справа № 208/2771/16-к
№ провадження 1-кп/208/346/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000867 від 22.03. 2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Дніпродзержинська. Дніпропетровської області, українця громадянина України, маючому професійно-технічну освіту, офіційно не працюючому, неодруженому, зареєстрованому та проживаючому АДРЕСА_1 . раніше судимому:

- 01.03.2005 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185. ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком у 3 роки: -14.01.2009 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік: частково приєднано не відбутий строк по вироку від 01.03.2005 1 місяць, до відбуття 1 рік 1 місяць.

- 27.12.2010 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.309. ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років: даним покаранням поглинуте покарання від 14.01.2009. до відбуття 5 років, позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна:

- 16.07.2014 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. на підставі ст.. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст.15. ч.1 ст.185 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
21.03.2016 близько 15-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі приміщення магазину дільниці № 3 КЖЕП «Оріон», розташованого за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Сачко, 24, побачив металеву решітку. В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що перебувало у вищезазначеному приміщенні.

Так, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, 21.03.2016 близько 15-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні дільниці № З КЖЕП «Оріон»», що за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Сачко,24, діючи умисно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що він здійснює незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно, шляхом вільного доступу, викрав металеву решітку приблизним розміром 2,5 х 1,0 м, вартістю 272,00грн (двісті сімдесят дві грн 00 коп.)

Проте, ОСОБА_5 , в повному обсязі реалізувати свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) не зміг, оскільки в той час, коли він залишав територію дільниці № З КЖЕП «Оріон», розташованої за вказаною адресою, був зупинений співробітниками підприємства.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто не отримав реальної можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна.

21 квітня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0000867 від 22.03.2016 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та у скоєному розкаявся, та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій Представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.

Відповідно до ст.471 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому, а представник потерпілого в свою чергу вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання за ч.1 ст.185 КК України призначити штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Із запропонованим видом і мірою покарання згоден.

При цьому, обвинувачений розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього КПК України.

Потерпілий розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення для сторін є обмеженім права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності та відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені і п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілим.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону з будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Він дійсно зійшов до коридору приміщення магазину дільниці № 3 КЖЄП « Оріон» по вул.. Сачко, 24 де намагався викрасти металеву решітку, розкаюється.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачений.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представнику потерпілого роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч.1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 469, 471,474-475 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 21 березня 2016 року у кримінальному провадженні за №0000867 від 22.03.2016 року укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Дніпропетровська через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1