печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 23.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження Печерського районного суду м. Києва суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000215, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 212 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи наявними для цього всі підстави.
Обвинувачена та її захисник просили суд вирішити питання щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду на свій розсуд, з урахуванням заперечень, наданих суду стороною захисту.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, а також заперечення на обвинувальний акт, надані стороною захисту, приходить до наступного висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м.Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.
Разом з цим, відповідно до положень п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно п.3 ч.3ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Відповідні вимогам висуває і Європейський суд з прав людини :
у рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України" Суд нагадав, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51);

у рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" зазначив, що ... обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення;

у рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" Суд зазначає, що :

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ... .

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ... ;

Аналогічна позиція і Конституційного Суду України, який в ухвалі від 05.10.2010, № 61-у/2010, зазначає «Правозастосовна діяльність полягає в індивідуалізації правових норм щодо конкретних суб`єктів і випадків, тобто в установленні фактичних обставин справи і підборі правових норм, які відповідають цим обставинам».

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в умисному ухиленні від сплати податків, які виразилися у тому, що вона, в денний період часу, здійснюючи фінансово-господарську діяльність, являючись директором ТОВ «Фірма «Періодика», з січня 2011 року по квітень 2013 року включно, знаходячись в офісному приміщенні ТОВ «Фірма «Періодика» за адресою : м. Києв, вул. Мала Житомирська, 11 оф. 2, з метою ухилення від сплати податків в значних розмірах, шляхом безпідставного завищення податкового кредиту та валових витрат підприємства створила видимість проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Транспорт - Експрес» (), ТОВ «ТК «Смарт» (), ТОВ «Трейдтех» (), ПП «Адвертайм Медіа» (), за результатами яких, з січня 2011 року по квітень 2013 року включно, сформувала податковий кредит, використовуючи реквізити вказаних суб`єктів підприємницької діяльності , які мають ознаки фіктивності, а саме: ТОВ «Транспорт - Експрес» (), ТОВ «ТК «Смарт» (), ТОВ «Трейдтех» (), ПП «Адвертайм Медіа» (), а також у службовому підробленні, а саме підробленні ряду документів по взаємовідносинам з суб`єктами господарської діяльності, зокрема: договори №17/01 від 17.01.2012 р.; № 29/06 від 29.06.2011 р.; № 14/05 від 14.05.2012 р.; № 20/03 від 20.03.2012 р. та всіх актів виконаних робіт, податкових накладних, актів прийому-передачі інформації, відомостей періодичних видань до них викладених вище, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України, та формулювання обвинувачення.
За змістом ст. 212 КК України, передбачений нею злочин може бути вчинений різними способами. При цьому, способи вчинення злочину, передбаченого ст.212 КК України, наведені в п.13 Пленуму Верховного Суду України № 15 від 08 жовтня 2004 року, а необхідність викладення способу вчинення злочину в обвинувальному акті вимагає ст. 91 КПК України.
Однак, обвинувальний акт взагалі не містить визначення часу вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, не вказаний спосіб вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, полягає у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні офіційних документів.
Разом з цим, формулюючи зміст обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України, стороною обвинувачення не зазначено, в чому (згідно диспозиції вказаної норми - складання, видача) полягало інкриміноване ОСОБА_5 службове підроблення (яким чином, в який спосіб), поряд з тим як зазначено, що вона підробила ряд документів по взаємовідносинам з суб`єктами господарської діяльності.
Крім того, ні при формулюванні обвинувачення, ні при зазначенні правової кваліфікації дій обвинуваченої прокурором стороною обвинувачення не зазначено про підроблення ОСОБА_5 офіційних документів, тоді як, згідно диспозиції ч. 1 ст. 366 КК України, предметом вказаного злочину є саме офіційний документ.
Також, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 підробила ряд документів, після чого наведено перелік цих документів.
При цьому, в обвинувальному акті не відображено щодо кожного із перерахованих документів, які є об`єктом злочинного посягання обвинуваченої, вимоги ст. 91 КПК України, а саме: час , місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Пункт 1 ч. 2 ст. 109 КПК України передбачає, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.
В той час, як в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту щодо ОСОБА_5 зазначені не найменування процесуальних дій, а спосіб фіксації процесуальних дій - протоколи.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості дату та місце його складання та затвердження. В акті відсутня вказівка про місце його затвердження.

Пункт 2 ч.4 ст.291 КПК передбачає, що до обвинувального акту додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування. На сторінці 11 обвинувального акту вказано розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням 886 458 грн., однак інформація про те, чи був заявлений цивільний позов на вказану суму, до обвинувального акту не додана.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. Пункт 2 ч.1 ст.103 КПК встановлює, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватись на носії інформації, на якому, за допомогою технічних засобів, зафіксовані процесуальні дії. Частиною 2 статті 214 КПК встановлено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, внесення відомостей до ЄРДР вже є процесуальною дією. Однак, в розділі 1 реєстру матеріалів досудового розслідування, інформація про таку процесуальну дію, як внесення відомостей до ЄРДР, дату і час цієї дії, відсутня.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Частина 4 ст.110 КПК України встановлює, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Однак, в розділі 2 реєстру матеріалів досудового розслідування, інформація про таке процесуальне рішення, як складання обвинувального акту, відсутня.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів. В розділі 3 реєстру матеріалів досудового розслідування, інформація про заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування, взагалі відсутні. В той же час, в розділі 2 реєстру матеріалів досудового розслідування, під номерами 28,29,30,31 міститься інформація про клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів, а під номерами 32,33,34,35 інформація про ухвали Печерського районного суду м. Києва про тимчасовий доступ до речей і документів з вказаною датою, але без обов`язкової, передбаченої законом, вказівки про строк його застосування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст.366 КК України, вважає, що вказаний обвинувальний акт містить суттєві недоліки, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 293, 314 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №6.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1