АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; єдин. унік. № 726/225/16-к; Доп. ОСОБА_2 ; пров. 11-кп/794/137/16; катег: ст. 186 ч.2 КК Укр.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
потерпілогоОСОБА_7 ,
обвинувачених:ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2016 року по кримінальному провадженню № 0000616 від 20 грудня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, не працюючий, раніше судимий:
1.вироком Шевченківського суду м. Чернівці від 07 серпня 2012 року за ст. 186 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки,
2.вироком Шевченківського суду м. Чернівці від 24 жовтня 2014 року за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України на три роки два місяці позбавлення волі, 23 грудня 2014 року звільнений від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році»,
засуджений за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді два роки шість місяців позбавлення волі.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, не працюючий, раніше судимий:

1. вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2015 року за ст. 263 ч.2 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді один рік позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до набрання вироком чинності обрано тримання під вартою, в залі суду, строк відбуття покарання обчислюється з 14 год. 30 хв. 26 лютого 2016 року.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 20 грудня 2015 року, приблизно о 01 год. 30 хв., за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 , на розі вул. Заводської та Ярослава Мудрого, в м. Чернівці, біля магазину «Жабка», почали переслідувати потерпілого ОСОБА_7 , який йшов по вул. Заводській, в напрямку вул. Каштанової, після чого приблизно о 02 год. 00 хв., неподалік буд. № 39, по вул. Каштановій в м. Чернівці, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, підійшли до потерпілого і нанесли йому чотири удари в голову та тулуб, від чого той впав на землю, та продовжуючи наносити удари ногами по різним частинам тіла, відкрито заволоділи, шляхом виривання з рук, належною йому шкіряною чоловічою сумкою, вартістю 200 грн., в якій знаходились планшет «LENOVO TAB A7», вартістю 1000 грн., фотоапарат «SAMSUNG», вартістю 655 грн., паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на його ім`я, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, і дві банківські картки, з яких в подальшому було знято грошові кошти у сумі 1800 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3655 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 ставить питання про скасування вироку та постановлення нового, внаслідок м`якості призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання та необґрунтованого застосування до ОСОБА_8 ст. 69 КК України.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , раніше притягались до кримінальної відповідальності за умисні злочини, судимості за які непогашені і знову вчинили тяжкий, умисний, корисливий злочин, тому суд не взявши до уваги тяжкість скоєного ними злочину та дані про їхні особи, без достатніх підстав, призначив їм надто м`які покарання та необґрунтованого застосував до ОСОБА_8 ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_7 про залишення вироку суду без змін, пояснення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо залишення вироку суду без змін, дослідивши докази та документи, які містяться в кримінальному провадженні, провівши судові дебати та заслухавши обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 20 грудня 2015 року, приблизно о 01 год. 30 хв., за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 , на розі вул. Заводської та Ярослава Мудрого, в м. Чернівці, біля магазину «Жабка», почали переслідувати потерпілого ОСОБА_7 , який йшов по вул. Заводській, в напрямку вул. Каштанової, після чого приблизно о 02 год. 00 хв., неподалік буд. № 39, по вул. Каштановій в м. Чернівці, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, підійшли до потерпілого і нанесли йому чотири удари в голову та тулуб, від чого той впав на землю, та продовжуючи наносити удари ногами по різним частинам тіла, відкрито заволоділи, шляхом виривання з рук, належною йому шкіряною чоловічою сумкою, вартістю 200 грн., в якій знаходились планшет «LENOVO TAB A7», вартістю 1000 грн., фотоапарат «SAMSUNG», вартістю 655 грн., паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на його ім`я, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, і дві банківські картки, з яких в подальшому було знято грошові кошти у сумі 1800 грн., після чого з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3655 грн.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Беручи до уваги, що в апеляції прокурора порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції внаслідок м`якості призначеного обвинуваченим покарання, а обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 апеляції не подавали, колегія суддів керуючись ст. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», не наводить докази на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні поставленого їм у вину злочину та його кваліфікації.

Що стосується міри покарання, то вона призначена обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з порушенням вимог ст.ст. 65, 66, 69 КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як вбачається з вироку (а.с. №№ 32-33), підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 69 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання, визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданого збитку.
Разом з тим, визнаючи вказані обставини такими, що пом`якшують покарання, суд у вироку не зазначив в чому вони істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_8 злочину.

Не може бути застосована ст. 69 КК України до ОСОБА_8 і виходячи з тяжкості вчиненого ним злочину і даних про його особу.

Як вбачається з кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 , повторно вчинив тяжкий, умисний, корисливий, злочин за попередньою змовою групою осіб, відповідальність за який встановлена від чотирьох до шести років позбавлення волі, з місця вчиненого злочину втік, раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 186 ч.2 КК України, судимості за які не погашені.
Про необґрунтованість прийнятого судом рішення та призначення надто м`якого покарання ОСОБА_8 , свідчить і те, що він 23 грудня 2014 року, будучи звільненим від відбування покарання призначеного за вироком Шевченківського суду м. Чернівці від 24 жовтня 2014 року за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України у виді три роки два місяці позбавлення волі, протягом року знову вчинив тяжкий умисний корисливий злочин.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_9 , то суд беручи до уваги обставини що пом`якшують покарання, дані про його особу та роль у вчиненні злочину правильно застосував до нього ст. 69 КК України.

Водночас, з кримінального провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисний злочин, судимість за який непогашена і протягом семи місяців після ухвалення вироку знову вчинив тяжкий, умисний, корисливий злочин, з місця вчиненого злочину втік, однак, як вбачається з вироку (а.с. №№ 32-33), визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд ці обставини до уваги не взяв та призначив йому надто м`яке покарання, у виді одного року позбавлення волі, тоді як санкцією ст. 186 ч.2 КК України найнижча межа покарання визначена у виді чотирьох років позбавлення волі, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, його особі та є недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання через м`якість, внаслідок невідповідності його, тяжкості вчиненого ними злочину та їх особам.
При призначенні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, дані про їх особи та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, нова редакція якої набрала чинності 24 грудня 2015 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 418, 420 ч.1 п.2 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2016 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині призначеного покарання, скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 186 ч.2 КК України у виді чотири роки позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_9 за ст. 186 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді два роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обчислювати з 26 лютого 2016 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення в період з 26 лютого 2016 року по 26 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решту частині вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які утримуються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії вироку.
Головуючий,лсуддя [підпис]ОСОБА_2
Судді

[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач ____________ ОСОБА_2 (посада) (підпис) (ПІБ)

26.04.2016 року

(дати засвідчення копії)

26.04.2016 року

ОСОБА_2 .