Справа № 346/4796/16-к
Провадження № 1-кп/346/281/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:головуючого- судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0001189 від 10.08.2016 року

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2016 року до Коломийського міськрайонного суду з Коломийської місцевої прокуратури надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він дійсно підписав угоду про визнання винуватості. Однак, про зрозумілість наслідків угоди, які йому було роз`яснено прокурором, говорив не впевнено. Вважає, що угоду можливо затвердити, однак висловив сумнів в можливості сплати ним визначеного угодою штрафу.

Захисник обвинуваченого зазначив, що вищевказана угода з боку його підзахисного укладена без застосування будь-якого насильства, примусу або погроз, при її підписанні обвинуваченому було роз`яснено наслідки її укладення

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що угоду про визнання винуватості можливо затвердити з покаранням, яке визначене сторонами угоди. Крім того просив вирішити питання про речові докази-транспортні засоби ЗИЛ та трактор ЮМЗ, які використовувались при вчиненні злочину та повернути їх власникам.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений висловив сумнів у можливості сплати ним штрафу в розмірі 6800 грн., як передбачено угодою Згідно обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ніде не працює, є пенсіонер. Тому суд приходить до висновку, що існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Крім того, суд вважає, що затвердження угоди про визнання винуватості буде суперечити інтересам суспільства виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 9 п.1 ст. 100 КПК України, 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

Як вбачається з обвинувального акту, знаряддям вчинення злочину були використані транспортні засоби: трактор колісний ЮМЗ-6, який належить ОСОБА_6 та ЗИЛ-ММЗ554 М, який належить ОСОБА_7 .

Прокурор просить вирішити долю вказаних речових доказів та повернути вказані транспортні засоби власникам, оскільки вони не знали і не могли знати про їх незаконне використання.

Однак суд вважає, що без повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, встановити той факт, чи знали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про незаконне використання власних транспортних засобів неможливо, а тому повернення їм вказаних речових доказів може суперечити інтересам суспільства.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК України та про існування обґрунтованих підстав вважати, що умови угоди порушують права обвинуваченого а також суперечать інтереса суспільсвта.

Згідно ст..314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з таких рішень: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу.

Оскільки угоду про визгнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт та угода про визнання винуватості підлягать поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31.08.2016 року, між прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні № 0001189 від 10.08.2016 року ОСОБА_4 та повернути обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості прокурору Коломийської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1