МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/76/16-к
Провадження № 1-кп/480/73/16
УХВАЛА
03 листопада 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ;
потерпілого ОСОБА_6 ;
представника потерпілого ОСОБА_7 ;
обвинуваченого ОСОБА_8 ;
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 (прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 ) під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_8 (прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою технічною освітою, працює кухарем, заміжня, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
встановив:
У судовому засіданні 02 листопада 2016 року під час судового розгляду прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 02 листопада 2016 року у судовому засіданні під час допиту свідка ОСОБА_11 , вказаний свідок, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показів, повідомив суд, що влітку 2016 року обвинувачена ОСОБА_8 звернулася до нього з проханням дати неправдиві покази. У судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурор уточнив, що обвинувачена ОСОБА_8 незаконно впливала на свідка ОСОБА_11 .
Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_7 підтримали вказане клопотання прокурора, при цьому представник потерпілого посилався на тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , а також на те, що це злочин проти життя та здоров`я особи.
Обвинувачена ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання прокурора та вказала на неправдиві покази свідка ОСОБА_11 . Захисник ОСОБА_9 також заперечувала проти клопотання прокурора, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.
Заслухавши прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого та захисника, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.
31.03.2015 ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
02.04.2015 ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 30.05.2015.
У подальшому прокурор з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу до суду не звертався.
21.01.2016 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з приписами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження у судовому засіданні 02.11.2016 допитувався свідок ОСОБА_11 , який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання. Вказаний свідок під час допиту в суді дав показання про те, що в літку 2016 року спілкувався з обвинуваченою ОСОБА_8 з приводу даного кримінального провадження, яка схиляла його до дачі показань на її користь.
Отже в таких діях обвинуваченої ОСОБА_8 суд вбачає спробу незаконно впливати на свідка. Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існує один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на який вказує прокурор.
У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки в місці її постійного проживання заміжня, має постійне місце роботи, за місцем роботи характеризується позитивно, на виклики до суду з`являється, раніше не судима, доказів недотримання обвинуваченою умов раніше застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в матеріалах кримінального провадження не міститься, у той же час ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, частина свідків у даному кримінальному провадженні ще не допитані.
Прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту посилається на наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним та не достатнім для запобігання цьому ризику.
У клопотанні про обрання запобіжного заходу прокурор просить застосувати до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому не визначає чи це має бути заборона залишати житло цілодобово або у певний період доби. Під час розгляду клопотання прокурор у судовому засіданні просив суд заборонити обвинуваченій залишати житло у певний період доби, при цьому запропонував визначити такі періоди суду. Також прокурор у клопотанні зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризику незаконно впливати на свідків.
Суд вважає, що прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та у судовому засіданні під час розгляду вказаного клопотання не навів, а також не представив доказів на обґрунтування неможливості запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Натомість застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло у певний період часу не зможе запобігти ризику незаконного впливу на свідків.
Таким чином, суд вважає, що належних та допустимих доказів на обґрунтування клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченій залишати житло у певний період доби, прокурор у клопотанні не навів та до клопотання не додав. Саме по собі існування єдиного ризику з боку обвинуваченої ОСОБА_8 незаконно впливати на свідків не може бути співрозмірним із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не зможе запобігти такому ризику, як вплив на свідків.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з положеннями ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Суд вважає, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на обвинувачену обов`язків: прибувати за кожною вимогою до Миколаївського районного суду Миколаївської області; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні, буде достатнім для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні прокурора. При цьому захисник у судовому засіданні погодився на застосування до обвинуваченої саме такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання. Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала захисника.
Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 194, 331, 350 КПК України, суд, -
постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_8 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 ) обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до Миколаївського районного суду Миколаївської області;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 (прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 ) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3