АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1117/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/605/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 02 серпня 2016 року апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2016 року за заявою засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Лозовського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2012 року, на підставі ст.81 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник Орджонікідзевського ВЦ 79 ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9
засуджена ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
17 лютого 2012 року ОСОБА_6 засуджена вироком Лозовського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2015 року замінено не відбуту частину покарання, 3 роки 5 місяців 24 дні, на обмеження волі згідно ст. 82 КК України, в порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 року зараховано в строк покарання час попереднього ув`язнення, з 16.11.2011 року по 02.01.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ст. 72 КК України.
21 червня 2016 року на адресу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_6 надійшло клопотання про її умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2016 року в задоволенні вищезазначеного клопотання було відмовлено.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на відсутність передбачених законом підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання, оскільки засуджена ОСОБА_6 своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення та перевиховування, за період відбуття покарання в установі засуджена ОСОБА_6 характеризується незадовільно, заохочень не має, має два стягнення, у взаємовідносинах з засудженими конфліктна, свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, з представниками адміністрації поводиться зухвало, нетактовно, має протиборчу позицію, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно, не бере особисту участь в організаціях виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участі в програмі диференційованого виховного впливу, не бере участі у роботі самодіяльної організації, норму виробітки належним чином не виконує, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки достатніх та обґрунтованих підстав для застосування вимог ст. 81 КК України в даному випадку судом не було встановлено.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави. Так, вона відбула 5 років 10 місяців покарання, за час відбування покарання старанно працювала, приймала участь у самодіяльності та господарських роботах. Крім того, за даний час дуже погіршився стан здоров`я, тому просить застосувати до неї ст. 81 КК України.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.
При апеляційному розгляді засуджена та її захисник ОСОБА_9 , просили задовольнити апеляційну скаргу, та застосувати до ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді представник Орджонікідзевського ВЦ № 79 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженої, з огляду на неправомірність викладених в ній доводів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч. 3 ст. 81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_6 про її умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини справи та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що засуджена ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання. При цьому, суд врахував не тільки факт відбуття останньою певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого нею злочину, поведінку засудженої під час відбування покарання.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно даних особової справи, характеристики та довідки про заохочення і стягнення, наданих Орджонікідзевським ВЦ №79, інших документів, що містяться в матеріалах судового провадження, засуджена ОСОБА_6 , відбуваючи покарання з 16.11.2011 року у СІЗО характеризувалась незадовільно: мала одне стягнення, заохочень не мала. За час відбування покарання у ВК 54 м. Харкова характеризувалась позитивно, мала одне заохочення, стягнень не мала. Прибула до ОВЦ 79 Дніпропетровської області 24.07.2015 року, де була влаштована до бригади 32 підприємства установи, швачкою. Норму виробітку не виконує, за час відбування покарання характеризується незадовільно: має два стягнення, заохочень не має (а.кп. 11). Згідно протоколу № 5, на засіданні спостережної комісії установи від 29.02.2016 року, з розгляду питання про умовно-дострокове звільнення, в його застосуванні ОСОБА_6 було відмовлено (а.кп. 9).
Колегією суддів в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що, суд першої інстанції всебічно дослідив матеріали особової справи засудженої, взяв до уваги тяжкість та характер скоєного засудженою злочину, характеристику засудженої, згідно якої, ОСОБА_6 характеризується, як особа, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.
З цим висновком погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає обставинам кримінального провадження, даним про особу і поведінку засудженої ОСОБА_6 .
За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_6 про незаконність рішення суду, колегією суддів визнаються безпідставними.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що до ОСОБА_6 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який є тяжким злочином, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2015 року до засудженої було застосовано вимоги ст.82 КК України про заміну невідбутої нею частини покарання більш м`яким, а ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 року зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 16.11.2011 року по 02.01.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2016 року за заявою засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Лозовського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2012 року, на підставі ст.81 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою в той саме строк, з моменту отримання копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4