В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.01.2014 Справа №607/10176/13-к
Тернопільський міськрайонний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальне провадження №607/10176/13-к стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року за ч.1 ст.267 КК України на два роки позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком один рік, про обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 17 квітня 2013 року близько 12 год. 10 хв. знаходився у кабінеті №10 Тернопільської міської лікарні №3, відділ якої розміщений у приміщенні навчального закладу ТНЕУ по вул.Львівська, 11 в м.Тернополі, де у нього виник умисел таємно викрасти чуже майно. Тоді ж, 17 квітня 2013 року близько 12 год. 10 хв. у кабінеті №3 Тернопільської міської поліклініки, що у приміщенні навчального закладу «ТНЕУ» на вул.Львівська, 11 у м.Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами ОСОБА_4 умисно таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме: коричневу шкіряну сумку вартістю 100 грн., в якій знаходились кругла лікарська печатка, штамп прямокутної форми передрейсового випуску водіїв №20130746 та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , які матеріальної цінності для неї не становлять, а також 800 гривень. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.
В порядку ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, обмежившись лише допитом обвинуваченого, враховуючи те, що учасники судового провадження не заперечували проти цього.
В суді ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав і показав, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Він 17 квітня 2013 року близько 12 год. 10 хв. знаходився у кабінеті №10 Тернопільської міської лікарні №3, відділ якої розміщений у приміщенні навчального закладу ТНЕУ по вул.Львівська, 11 в м.Тернополі. Там у нього виник умисел таємно викрасти чуже майно. Тоді ж, у цьому кабінеті, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені він умисно таємно викрав коричневу шкіряну сумку ОСОБА_5 . Пізніше він виявив, що у ній знаходились кругла лікарська печатка, штамп прямокутної форми передрейсового випуску водіїв №20130746, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 і 800 гривень. З викраденим він втік. Крадіжку вчинив, тому що у нього не булоф місця роботи і грошей для існування. У вчиненому він щиро розкаюється.
Суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка). Його дії кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, характеристику і те, що він раніше судимий, а також визнає обставинами, що пом`якшують покарання це щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, сприяння суду у встановленні істини, відшкодування шкоди потерпілій та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин у зв`язку з відсутністю роботи і засобів до існування.
З метою виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, з врахуванням особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, суд вважає, що йому доцільно призначити основне покарання передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт.
Керуючись статтями 369 - 371, 373 - 376, 392 - 395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому основне покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 367 грн. 08 коп. витрат пов`язаних із залученням експерта.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1