Номер провадження 1-кд/754/3/16
Справа №754/6242/16-к
Іменем України
14 червня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про відновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення,
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.04.2016, відповідно до положень ст. 353 КПК України 1960 року та ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ, клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Алуштінського міського суду АРК від 28.11.2013 подане в межах апеляції на постанову Алуштінського міського суду АР Крим від 28.11.2013, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення строків на касаційне оскарження вироку Алуштінського міського суду АР Крим від 15.11.2012 відмовлено направлено до Деснянського районного суду м. Києва.
Зі змісту вказаної вище ухвали вбачається, що захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до Апеляційного суду м. Києва з апеляцією на постанову Алуштінського міського суду АР Крим від 28.11.2013 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги на вирок Алуштінського міського суду АР Крим від 15.11.2012 з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбачений ст. 349 ч.3 КПК України 1960 року.
Разом з тим, захисник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Алуштінського міського суду АРК від 28.11.2013 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги на вирок Алуштінського міського суду від 15.11.2012.
Викладені обставини вказують на необхідність вирішення питання про відновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до ст. 353 КПК України 1960 року.
В судовому засіданні захисник підтримав клопотання за викладених обставин. Просив суд задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Алуштінського міського суду АРК від 28.11.2013.
Засуджений підтримав клопотання захисника.
Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання захисника та відновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що засуджений не мав можливості оскаржити постанову суду .
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши зміст клопотання захисника ОСОБА_4 та надані в обґрунтування докази про відновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до наступного висновку.
Так, захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Алуштінського міського суду АРК від 28.11.2013, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги на вирок Алуштінського міського суду АР Крим від 15.11.2012.
В обґрунтування клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду АР Крим та просив проводити розгляд апеляційної скарги за його присутності. Апеляційна скарга була прийнята до розгляду та призначено судове засідання на 28.02.2014. на той час ОСОБА_5 відбував покарання в Ладижинській виправній колонії, розташованій у Вінницькій області. Для участі у судовому засіданні ОСОБА_5 етапували із Ладижинської ВК до Симферопольського СІЗО для подальшого доставляння до зали судового засідання. Однак 24.02.2014 відбулося насильницьке збройне захоплення інститутів влади в АР Крим. У зв`язку із чим засудженого ОСОБА_5 повернули до адміністративного кордону АР Крим до виправної колонії. Участі у запланованому судовому засіданні ОСОБА_5 не взяв, про наслідки розгляду апеляційної скарги йому не відомо.
Захисник стверджує, що засуджений ОСОБА_5 не погоджується із постановою Алуштінського міського суду АРК від 28.11.2013, а строки на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.
Так, згідно вимог ст. 349 ч.3 КПК України 1960 року, апеляція на постанову суду першої інстанції, може бути подано протягом 15 діб з моменту її проголошення, а засудженим, які перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії постанови.
Зі змісту норми закону вбачається, що засуджений мав право на подачу апеляції на постанову суду на протязі 15 діб з моменту її отримання.
Зі змісту постанови Алуштінського міського суду АРК від 28.11.2013, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 приймав участь у судовому засіданні під час розгляду його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, що вказує на те, що засуджений ОСОБА_5 знав про прийняте судом рішення за результатами розгляду його клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження і знав про строки оскарження.
Однак, в даному випадку захисником та засудженим не надано суду доказів в підтвердження звернення ОСОБА_5 до Апеляційного суду АР Крим 28.02.2014 та про його етапування до Симферопольського СІЗО з метою прийняття участі у судовому засіданні, з урахуванням того, що необхідна інформація міститься у особовій справі засудженого за місцем відбування покарання.
Доводи захисника та засудженого щодо пропуску строку на апеляційне оскарження з посиланням на анексію АР Криму суд не може взяти до уваги, оскільки у засудженого було достатньо часу з моменту проголошення постанови суду від 28.11.2013.
Також, суду не надано доказів в підтвердження дати отримання засудженим ОСОБА_5 копії постанови Алуштінського міського суду АРК від 28.11.2013.
З викладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_5 своїм правом на оскарження не скористався та не оскаржив постанову суду у визначений законодавцем строк і не навів в клопотанні будь - яких обґрунтувань поважності пропуску строку на апеляційне оскарження посанови.
У відповідності до положень ст. 5 КПК України процесуальні рішення приймаються судом згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до вимог ст. 353 ч.4 КПК України 1960 року за результатами розгляду клопотання суд виносить постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
Викладені судом обставини в їх сукупності вказують на відсутність правових підстав для відновлення засудженому строку на апеляційне оскарження, а тому апеляцію захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 необхідно визнати такою, що не підлягає розгляду.
Керуючись ст.ст. 349, 353 КПК України 1960 року, Перехідними положеннями КПК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, суд -
п о с т а н о в и в :
Відмовити захиснику ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , у відновленні строку на апеляційне оскарження постанови Алуштінського міського суду АРК від 28 листопада 2013 року.
Визнати апеляцію захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на постанову Алуштінського міського суду АРК від 28 листопада 2013 року такою, що не підлягає розгляду.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 15 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1