Справа № 585/3426/15-к
Номер провадження 1-кп/585/35/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Ромни, Сумської області, громадянина
України, не одруженого, з середньою освітою,
не працюючого, зареєстрованого:
АДРЕСА_1 , проживаючого:
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

- за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
10 серпня 2015 р. близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебував на вул. Пушкіна м. Ромни у власних справах. Проходячи мимо приміщення квартири (використовується як офіс) за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 побачив відчинену половину металевих дверей офісу, куди вирішив зайти. Через другу половину металопластикових дверей, що були не замкнені, зайшов у приміщення офісу, де в середині на східцях між першим та других поверхами побачив залишений без нагляду мобільний телефон марки «НТС DesireSV» в чохлі чорного кольору, належний ОСОБА_4 . В той час в останнього виник злочинний умисел скоїти крадіжку вищевказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , цілком усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, діючи з єдиним умислом на заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом вільного доступу непомітно для потерпілого та сторонніх осіб таємно викрав мобільний телефон марки «НТС DesireSV», вартістю 4238 грн. з чохлом чорного кольору, вартістю 89 грн. В телефоні знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 20 грн., сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн. та карта-пам`яті на 4Gb, вартістю 99 грн., поклавши його собі до кишені штанів та з викраденим залишив місце скоєння злочину.
В результаті зазначених протиправних дій, ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 4466 грн. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
09 вересня 2015 р. близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 перебував в будинку за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Останні сиділи на кухні та відпочивали. Перебуваючи в кухонній кімнаті, ОСОБА_6 помітив на підвіконнику біля столу мобільний телефон марки «Lenovo А 526». В той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел скоїти крадіжку вищевказаного мобільного телефону. Далі, через декілька хвилин останній залишився в кухні один, оскільки ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_8 вийшли до іншої кімнати. Після чого ОСОБА_6 , скориставшись тим, що залишився один, реалізуючи свій злочинний умисел, цілком усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, діючи з єдиним умислом на заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом вільного доступу, непомітно для потерпілої ОСОБА_5 та сторонніх осіб, таємно повторно викрав мобільний телефон марки «Lenovo А 526», вартістю 1651 грн. 76 коп., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 20 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 40 грн. та карта-пам`яті на 8Gb, вартістю 119 грн., який вимкнув та поклав собі до кишені штанів. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , з метою не викриття його протиправних дій, вийшов з будинку на територію подвір`я, де заховав викрадений ним вищевказаний мобільний телефон у дворі і який забрав непомітно, коли виходив з даного господарства додому. В результаті зазначених протиправних дій, ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1830 грн. 76 коп. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав частково, суду пояснив, що 10 серпня 2015 р. приблизно о 17 год., він проходив по вул. Пушкіна в м. Ромни і біля будинку №3 на тротуарі побачив залишений без нагляду мобільний телефон, який він вирішив привласнити, розуміючи, що телефон чужий.

9 вересня 2015 р. у вечірній час він з ОСОБА_7 перебував вдома у ОСОБА_5 в с. Біловод, у якої він і викрав мобільний телефон.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_5 підтверджується доказами, що є у матеріалах кримінального провадження, з якими ОСОБА_6 погоджується та правильно розуміє їх зміст.

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 9 вересня 2015 р. вечором у неї вдома в АДРЕСА_4 , були ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , після чого вона виявила пропажу мобільного телефону марки «Lenovo А 526».

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 по факту викрадення мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні крадіжки мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_4 підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 10 серпня 2015 р. у другій половині дня він залишив свій мобільний телефон «НТС DesireSV», ключі від машини, цигарки на східцях між першим та другим поверхом його офісу по АДРЕСА_3 . Приблизно через 10-15 хвилин, як повернувся з верху, то телефону на місці вже не було.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що в серпні місяці 2015 р., в обідній час, до нього звернувся з проханням ОСОБА_6 про здачу в ломбард на його паспорт мобільного телефону. Він поцікавився про походження цього телефону і після завіряння ОСОБА_6 про те, що телефон не крадений, він виконав прохання ОСОБА_6 та здав телефон на свій паспорт в ломбард, а виручені гроші передав ОСОБА_6 .

Вина ОСОБА_6 підтверджується і протоколом огляду місця події та фото таблицями до нього, відповідно до якого встановлено місце вчинення злочину (а.с.108-112),

протоколом проведення слідчого експерименту, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 розповів і показав де він залишив викрадений мобільний телефон (а.с.113-115),

висновком експерта про залишкову вартість мобільного телефону, довідками про вартість карти пам`яті на 4Gb, шкіряного чохла сім-карток (а.с. 118-122),

довідкою з ломбарду про отримання в серпні 2015 р. ОСОБА_9 фінансового кредиту під заставу мобільного телефону (а.с. 127).

Досудовим слідством дії ОСОБА_6 по факту викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 в судовому засіданні визнавши крадіжку мобільного телефону у ОСОБА_4 , заперечив незаконне проникнення в офіс останнього, а наполягав, що телефон він підібрав на тротуарі біля будинку, де розміщений офіс.

В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що половина вхідних дверей в офіс, які є металевими, були відкриті, а половина вхідних дверей, які є металопластиковими зі склом, були закриті не на замок. Доступ до офісу був вільним.

З огляду на зазначене, суд вважає, що незаконного проникнення ОСОБА_6 в належний потерпілому офіс не було. При цьому суд вважає, що ОСОБА_6 зайшов в офіс і крадіжку телефону вчинив з місця, в якому потерпілий залишив цей телефон.

Доводи ОСОБА_6 про те, що він підібрав мобільний телефон біля будинку на тротуарі спростовуються поясненнями потерпілого про місце, де останній залишив без нагляду свій телефон, а саме на східцях між першим та другим поверхом його офісу по АДРЕСА_3 .

Не вірити потерпілому у суда підстав не має.

Подані прокурором докази не підтверджують незаконність права перебування ОСОБА_6 в приміщенні офісу, як і не підтверджують, що ОСОБА_6 зайшов в офіс саме з метою крадіжки.

Тому дії ОСОБА_6 по факту крадіжки телефону у ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що повністю визнаний ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цими статтями:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 4466 (чотири тисячі чотиста шістдесят шість) гривень у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 122 (сто двадцять дві) грн. 76 коп. за проведену товарознавчу експертизу № 1716 від 02 вересня 2015 р. та 122 (сто двадцять дві) грн. 76 коп. за проведену товарознавчу експертизу № 386 від 13 жовтня 2015 р., а всього 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo А 526», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис-

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1