Провадження № 1-кп/200/202/16
Справа № 200/1458/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0004651, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, працює в ТОВ «Укртрейд», неодруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-27 березня 2002 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. 29 жовтня 2002 року звільнений з Широківської виправної колонії Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання;

-20 листопада 2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-03 червня 2005 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.69,70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2003 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць. 31 липня 2006 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на невідбутий строк 11 місяців 9 днів;

-01 серпня 2008 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190, ч.1 ст.263, ст.69, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць. 18 жовтня 2008 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

-14 липня 2009 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.09.2009 року вирок скасовано, засуджено до позбавлення волі строком на 3 роки. 03.01.2012 року звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 3 місяці 9 днів;

-10 липня 2013 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 1 місяць. 01 грудня 2014 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 19 днів;

-12 травня 2015 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 місяців,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
04 грудня 2015 року близько 02 години 50 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №42 розташованого по вул.Чкалова в м.Дніпропетровську, побачили двері підвального приміщення, які легко було пошкодити шляхом злому, з метою подальшого проникнення та заволодіння майном, яке знаходилось у ньому, визначивши їх предметом вчинення злочину.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований та таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до приміщення, діючи з корисливих мотивів, вступив у попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_7 , розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину.

Після чого, ОСОБА_6 , реалізовуючи умови злочинної змови, 04.12.2015 року близько о 03 годині, діючи за попередньою домовленістю із співучасником ОСОБА_7 , зламав замок дверей підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю, знаходився у безпосередній близькості із ОСОБА_6 та слідкував за навколишньою обстановкою, з метою попереджання співучасника про появлення випадкових свідків.

Далі ОСОБА_6 разом із співучасником злочину ОСОБА_7 зайшли до вищевказаного підвального приміщення, й роздивившись наявне в ньому чуже майно, почали виносити речі на вулицю, з метою подальшого транспортування на заздалегідь підготовленому ОСОБА_7 автомобілі марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_6 разом із співучасником злочину ОСОБА_7 , таємно, діючи із корисливих мотивів, викрали чуже майно, яке належало потерпілому ОСОБА_9 , а саме:

-тканину меблеву «Мiss» шириною 1,45 м, кількість 15 м, вартістю 4 179 грн. 90 коп.;

-меблеву тканину «Manchester»-13 шириною 1,45 м, кількістю 3,9 пог.м., вартістю 1 021 грн. 80 коп.;

-тканину з синтетичних пофар.комплексних ниток 1,4м Idea, кількістю 4,6 м, вартістю 1 099 грн. 40 коп.;

-тканину меблеву «Chicago» 1,45 м, кількістю 6 пог.метрів, вартістю 1 338 грн.00 коп.;

-насос дренажний «Дніпро-М НДА-1 П.2.45 кВт» (алюмінієвий з поплавком ситом, фекальний), вартістю 1 800 гривень;

-ноутбук марки «ASUS N61D» з сумкою чорного кольору, вартістю 4 800 гривень;

-куртку чоловічу «Century» чорного кольору, 48 розміру, вартістю 450 гривень;

-електричну дриль «Алмаз AD11000», вартістю 233 грн. 33 коп.;

-перфоратор марки «Forte RN-269 R», вартістю 749 грн. 33 коп.;

-мобільний телефон марки «LG-L5 E615» чорного кольору, вартістю 950 гривень,

чим спричинили ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 16 621 гривні 76 копійок.

Після чого, ОСОБА_6 разом із співучасником злочину ОСОБА_7 , почали складати викрадене майно в автомобіль марки «Альфа Ромео», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою подальшого перевезення майна та розпорядження ним на власний розсуд, однак, в цей час злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були викриті потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які затримали останніх з викраденим майном біля даного автомобіля, який стояв біля будинку №42 по вул.Чкалова в м.Дніпропетровську.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінці, не змогли його закінчили з причин, які не залежали від їх волі, так як були затримані на місці скоєння злочину вищевказаними особами та не змогли розпорядитися викраденим майном.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що в її власності знаходиться підвальне приміщення, яке розташоване в будинку АДРЕСА_2 , яке в неї орендує ОСОБА_9 . В цьому будинку вона мешкає на першому поверсі, а підвальне приміщення розташоване під її квартирою. Це підвальне приміщення зачинялося на два замки, в ньому зберігаються її речі та речі ОСОБА_9 . Напередодні дня пограбування, підвал був зачинений на два замки. Вона заходила до підвалу, всі замки на ньому були цілі й речі цілі. Двір будинку освітлюється ліхтарями.

04 грудня 2015 року вночі приблизно о 02.50 вона почула сторонні звуки на вулиці та в підвалі якісь звуки від роботи інструментів та шаркання ніг, й зазирнувши у вікно на вулицю побачила, як невідомий раніше чоловік, потім в ході досудового розслідування дізналася ОСОБА_6 , ходив по сходах підвалу та виносив звідти меблеву тканину та складав її в багажник та заднє сидіння автомобіля марки «Альфа Ромео», який стояв поруч, десь в 7 метрах від підвалу.

Після чого вона одразу зателефонувала власнику цих речей ОСОБА_11 , який прибув на місце приблизно через п`ять хвилин. Вона вийшла на подвір`я і побачила як ОСОБА_9 разом з мешканцями будинку затримали ОСОБА_6 , який виносив речі з підвалу. При цьому, ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_9 , але той разом з іншими мешканцями будинку затримали ОСОБА_6 й утримували на землі.

Підійшовши з ОСОБА_9 до підвального приміщення вони побачили, що замки були пошкоджені, світло не горіло, і в цей час з підвалу виходив інший раніше невідомий чоловік, як потім дізналася ОСОБА_7 . Після чого вони увімкнули світло в підвалі та побачили, що обстановка в приміщенні порушена. Через деякий час приїхали співробітники міліції, оглянули підвальне приміщення в їх присутності. Заходів фізичного та психологічного примусу на обвинувачених в її присутності не застосовували.

Просила суд покарати обвинувачених по закону.

Показами потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що у потерпілої ОСОБА_8 орендує підвальне приміщення, яке розташоване в будинку АДРЕСА_2 , де зберігав на момент скоєння злочину інструменти, техніку та меблеву тканину. Дане приміщення зачинялось на замок. До пограбування, 03.12.2015 року десь о 18 годині він бачив, що підвальне приміщення було зачинено на два замки, все його майно було на місці.

04 грудня 2015 року вночі, десь о 02 год. 30 хв. йому зателефонувала ОСОБА_8 та запитали, чи не він зараз перебуває в підвальному приміщенні, на що він сказав, що ні, й одразу поїхав до підвалу. Приїхавши до двору будинку АДРЕСА_4 , він побачив невідомого чоловіка, як потім дізнався ОСОБА_6 , який ніс із підвального приміщення його речі до автомобіля. Сам двір добре освітлений ліхтарями, й тому він добре розгледів не тільки авто, а й самого ОСОБА_6 Намагаючись його схопити, він взяв ОСОБА_6 за капюшон, той відмахнувся та впав. Після чого його інші мешканці будинку утримували на землі до приїзду робітників міліції. В руках у ОСОБА_6 він бити на бачив. Після чого він разом з ОСОБА_8 направились до підвального приміщення, із якого вийшов раніше не знайомий йому ОСОБА_7 .

По приїзду робітників міліції, в багажнику автомобіля були виявлені його інструменти, на задньому сидінні рулони тканини та сумка з ноутбука. Замки в підвальне приміщення мали механічні пошкодження, врізаний замок був виламаний й лежав тут же на полу.

Підтвердив перелік та вартість викраденого майна, викладене в обвинувальному акті, вказав, що все це майно йому повернуто в ході досудового розслідування.

Просив суд покарати обвинувачених по закону.

Показами свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що до подій обвинувачених ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 він не знав, потерпіла ОСОБА_8 його мати, потерпілого ОСОБА_9 він знає десь півроку, стосунки товариські.

Він мешкає в квартирі АДРЕСА_5 , разом із матір`ю ОСОБА_8 . В будинку є також підвальне приміщення під їх квартирою, що також належить їм. Цей підвал зачиняється на два замки, й в день пограбування, підвал також був зачинений. В цьому підвалі зберігають їх речі та речі ОСОБА_9 тканини та інструменти. Також, в підвалі були його баскетбольна бита, ласти з маскою.

Десь о 02 годині його розбудила матір ОСОБА_8 та сказала, що їх грабують та попрохала з нею вийти. Коли він вийшов на балкон квартири, який є дахом підвалу, то побачив двоє людей, які лежали на землі біля сходів в підвал на відстань десь 6 м, це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони лежали на животах, обличчя в бік. Біля обвинувачених знаходилось ще 4 людини, яких він не знає. Серед них був і ОСОБА_13 . При яких обставинах були затримані громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , йому не відомо. Ніякої боротьби він не бачив.

Хто затримував обвинувачених він не знає, але це були двоє чоловіків, яких він не знає та які не мешкають разом з ними в будинку АДРЕСА_4 . Також, на відстані від підвалу в 4 м поруч стояв автомобіль «Альфа Ромео». Біля автомобіля він побачив розкидані речі. Він зрозумів, що обвинувачені намагалися викрасти їх речі із підвалу, оскільки їх речі були розкидані та лежали біля та в автомобілі «Альфа Ромео».

Після приїзду робітників міліції та огляду підвального приміщення, він побачив, що замок на дверцятах підвального приміщення зламаний.

Вказав, що робітників міліції викликала його мати ОСОБА_8 .

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 04 грудня 2015 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто підвальне приміщення, розташоване в будинку АДРЕСА_2 . Вхід до підвалу здійснюється через металеве двері сірого кольору, на яких відсутня ручка з накладкою, які лежать біля дверей. Відсутня серцевина замка та лежить біля замка. В приміщенні 3 кімнати. В першій кімнаті прямо від входу стіл, на якому розкидані папери, файли, роутер, канцелярське приладдя, журнали. Біля столу шафа, в якій розкидані папери, журнали, принтер, магнітофон, посуд, коробки, біля столу крісло та 4 пуфика. Зліва від входу вздовж стіни розміщені стенди, на яких висять зразки різних тканин. В другій кімнаті зліва від входу розміщено фрагменти тканин, картону. Справа від входу висять тканини ,шафа, рулон з тканиною, системник. Прямо від входу стелаж, на якому мається войлок , рулони тканин. З боку стелажа - інструменти. В третій кімнаті зліва від входу виявлені коробки, вентилятор, бочка, банки з консервацією, пакети. Справа від входу інструменти, коробки, батарея, пилосос, мішки, банки, пінопласт. Прямо від входу стілець, зразки тканин. Біля крильця у підвал виявлена дерев`яна бита, яка переломана на дві частини ( а.с.5-9).

Протоколом огляду від 04 грудня 2015 року, відповідно до якого оглянутий автомобіль марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 , розташований біля будинку №42 по вул.Чкалова в м.Дніпропетровську, в якому виявлено та вилучено: на задньому сидінні: чоловіча сумка зі сверлами та дверною ручкою, сумка чорного кольору з ноутбуком «ASUS N61D», радіомишка, рулон тканини бордового кольору в поліетиленовому пакеті з написом « ЧП Андрей», рулон тканини світло сірого кольору з поліетиленовим пакетом з написом « ЧП Дима», рулон тканини ЧП «Ігор» бежевого кольору, рулон тканини чорного кольору, рулон тканини коричневого кольору, монометр зі шлангою, сумка з інструментами (пила, лом, викрутка, шестигранники, пласкогубці), куртка жіноча чорного кольору, куртка чоловіча чорного кольору, куртка жіноча бордового кольору, рулон тканини бежевого кольору, ганчірки та папки з документами. В багажнику автомобілі виявлені та вилучені: коробка з надписом «Дніпро-М» з насосом, дриль « ОСОБА_14 AD01100», перфоратор марки «Forte RN-269 R», набір інструментів «Forte, коробки з надписом «Тітан» з шуруповертом, зарядним пристроєм, двома батареями, пакет із відеокамерою, два адаптери ( а.с.10-14).

Висновком судової товарознавчої експертизи №70/34-196 від 26 січня 2016 року, відповідно до якого ринкова вартість викрадених речей станом на 04 грудня 2015 року могла складати:

-тканини меблевої «Мiss» шириною 1,45 м, кількість 15 м - 4 179 грн. 90 коп.;

-меблевої тканини «Manchester»-13, шириною 1,45 м, кількістю 3,9 пог.м - 1 021 грн. 80 коп.;

-тканини з синтетичних пофар.комплексних ниток 1,4м Idea, кількістю 4,6 м - 1 099 грн. 40 коп.;

-тканини меблевої «Chicago» 1,45 м, кількістю 6 пог.метрів - 1 338 грн.00 коп.;

-насосу дренажного «Дніпро-М НДА-1 П.2.45 кВт» (алюмінієвий з поплавком ситом) -1 800 гривень;

-ноутбуку марки «ASUS N61D» з сумкою чорного кольору - 4 800 гривень;

-куртка чоловіча «Century» чорного кольору, 48 розміру - 450 гривень;

-електрична дриль «Алмаз AD11000» - 233 грн. 33 коп.;

-перфоратор марки «Forte RN-269 R» - 749 грн. 33 коп.;

-мобільний телефон марки «LG-L5 E615» чорного кольору - 950 гривень.

По 4,5,7,9,12,15,16 питаннях визначити ринкову вартість викраденого майна не виявилось можливим, оскільки в наданих експертові даних відсутні необхідна інформація, а саме: об`єкт дослідження або матеріали справи, що містять відомості про об`єкт дослідження: рахунки, інструкція по використанню, товарні чеки, в яких буде детально зазначена інформація щодо досліджуваного виробу: найменування виробу, марка, модель, дата виготовлення, дата придбання, ціна, експлуатаційні документи тощо ( а.с.52-62).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 грудня 2015 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб впізнав особу під №3 як таку, що 04.12.2015 року близько о 03 годині здійснила крадіжку його майна в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 . Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_7 ( а.с.67-71).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 грудня 2015 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб впізнала особу під №3 як таку, що 04.12.2015 року близько о 03 годині здійснила крадіжку майна в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 . Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_7 ( а.с.72-76).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 грудня 2015 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб впізнала особу під №1 як таку, що 04.12.2015 року близько о 03 годині здійснила крадіжку майна в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 . Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_6 ( а.с.79-80).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 грудня 2015 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб впізнав особу під №2 як таку, що 04.12.2015 року близько о 03 годині здійснила крадіжку його майна в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 . Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_6 ( а.с.81-82).

Суд вважає вину ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України й вину ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищевказані докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що на початку грудня 2015 року, він випадково зустрівся з ОСОБА_6 на житловому масиві Лівобережному -3 у м.Дніпропетровську, з якими вони спілкувалися. Далі вони заїхали по його справам на пр.Кірова, а потім до супермаркету «АТБ», де придбали продукти харчування, після чого зупинилися на вул.Чкалова та вирішили прогулятися, та чекали друга ОСОБА_6 . Це відбувалося приблизно о 01 годині ночі. Деякий час ОСОБА_6 спілкувався з другом, а потім зателефонував йому та попрохав під`їхати до нього у двір, щоб забрати та перевезти на автомобілі якісь його речі, які саме, не говорив. Коли він приїхав у двір будинку до ОСОБА_6 , він побачив різні речі біля сходів та дверей до підвалу. Він брав ті речі, які знаходились біля сходів в підвал, це були інструменти, які вони клали до багажнику його автомобіля. ОСОБА_6 виносив з підвалу тканину та складав до салону автомобіля.

Через деякий час приїхав чоловік, як потім дізнався потерпілий ОСОБА_9 та прибігли люди. В цей час ОСОБА_6 знаходився біля автомобіля, а він біля входу в підвальне приміщення будинку. Почувши крики, він вийшов з підвалу, йому одразу заламали руки та поклали на землю до приїзду робітників міліції.

Вказав, що до підвального приміщення він не проникав, в попередню змову на скоєння крадіжки не вступав.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні провину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 04 грудня 2015 року приблизно о 03 -04 годині він зустрівся із ОСОБА_7 в кафе на житловому АДРЕСА_6 .

ОСОБА_7 потрібно було поїхати забрати документи на пр.Кірова. В той час коли ОСОБА_7 забирав документи, він вийшов із автомобіля, щоб сходити до туалету. По дорозі він побачив відчинені двері до підвального приміщення та якісь речі. Він окрикнув декілька разів, але йому ніхто не відповів. Після чого він покликав ОСОБА_7 , щоб він допоміг складати йому речі, які знаходились складені біля входу в підвальне приміщення. Викрадені речі вони складали до автомобіля ОСОБА_7 і під час викрадання цього майна, були затримані громадянами.

В скоєному щиросердно покаявся.

Провину свою визнає частково, оскільки вважає, що в його діях відсутня кваліфікуюча ознака проникнення в приміщення. Також він не вступав в попередню змову з ОСОБА_7 , оскільки, коли покликав ОСОБА_7 , повідомив, що необхідно перевезти його речі. Про те, що він ( ОСОБА_15 ) викрадає чуже майно, ОСОБА_7 не повідомляв.

Таку позицію обвинувачених, суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки їх вина повністю знайшла своє підтвердження й спростовуються дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення.
Так, потерпіла ОСОБА_8 , як під час досудового розслідування, так і в суді давала послідовні покази щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, стверджувала, що бачила як ОСОБА_6 ходив по сходах підвалу та виносив звідти меблеву тканину та складав її в багажник та заднє сидіння автомобіля марки «Альфа Ромео», який стояв поруч. Після чого вийшовши із чоловіками на вулицю, вона побачила і ОСОБА_7 , який виходив з підвального приміщення.
Вона добре розгледіла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки подвір`я будинку добре освітлювалося ліхтарями.
Те, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили пограбуванням підвального приміщення, потерпіла підтвердила в ході впізнання останніх в ході досудового розслідування (а.с.72-76, а.с.78-80).
Так само потерпілий ОСОБА_9 , підтверджуючи покази потерпілої ОСОБА_8 вказав, що по приїзду до орендованого ним у ОСОБА_8 підвального приміщення в будинку АДРЕСА_2 , він побачив ОСОБА_6 , який ніс із підвального приміщення його речі до автомобіля, який був поруч припаркований. Після чого він бачив як із підвалу вийшов ОСОБА_7 .
Також, потерпілий ОСОБА_9 під час досудового розслідування впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка вчинила крадіжку його майна.
Дані покази потерпілих не викликають у суду сумнівів у їх достовірності, оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, при цьому яких-небудь підстав до оговору обвинувачених зі сторони потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не встановлені.
Крім того, позиція обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 захисників про відсутність в їх діях кваліфікуючою ознаки проникнення в житло не знайшла свого підтвердження з наступних підстав.
Згідно діючого законодавства, постанови Пленуму Верховного Суду №10 « Про судову практику в справах про злочини проти власності», під проникненням в житло, інше приміщення, сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь яким способом ( із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання ; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів, який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення, сховища.
При цьому, якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном, місцезнаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння до приміщення, незважаючи на режим доступу до нього, в тому числі вільний, то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним.
На переконання суду, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 мали за мету саме заволодіння майном потерпілого.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля 02 години 50 хвилин 04 грудня 2015 року пересувались вулицями Дніпропетровська на автомобілі «Альфа Ромео» під керуванням ОСОБА_7 й приїхали в двір, де розташований будинок АДРЕСА_2 .
При цьому, приміщення підвалу розташовано в дворі будинку АДРЕСА_2 , має окремий вхід, тобто не є очевидним для громадян, які не знають про його розташування, що підтверджується план схемою розташування будинку АДРЕСА_4 та схемою квартири та підвалу ( а.с.25, 30,31), а тому твердження про те , що вони випадково натрапили на це майно, є неспроможними.
Далі, оскільки обвинувачені розуміли, що іншим чином до приміщення підвалу, де зберігається майно, їм не потрапити, дозволу на використання майна ОСОБА_9 вони не мали й добровільно потерпілий своє майно не віддасть, зламав замок, потрапили до підвального приміщення, з якого стали виносити майно потерпілого ОСОБА_9 та складати в транспортний засіб «Альфа - Ромео».
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що в підвальне приміщення вони не проникали, так як воно було відчинене, суд визнає безпідставними, оскільки дані обставини спростовуються показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також показами свідка ОСОБА_12 , які весь час пояснювали, що підвальне приміщення зачинялось на два замки. Після затримання обвинувачених, двері були відчинені, замки були пошкоджені та зламані, знаходились безпосередньо рядом з дверима в підвальне приміщення.

Дані обставини та покази потерпілих та свідка в цій частині підтверджується протоколом огляду підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 від 04 грудня 2015 року та фототаблицею, яким в присутності потерпілої ОСОБА_8 та понятих зафіксовано, що на дверцятах до підвального приміщення відсутня ручка з накладкою та лежить біля дверей, відсутня серцевина замка, яка знаходилась біля замка.

Про наявність умислу у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вчинення крадіжки саме за попередньою змовою, з проникненням до іншого приміщення, свідчать їх послідовні, узгоджені дії під час скоєння злочину.

Обвинувачений ОСОБА_7 потрапив в двір, де розташований будинок АДРЕСА_4 саме за наказом ОСОБА_6 , а потім разом проникли до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 вночі, тим самим намагаючись приховати свої злочинні дії, й в подальшому, не вмикаючи світла, стали переносити речі до вже припаркованого автомобіля марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, зламані замки, що знаходились поруч з дверима в підвальне приміщення, тобто були очевидним як для ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 , кількість викраденого майна, яка потребувала значного часу для переносу й складання в авто, свідчать як про наявність корисливого мотиву у ОСОБА_7 , так і про те, що кожен з них виконував певні дії для досягнення спільної мети викрадення майна й підтверджує попередню змову обвинувачених на скоєння злочину.

Крім того, як вказувала в суді потерпіла ОСОБА_8 , після затримання обвинуваченого ОСОБА_6 вона разом з ОСОБА_11 пішли до підвалу, замки на двері зламані і лежали поруч. Вона намагалася зайти усередину, однак ОСОБА_9 її не впустив і в цей час з приміщення підвалу вийшов ОСОБА_7 , його ніхто не кликав, він вийшов сам. Вони запитали у Яншина скільки їх чоловіків, він сказав що тільки двоє. Коли зайшли до підвалу, включили світло, обстановка була порушена.

Дані покази під час судового розгляду підтвердив і потерпілий ОСОБА_9 .

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що той не знав про те, що речі, які він виносив із підвального приміщення є крадені й до підвального приміщення він не проникав, й заперечував щодо своєї причетності до скоєного злочину, суд оцінює критично та вважає їх надуманими з метою ухилення від відповідальності за скоєне, у зв`язку із вищенаведеним.

Також судом встановлено, чого не заперечували й самі обвинувачені, вони добре знають один одного, місце проживання, підтримують товариські стосунки і напередодні зустрілись на житловому масиві Лівобережний, після чого їздили по різних справах, отже обвинувачений ОСОБА_7 достеменно знав, що речі обвинуваченого ОСОБА_6 ніяк не можуть знаходитись в підвалі на АДРЕСА_4 , і необхідність їх перевезення близько 02 годині 50 хвилин 04 грудня 2015 року, відсутня, а тому твердження обвинуваченого ОСОБА_7 в цій частині є надуманою.

Втім, як під час досудового розслідування так і в судовому засіданні, допитані потерпілі стверджували, що обвинувачені були разом, обвинувачений ОСОБА_7 приймав участь в викраденні майна потерпілого ОСОБА_9 був безпосереднім його учасником, виконуючи свою роль.
Про дану обставину свідчать не тільки покази даних потерпілих, а й сама поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 , який знав про мету прибуття та проникнення в підвальне приміщення, мав реальну можливість залишити місце скоєння злочину, але цього не зробив, а погоджувався зі всіма діями ОСОБА_6 та не перешкоджав в цьому, й тому його умислом також охоплювалось необхідність проникнення до підвального приміщення з метою незаконного заволодіння майном, а дії свідчать про попередню домовленість обвинувачених та їх змову щодо реалізації спільного умислу з ОСОБА_6 , оскільки в інший спосіб досягти свого єдиного злочинного результату вони не могли.
Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного, стан здоров`я.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.
У відповідності до ст.67 КК Україниобставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає на необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, оскільки останнім було вчинено злочин в період невідбутого покарання за вироком Бабушкінського районно суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2015 року.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, суд вважає повністю доведеним обвинувачення ОСОБА_7 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.67 КК Україниобставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно з вимогами ч.4 ст.174 КПК України одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, за клопотанням прокурора прокуратури ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду від 08 грудня 2015 року ( а.с.20) накладений арешт на автомобіль марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від даного автомобіля з брелком, сумку із слюсарним інструментом, відеокамеру, два металевих адаптери, дроти.

Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , він користується автомобілем «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 , й на цей час ще не придбав у законного володільця цей транспортний засіб.

В той же час, в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, зокрема, довіреність, яка б надавала ОСОБА_7 право на користування або розпорядження даним автомобілем або матеріали безпосередньо володільця даного транспортного засобу, щоб давало суду підстави скасувати арешт, накладений на автомобіль та повернути його законному власнику.

Додані до матеріалів кримінального провадження рапорти ( а.с.77,78) не є належними документами щодо власності автомобіля марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_16 чи ОСОБА_17 .

Таким чином, на цей час суд не вбачає законних підстав для скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ключами до нього та брелком.

При цьому, суд вважає за необхідне скасувати накладений арешт ухвалою від 08 грудня 2015 року в частині іншого майна, вилученого із автомобіля марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: сумки із слюсарним інструментом, відеокамери, двох металевих адаптерів, дротів, оскільки як вказав в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , перелічене майно належить йому.

Водночас, відсутні інші особи, які в якості власників претендують на вищевказане майно.

Керуючись ст. ст.174, 368, 370-371,373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

На підстав ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та 1 (один) місяць з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 04 грудня 2015 року.
Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 04 грудня 2015 року по 18 травня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.3,4 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 , у вигляді домашнього арешту залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду від 08 грудня 2015 року на сумку із слюсарним інструментом, відеокамеру, два сталевих адаптери, дроти скасувати та повернути власнику ОСОБА_7 , щодо скасування арешту на автомобіль марки «Альфа Ромео» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ключами до нього та брелком - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 491 грн. 04 коп., перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок 0004, одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, МФО 805012, , назва установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: за експертизу №70/34-196 від 26 січня 2016 року.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1