Справа № 298/415/16-к
Провадження № 1-кп/304/73/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року м. Перечин
Колегія суддів Перечинського районного суду Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люта Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, громадянина України, раніше не судимого
про продовження строку тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Перечинського районного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , яке мотивує тим, що підстави для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, які на даний час не зменшились.
Потерпіла ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримала.
Обвинувачений ОСОБА_7 разом зі своїм захисником адвокатом ОСОБА_8 заперечили проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просили обрати менш суворий запобіжних захід.
Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, які мають значення для вирішення даного клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ст. 5 п. 1 пп. «с» Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 28 січня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.50 год. 28 березня 2016 року, який ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25 березня 2016 року продовжено до 13.00 год. 23 травня 2016 року.
Отже, з урахуванням тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , приймаючи до уваги те, що він може переховуватися від суду, перебуваючи на волі здійснювати вплив на свідків по даному кримінальному провадженні, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, колегія приходить до висновку, що з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, більш м`які запобіжні заходи не спроможні забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час судового провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити до 60 днів.
Вищенаведене повністю узгоджується з Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року.
Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. 5 п. 1 пп. «с» Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 29 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року, ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 17 години 00 хвилин 15 липня 2016 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3