПК України доручити прокуратурі Харківської області провести дослідження фактів викладених в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Куп*янського рміськрайонного суду Харківської області від 28 липня 2016 року щодо законності затримання 26.07.2016 року ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: