Справа № 642/2609/16
Провадження № 1-кп/642/341/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Дергачівського району смт. Козача Лопань, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого: 02 червня 2004 року Ленінським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України, засуджений до 7 років п/в, звільнений 23 грудня 2010 року по відбуттю строку покарання, 31 січня 2012 року Жовтневим р/с м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України, засуджений до 5 років 6 місяців п/в, звільнений 21 січня 2016 року по відбуттю строку покарання, без місця реєстрації, проживаючий за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23 березня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку № 92 по вул. Верхньо - Гиївська в м. Харкові, маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих спонукань, суб`єктивно усвідомлюючи свої протиправні дії, ззаду підбіг до потерпілої ОСОБА_7 , 1937 року народження та відкрито, шляхом ривка, із правої руки потерпілої, вирвав господарчу сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє де знаходився жіночий гаманець, не представляючий для потерпілої матеріальної цінності, із грошовими коштами у сумі 400 грн.

Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, заподіявши ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 400 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні не визнав та вказав, що він дійсно 23 березня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. біля будинку 92 по вул. Верхньо - Гиївська в м. Харкові таємно для потерпілої, яка залишила на землі свою господарчу сумку та відійшла від неї на декілька метрів, викрав вказану сумку всередині якої знаходився гаманець в якому лежали гроші у сумі 400 грн. з місця скоєння злочину втік, сумка та гаманець викинув по дорозі, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Не згоден з кваліфікацією вчиненого діяння, оскільки вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за ст. 185 КК України.

Допитана у судовому засіданні потерпіла по справі ОСОБА_7 показала, що вона дійсно 23 березня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. проходила повз будинку АДРЕСА_2 . Ззаду до неї підбіг раніше невідомий їй ОСОБА_6 , який висмикнув у неї з рук господарську сумку, всередині якої знаходився гаманець з грошима у сумі 400 грн. та втік. Вона кричала йому та вимагала зупинитися, але на це ОСОБА_6 не реагував.

Сумку ОСОБА_6 вирвав саме у неї з руки. Вона сумку не залишала та не відходила від неї на декілька кроків, так як стверджує ОСОБА_6 .

В процесі розслідування справи родичами ОСОБА_6 їй відшкодовано завданий збиток. Матеріальних претензій до ОСОБА_6 не має.

Прокурором до суду надані докази, якими він обґрунтовує звинувачення, а саме:

протокол огляду місця події від 23 березня 2016 року, відповідно до якого слідчим зафіксоване місце скоєння злочину та зафіксована обстановка після скоєння злочину. а.с. 69

протокол огляду місця події від 23 березня 2016 року, відповідно до якого слідчим біля будинку №15 по пров. Золотаревському у м. Харкові знайдений гаманець бордового кольору, всередині якого знаходилось пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 а також картка КБ «Приватбанку» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 а.с.70

протокол проведення слідчого експерименту, відповідно до якого ОСОБА_6 26 квітня 2016 року вказав на ділянку місцевості біля будинку АДРЕСА_2 таємно викрав сумку потерпілої. а.с. 71-75

протокол пред`явлення особи для впізнання від 01 квітня 2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 23 березня 2016 року здійснила щодо неї злочин. а.с.76-79

протокол пред`явлення особи для впізнання від 01 квітня 2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка пробігала по АДРЕСА_3 2016 року. а.с.80-83

протокол огляду місця події від 01 квітня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 вилучені кросівки «Адідас», рюкзак, мобільний телефон «Нокіа», як речі, які були у нього в момент вчинення кримінального правопорушення. а.с. 86-89

протокол огляду кросівок «Адідас», рюкзака, мобільного телефону «Нокіа» від 21 квітня 2016 року, вилучених к ОСОБА_6 01 квітня 2016 року в процесі огляду місця події. а.с. 90-91

протокол огляду СД-Р диску на якому зафіксовані дані з камер відео спостереження, при відтворенні запису якого видно, що по вулиці рухається (біжить) чоловік з рюкзаком на спині повз будинку біля якого стоїть автомобіль із написом «Суши-я». а.с.95-96

Стороною захисту до суду не надані докази, які б спростовували докази надані стороною звинувачення.

Суд, дослідивши надані прокурором докази, вважає, що усі докази, за винятком протоколу огляду СД-Р диску являються належними та допустимими, оскільки зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального Закону.

Стосовно СД-Р диску, то суд вважає цей доказ недопустимим, оскільки його зібрання протирічить вимогам ст. 87 КПК України. До суду не надано ні ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей та документів, ні протоколу огляду місця події, ні іншого процесуального документу, який би свідчив про законне вилучення СД-Р диску.

У судовому засіданні досліджені речові докази, а саме рюкзак, кросівки як елементи одягу, які були на ОСОБА_6 в момент здійснення злочину. Звинуваченим у судовому засіданні не заперечувались ті обставини, що ці речі належать йому та були на ньому в момент здійснення злочину.

Доводи звинуваченого про те, що його дії кваліфіковані неправильно і повинні бути кваліфіковані за ст. 185 КК України протирічать дослідженим у судовому засіданні доказам, наданим стороною звинувачення.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі,в межах санкції ст. 186 КК України, оскільки його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту проголошення вироку, зарахувавши у строк покарання строк тримання під вартою з 1 квітня 2016 року по день винесення вироку - 10 серпня 2016 року, із розрахунку один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.

До набрання вироком законної сили утримувати засудженого ОСОБА_6 під вартою у Харківській УВП №27

Речові докази рюкзак, кросівки, мобільний телефон «Нокіа» - повернути ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1