Справа № 199/7572/16-к
В И Р О К
іменем України
27 жовтня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000178, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське (Дніпродзержинську), громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 травня 2014 року наказом № 8 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця-санітара 2 взводу охорони 1 роти охорони, яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 . За наведених обставин, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Однак. 16 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 самовільно залишив військову частину без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 23 вересня 2016 року солдат ОСОБА_7 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе, в результаті чого злочин був припинений. Таким чином, 16 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза розташуванням військової частини до 23 вересня 2016 року, тобто тривалістю понад один місяць.
ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю, та показав, що 16 травня 2014 року за мобілізацією був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та його було призначено на посаду стрільця-санітара 2 взводу охорони 1 роти охорони. 16 жовтня 2014 року він самовільно залишив розташування зазначеної військової частини і для того, щоб допомагати хворій матері, поїхав додому в Царичанський район, де знаходився до 23 вересня 2016 року.У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Копією наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 29 від 16 травня 2014 року, згідно Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2016 року про часткову мобілізацію, призвано рядового ОСОБА_7 до лав Збройних сил України та відправлено для проходження військової служби до ВОС-245256А (а.с. 34).

Відповідно до копії наказу № 8 від 17 травня 2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рядового ОСОБА_7 відповідно до мобілізаційного плану, зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони) та призначено на посаду стрільця-санітара відділення охорони 2-го взводу охорони 2-ї роти охорони військової частини польова пошта В НОМЕР_3 (а.с. 30).

До матеріалів кримінального провадження долучено копію акту службового розслідування відносно ОСОБА_7 , який 10 жовтня 2014 року самовільно залишив військову частину на строк більше 30 діб (а.с. 23).

Згідно з повідомленням до військової прокуратури солдат ОСОБА_7 16 жовтня 2014 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 тривалістю понад 30 діб (а.с. 21).

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки останній, який був військовослужбовцем (не строкової служби), самовільно залишив військову частину без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше не судимою, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, за місцем служби характеризується незадовільно, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щиросердне каяття обвинуваченого та активне сприяння встановленню обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети.

З врахуванням викладених обставин скоєння кримінального правопорушення, його тяжкості, відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, особи винного, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиросердно розкаявся та активно сприяв встановленню обставин у кримінальному провадженні, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

27.10.2016