1Справа № 335/6534/15-к 1-кп/335/47/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, офіційної не працевлаштованої, не одруженої, дітей на утриманні не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-15.07.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-25.12.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02 червня 2015 року, приблизно о 09-00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , до якої прийшла днем раніше із ОСОБА_7 у гості до ОСОБА_6 , переконавшись, що вона знаходиться у квартирі одна, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись вільним доступом до речей, та тим, що її дії ніхто не бачить, діючи повторно, викрала із зазначеної вище квартири майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: монітор фірми «АОС» 22 дюйми, вартістю 1345 грн. 52 коп.; системний блок фірми «Venta» з платами вартістю 3 309 грн. 35 коп.; роутер фірми TP-Link вартістю 240 грн. 55 коп.; фотоапарат «Canon А-495» вартістю 451 грн.; клавіатуру та комп`ютерну мишку фірми «Logitech» вартістю 310 грн. 97 коп.; веб-камеру фірми «Sven720» вартістю 300 грн., а також чорні туфлі та дезодорант, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, чим ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5957 грн. 39 коп.
На початку судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала, але в судовому засіданні, після дослідження всіх доказів по кримінальному провадженню та допиту свідків, 25.04.2016 року, заявила, що вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнає. Давати будь-які пояснення з приводу обставин вчинення злочину відмовилась на підставі ст.. 63 Конституції України. Зазначила, що нею були вкрадені з квартири потерпілого монітор, системний блок, роутер, фотоапарат, клавіатура та комп`ютерну мишка. Інші речі, які зазначені в обвинувальному акті вона не викрадала, а тому в цій частині обвинувачення не визнала. Цивільний позов визнала частково, на суму викрадених нею речей. Розкаялася, вибачилася перед потерпілим, зазначила, що вказаний злочин було вчинено нею внаслідок тяжких сімейних обставин та фінансових труднощів, просила строго її не карати.
У ході судового розгляду були досліджені докази сторони обвинувачення, зокрема, допитані свідки, досліджені та оголошені письмові докази. Сторона захисту про дослідження доказів клопотань не заявляла.
Крім часткового визнання вини обвинуваченою, її вина за викладених у вироку обставинах підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні 23.02.2016 року пояснив, що 01.06.2015 року будучи у себе вдома, на балконі, побачив свого знайомого ОСОБА_8 . Після чого, на вулиці вони поспілкувалися. У ході спілкування ОСОБА_9 розповів про свою знайому, яку ображає чоловік та якій ніде жити, попросивши його пустити її переночувати на пару днів, на що він погодився. ОСОБА_9 привів дівчину, яку назвав ОСОБА_10 , при цьому вже у суді він дізнався, що насправді її звати ОСОБА_11 . Вони утрьох повечеряли, переночували, а вранці він та ОСОБА_9 разом пішли з квартири, залишивши дівчину у нього вдома. Він зачинив квартиру на ключ. Ключі від квартири були тільки у нього та у його родичів. Він пішов на роботу, а ОСОБА_9 по своїм справам. Ввечері 02.06.2015 року, повернувшись додому, він побачив перерізаний кабель, замок на вхідних дверях був зламаний (в нього вставлені сірники), у зв`язку з чим він не зміг відчинити квартиру. Потрапив він у квартиру через балкон із сусідньої квартири, після чого побачив, що його обікрали, а саме зникли наступні речі: монітор, системний блок, роутер, фотоапарат, акустична система, веб-камера, клавіатура та комп`ютерна мишка, чорні туфлі, ліхтарик, викидний ніж та дезодорант. Крім того, у квартирі були зв`язані простирадла та рушники, по яким спускалися через балкон (другий поверх), так як двері були зачинені. Він викликав працівників міліції, які зняли відбитки пальців та він написав заяву про крадіжку.
Через деякий час, він із друзями у місті побачили ОСОБА_9 з якимись пакетами, прослідкували за ним та хотіли його затримати, викликавши працівників міліції, але йому вдалося зникнути. У пакетах і були знайдені декілька його вкрадених речей (туфлі, веб-камера). Також, у ломбардах, він знайшов викрадені фотоапарат та роутер.
Потерпілий вважає, що обвинувачена не сама скоїла крадіжку, а з ОСОБА_9 , оскільки вона сама не могла винести усі вкрадені речі та оскільки пізніше у ОСОБА_9 , працівниками міліції, були вилучені деякі викрадені речі, які належать йому (туфлі, веб-камера). При розмові з ОСОБА_9 щодо крадіжки, останній зазначив, що не має до цього ніякого відношення.
Цивільний позов підтримує та окрім того, зазначив, що якщо йому сплатять моральну шкоду та він не буде мати претензій до обвинуваченої.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні 04.04.2016 року пояснила, що вона працювала у кіоску, який розташований по АДРЕСА_3 . Один із клієнтів, якого звали ОСОБА_9 (він неодноразово купував цигарки та пиво), залишив пакет, а десь через три дні прийшов та приніс ще пакети. В цей час, за ним зайшли якісь хлопці, з якими він розмовляв, а потім пішов. Через п`ять хвилин приїхали працівники міліції та вилучили пакети, зазначивши, що в них крадені речі. З ними був хлопець, який впізнав деякі речі як свої: чорні туфлі та якусь камеру. Хто саме впізнав свої речі не пам`ятає. Що було у пакетах, вона не знає, оскільки не заглядала туди, видно було, що в одному пакеті лежало покривало, а в інших - якісь продукти.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні 04.04.2016 року пояснив, що дівчина, яка є обвинуваченою, влітку 2015 року продала йому техніку, зазначивши, що це її особисті речі, а саме: комп`ютер, монітор, клавіатуру, мишку, фотоапарат та роутер, які він придбав за 5 000 грн. Деякі речі він продав, а фотоапарат та роутер віддав працівникам міліції для повернення потерпілому.
Також зазначив, що приблизно у той період часу придбавав акустичну систему у якогось хлопця на ринку, в районі Сталеварів. Обвинувачену та хлопця, який продав йому акустичну систему, разом він ніколи не бачив.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні 25.04.2016 року пояснив, що знайомий і з обвинуваченою ОСОБА_14 і з потерпілим ОСОБА_15 , з якими має дружні відносини. У 2015 році, в теплий період часу (точної дати не пам`ятає) попросив ОСОБА_16 , щоб ОСОБА_11 у нього переночувала, на що той погодився. Вони утрьох повечеряли, переночували, та вранці він та ОСОБА_16 пішли з квартири, а ОСОБА_11 залишилася у квартирі. ОСОБА_16 замкнув вхідні двері. Після чого, ОСОБА_16 на велосипеді поїхав на роботу, а він пішов у напрямку зупинки в районі універмагу Україна, поїхавши на роботу. Через декілька днів він зустрів ОСОБА_11 , яка подарувала йому туфлі та, як з`ясувалося пізніше, веб-камеру, які були у пакеті, камеру він одразу не побачив. Цей пакет він на деякий час залишив у кіоску, так як хотів пізніше забрати туфлі на роботу. Через деякий час, він біля кіоску зустрів ОСОБА_16 з якимись хлопцями, у них виник конфлікт та він, зрозумівши, що вони його здадуть у міліцію, втік, оскільки у нього були проблеми із законом. Пояснив, що ніякого умислу на крадіжку майна, яке належить ОСОБА_16 , разом з обвинуваченою у нього не було, хоча раніше був судимий та на теперішній час відбуває покарання за корисливі злочини (грабіж, крадіжка) Він не крав його речі та навіть не думав цього робити, оскільки вважає ОСОБА_16 хорошою людиною. Також зазначив, що ніякої акустичної системи у нього ніколи не було.
Протоколом огляду від 02.06.2015 року, відповідно до якого за заявою ОСОБА_6 було проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 , яке розташовано на другому поверсі п`ятиповерхового будинку. На момент огляду двері, через які здійснюється вхід до приміщення квартири, мали ушкодження у вигляді зламаного замку та знаходилися у стані «відкрито». Встановлено, що обстановка у квартирі не порушена.
Протоколом огляду від 05.06.2015 року, відповідно до якого було проведено огляд пакету, в якому знаходилися чоловічі туфлі чорного кольору фірми «Patriot», дезодорант фірми «Avon» жовтого кольору, веб-камера фірми «Sven», паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_7 .
Протоколом огляду від 22.06.2015 року, відповідно до якого слідчим оглянуто фотоапарат «Canon Power Shot А-495» в корпусі синього кольору, безпровідний маршрутізатор фірми «TP-Link» в корпусі білого кольору, які видані ОСОБА_13 .
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 , як дівчину, яка 02.06.2015 року продала йому техніку на Критому ринку.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як дівчину, яку він підозрює у викраденні належного йому майна 02.06.2015 року і яка була у нього вдома у цей день.
Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених вище доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за наведених у вироку обставин знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.
Так, в ході судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 дали детальні пояснення щодо знайомства ОСОБА_4 із потерпілим, підтвердили факт перебування ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 з 01.06.2015 року по 02.06.2015 року, та те, що у вказаній квартирі ОСОБА_4 у день вчинення крадіжки залишалася одна, при цьому, як зазначив потерпілий, ключів від квартири ні обвинувачена, ніхто інший не мав, при виході з квартири на роботу в цей день він зачинив двері у квартирі, обвинувачена залишалася у ній, а вже після повернення з роботи виявив, що ОСОБА_4 у квартирі не має і з квартири зникли його речі.
Показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 з приводу викладених вище обставин є логічними, послідовними та повністю узгоджуються між собою, а також з дослідженими письмовими доказами, у зв`язку з чим не довіряти цим показанням у суду не має підстав.
Щодо викрадення ОСОБА_4 у потерпілого монітору фірми «АОС» 22 дюйми, системного блоку з платами; роутеру фірми TP-Link, фотоапарату «Canon А-495», клавіатури та комп`ютерної мишки фірми «Logitech», то вказані обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснював, що влітку 2015 року придбавав у ОСОБА_4 вказані речі на Критому ринку, а також протоколом огляду роутеру та фотоапарату, які були видані свідком, від 22.06.2015 року та протоколом пред`явлення ОСОБА_13 особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2015 року, відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка продавала йому техніку. Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 в ході допиту вказаного свідка підтвердила факт продажу нею свідкові речей, які він назвав.
Що стосується викрадення ОСОБА_4 веб-камери фірми «Sven720», чорних туфель та дезодоранту, то вказані обставини, крім іншого, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_12 , яка зазначала, що один з її покупців на ім`я ОСОБА_9 залишив у кіоску, де вона працювала пакет із речами, який згодом було вилучено працівниками міліції, протоколом огляду вмісту пакету від 05.06.2015 року, з якого вбачається, що у пакеті знаходилися чоловічі туфлі чорного кольору фірми «Patriot», дезодорант фірми «Avon» жовтого кольору, веб-камера фірми «Sven», які належали потерпілому ОСОБА_6 , а також паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_7 . При цьому, свідок ОСОБА_7 підтвердив, що ним було залишено пакет із речами у кіоску та пояснив, що вказані речі були подаровані йому ОСОБА_4 . Зазначені показання свідка ОСОБА_7 обвинуваченою не спростовані. Підстав не довіряти таким показам у суду немає, оскільки судом не встановлено, що свідок ОСОБА_7 є заінтересованою в результатах розгляду кримінального провадження особою, або має підстави оговорювати обвинувачену.
Сума матеріального збитку, який завдано потерпілому ОСОБА_6 внаслідок крадіжки, повністю підтверджена наданими товарними чеками, вартість викраденого майна обвинуваченою не заперечувалась та під сумнів не ставилась.
Разом з тим, в ході судового розгляду кримінального провадження не знайшло свого об`єктивного підтвердження обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки акустичної системи фірми «F&D» вартістю 1000 грн., ліхтарику та викидного ножа.
Так, ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила факт викрадення саме цього майна у потерпілого ОСОБА_6 . Жоден із допитаних в судовому засіданні свідків не підтвердив факт викрадення ОСОБА_4 акустичної системи, викидного ножу та ліхтарика. Не містять таких даних і досліджені в судовому засіданні письмові докази.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення ОСОБА_4 викрадення нею акустичної системи фірми «F&D» вартістю 1000 грн., ліхтарику та викидного ножа
З огляду на положення ст. 337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд позбавлений можливості оцінювати припущення потерпілого ОСОБА_6 щодо вчинення крадіжки належного йому майна ОСОБА_4 разом із іншою особою, зокрема, із ОСОБА_7 .
Таким чином, за результатами судового розгляду кримінального провадження суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, обставин вчинення злочину, який вчинено внаслідок довіри потерпілого, особи обвинуваченої, яка є раніше судимою особою, на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, проте, з 01.07.2004 року по 06.04.2005 рік, перебувала на профілактичному обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради із діагнозом «Психічні та поведінські розлади внаслідок вживання снодійних засобів. Вживання із шкідливим наслідками», має постійне місце проживання, за яким зареєстрована у встановленому законом порядку, і згідно характеристики, яка видана МКП «Основаніє», характеризується позитивно, офіційно не працевлаштована, не одружена, дітей на утриманні не має, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Зважаючи на те, що злочин, у якому ОСОБА_4 визнана винною, вчинено нею до постановлення вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2015 року, остаточне покарання їй повинно бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, і, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового приєднання покарання, яке призначено цим вироком до покарання, яке призначено вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2015 року.
Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_4 була засуджена попереднім вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2015 року до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі і строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту її фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання. У зв`язку з тим, що судом призначено остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком до покарання, яке призначено Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, строк відбування покарання за цим вироком необхідно рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 в порядку приведення вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2015 року до виконання.
Судом також встановлено, що до обвинуваченої ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2015 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відраховувався з 23.06.2015 року. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 липня 2015 року зазначену ухвалу слідчого судді було скасовано та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим ОСОБА_4 була звільнена з-під варти 03.07.2015 року. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк перебування її під вартою з 23.06.2015 року по 03.07.2015 року.
До того ж, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 року по даному кримінальному провадженню, ОСОБА_4 було тимчасово залишено у Запорізькому слідчому ізоляторі до прийняття Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя вироку та набрання ним законної сили.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , з 23 червня 2015 року по 03 липня 2015 року та з 23 лютого 2016 року по 04 травня 2016 року, слід перерахувати, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6040 грн. 74 коп., який заявлено в ході судового розгляду кримінального провадження, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вчинила крадіжку належного ОСОБА_6 майна, а саме: монітору фірми «АОС» 22 дюйми, вартістю 1345 грн. 52 коп.; системного блоку з платами вартістю 3 309 грн. 35 коп.; роутеру фірми TP-Link вартістю 240 грн. 55 коп.; фотоапарату «Canon А-495» вартістю 451 грн.; клавіатури та комп`ютерної мишки фірми «Logitech» вартістю 310 грн. 97 коп.; веб-камери фірми «Sven720» вартістю 300 грн., на загальну суму 5957 грн. 39 коп.
Згідно постанов про визнання майна речовими доказами, та розписки потерпілого ОСОБА_6 , викрадені ОСОБА_4 роутер фірми TP-Link вартістю 240 грн. 55 коп. та фотоапарат «Canon А-495» вартістю 451 грн., веб-камера фірми «Sven720» вартістю 300 грн. були повернуті потерпілому.
Таким чином сума реальних збитків, які завдані злочином, становить 4 965 грн. 84 коп., які складаються із вартості монітору, системного блоку з платами, клавіатури та комп`ютерної мишки. Вартість викраденого майна підтверджена стороною обвинувачення належними та допустимими доказами і стороною захисту не оспорювалась, а тому цивільний позов в цій частині слід задовольнити, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 4 965 грн. 84 коп.
Проте, враховуючи те, що в ході судового розгляду кримінального провадження не було підтверджено факт викрадення обвинуваченою ОСОБА_4 акустичної системи, вартість якої згідно товарного чеку становить 1000 грн., то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Арешти не накладалися.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком до покарання, яке призначено вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року, визначивши остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 в порядку приведення вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2015 року до виконання.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк перебування її під вартою на підставі ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з 23 червня 2015 року по 03 липня 2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України перерахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення, з 23 червня 2015 року по 03 липня 2015 року та з 23 лютого 2016 року по 04 травня 2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 4 965 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки.
В іншій частині позов ОСОБА_6 залишити без задоволення.
-туфлі чорного кольору фірми «Patriot», дезодорант фірми «Avon», веб-камеру фірми «Sven», фотоапарат «Canon А-495», роутер фірми TP-Link передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 згідно постанов про визнання речових доказів від 05.06.2015 року, 22.06.2015 року, 22.07.2015 року залишити потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1