Справа № 296/627/16-к
Вирок
Іменем України
26 лютого 2016 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

представника потерпілої

сторони: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005649 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Веселка Любарського району Житомирської області, освіта середня-спеціальна, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2015 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 у своєї знайомої ОСОБА_5 , де в одній із кімнат на кухонному столі помітив мобільний телефон марки «SAMSUNG Е 1200І», який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону марки «SAMSUNG Е 1200», який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, ОСОБА_4 таємно викрав майно, а саме:мобільний телефон марки «SAMSUNG Е 1200» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 267 гривень 67 копійок, з сім-картою оператора «Київстар», вартістю 20 гривень, а всього на загальну суму 287, 20 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище вказану суму. Утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд,

Крім цього, 18.11.2015 року близько 06 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу буд. № 12-В в м. Житомирі, де на сміттєзбірному майданчику побачив металопрофільні листи, які належать КП «КВЖРЕП №16» Житомирської міської ради. В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить КП «КВЖРЕП №16» Житомирської міської ради, а саме 2 металопрофільних листів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_4 в цей же час та в цьому ж місці таємно, повторно викрав чуже майно, а саме: 2 листи металопрофіля розміром 1,50 м на 1,00 м, на загальну суму 201 гривня 10 копійок, чим спричинив КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та суду пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах викрав мобільний телефон«SAMSUNG Е 1200», який належить ОСОБА_5 та металопрофільні листи, які належать КП «ВЖРЕП №16». Викрадене майно продав, а гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки на майбутнє, просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 30.10.2015 року близько 11 години вона знаходилася вдома за адресою: АДРЕСА_3 , в цей час до неї прийшов ОСОБА_7 , який допомагає їй по господарству. Через деякий час він пішов з квартири, вона виявила відсутність свого мобільного телефону «Самсунг Е 1200І» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар». Про викрадення мобільного телефону вона звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів. В подальшому мобільний телефон їй було повернуто, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_8 не має, на суворості покарання не наполягає.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 18.11.2015 р. близько 9 години ранку від майстра «ВЖРЕП№ 16» ОСОБА_9 вона дізналася про викрадення з сміттєзбірного майданчика двох листів металопрофілю розміром 1,50 м на 1,00 м, про що вони звернулися з відповідною заявою до правоохоронних органів. В подальшому викрадене майно було повернуто «ВЖРЕП№16». Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, на суворості призначеного покарання не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та потерпілої, представника потерпілої сторони та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразили у таємному викраденні чужого майна (крадіжка); як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психолога не перебуває, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлені.

Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні в сумі 245 гривень 52 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази: 2 (два) листи металопрофіля розміром 1,50 м. на 1,00 м., після набрання вироком чинності, повернути КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради; мобільний телефон «SAMSUNG Е 1200», після набрання вироком чинності, повернути потерпілій ОСОБА_5 ; копію договору №430-15014230 від 30.10.2015р., залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1