Код суду 233 Справа № 233/945/16-к
Вирок
Іменем України
17 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Старосілля Саратського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має дітей 2008, 2010, 2012, 2014 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, телефоніста - лінійного наглядача відділення зв*язку взводу управління 1 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 407 ч.4 КК України.
В С Т А Н О В И В:
02 лютого 2015 року, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізанійну підготовку та мобілізацію», ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_4 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, після чого згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №119 від 27 квітня 2015 року був зарахований до списків особового складу, а також призначений на посаду телефоніста - лінійного наглядача відділення зв*язку взводу управління 1 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, на якій проходить військову службу по теперішній час.
Під час виконання завдань за призначенням частину підрозділів військової частини польова пошта НОМЕР_1 , передислоковано на Схід України, які розташувалися польовим табором у АДРЕСА_3 .
21 січня 2016 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, ведучі бездіяльний та дозвільний спосіб життя, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, нез*явився вчасно з відпустки на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_3 , та, не маючи будь- яких поважних причин для звільнення від обов*язків військової служби, перебував до 1 лютого 2016 року, за місцем проживання в АДРЕСА_1 , проводячи час вільно на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи заходів для повернення до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 . При цьому, про своє місцезнаходження солдат ОСОБА_4 до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
1 лютого 2016 року солдат ОСОБА_4 припинив ухилятися від проходження військової служби та прибув добровільно до місця служби військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_3 , для подальшого проходження служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що з відпустки вчасно 21 січня 2016 року не з*явився до військової части, оскільки перебував за місцем мешкання його сім*ї в с. Старосілля Саратського району Одеської області і допомагав по господарству. Щиро кається у скоєному.
Відповідно до ст.. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд пересвідчився в тому, що зазначені особи правильно розуміють обставини, що ніким не оспорюються та роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 мала місце і вина його доведена повністю в тому що, він, являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, діючи умисно нез*явився вчасно на службу з відпустки без поважних причин 21 січня 2016 року і продовжував ухилятися від військової служби до 1 лютого 2016 року, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і дії його правильно кваліфіковані за ст..407 ч.4 КК України..
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога і психіатра, обставини, що пом*якшують покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає добровільне припинення ухиляння від виконання обов*язків військової служби, перебування на утримані 4 малолітніх дітей, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу особистих обставин, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Приймаючи до уваги обставини, що пом*якшують покарання ОСОБА_4 , а також враховуючи дані особи обвинуваченого, який не притягався до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим застосувати відносно нього ч.1ст..69 КК України та призначити йому більш м*яке покарання, не зазначене в санкції ч.4 ст.407 КК України у виді арешту, оскільки вважає що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд - З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Призначити ОСОБА_4 за ст.. 407 ч.4 КК України покарання, з застосуванням ч.1 ст..69 КК України, у виді арешту строком на 3(три) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відповідно до вимог ч.2 ст.60 КК України та ст..55 КВК України.
Строк покарання рахувати з моменту поміщення засудженого ОСОБА_4 до гауптвахти.
Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подано апеляцій скаргу у вказаний строк.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя