Справа №443/402/16-к Провадження №1-кп/443/45/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Жидачівського районного суду у відкритому засіданні, справу на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 16.02.2016 року, щодо обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грабів Рожнятівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, такого, що немає судимості відповідно до ст.89 КК України, стосовно якого запобіжний захід не обирався,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
з участю сторін:

обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 , -

встановив:
ОСОБА_3 16 лютого 2016 року приблизно о 04 год. 30 хв. у АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов у підвальне приміщенння багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де використовуючи заздалегідь приготовлені ключі, шляхом підбору, відчинив навісний замок на вхідних дверях та проник у підвальне приміщення, яким користується ОСОБА_6 , звідки таємно викрав велосипед марки "Дорожник" вартістю 1200 грн. та пластикову лопату із дерев"яним руків"ям вартістю 55 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1255 грн., завдавши на цю суму матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 ..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що дійсно у нічний час 16 лютого 2016 року з метою пошуку металобрухту зайшов у підвал одного із багатоквартирних будинків у АДРЕСА_2 , де виявив у загальному підвалі рами від дитячих велосипедів та колеса із металу. В цей момент у нього виник умисел відкрити один із підвалів. За допомогою ключів, які у нього були, він шляхом підбору відкрив навісний замок на дверях одного із підвалів, де виявив велосипед марки "Дорожник" та лопату із пластику для чистки снігу. Взявши велосипед та лопату, закріпив її на велосипеді, де також закріпив раму та металеві колеса, та вийшов із підвалу. Йдучи додому на вулицю Тернопільську, на залізничному переїзді був зупинений працівниками поліції, яким зізнався у вчинені викрадення велосипеда та лопати із підвалу. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 у поданій у попередньому судовому засіданні заяві зазначив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки викрадене майно йому повернуто.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, поскільки учасники судового провадження не заперечили проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у інше приміщення, а тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України є вірною.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до тяжких, обставини, які пом"якшують та обтяжують покарання, особу винного, який має постійне місце проживання та реєстрації, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом"якшує покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності. Суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Даних про застосування в справі заходів забезпечення кримінального провадження суду не представлено, а тому підстав для прийняття рішення щодо таких заходів у суду не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.373,374, 376, 497 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, предбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки.

Згідно із ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов"язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу проголошення вироку.

Речові докази:

- три в"язки ключів до навісних та врізних замків, які зберігаються в камері схову речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області - знищити.
- велосипед марки "Дорожник" та пластикову лопату для відкидання снігу, які передані ОСОБА_6 для зберігання, залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя _________________

23.03.2016