Справа № 522/3731/16-к
Провадження по справі № 1-кс/522/3917/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на незаконне проникнення до житлових приміщень та проведення обшуку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірним проникнення посадових осіб правоохоронних органів 22.02.2016 року у житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визнати неправомірним проведення 22.02.2016 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 22 лютого 2016 року біля 09 години ранку до її житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , насильницьким шляхом проникли особи у кількості п`яти осіб, одна з яких представилася слідчим СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 .

При цьому, особи, які проникли до квартири, почали обшук не повідомивши про підстави таких дій та про обсяг питань, які їх турбують.

Зі свого боку, вона не мала змоги здійснити опір значній кількості правоохоронців, які мали при собі службові посвідчення оперативних співробітників.

Після завершення обшуку квартири, слідчим ОСОБА_5 було складено протокол обшуку від 22.02.2016 року, з якого вона дізналася про наявність кримінального провадження від 05.08.2014 року за № 0000802, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за незазначеними у протоколі обшуку статтями Кримінального кодексу України.

А також, дізналася саме з протоколу обшуку, що проникнення до житлових приміщень та їх обшуку, правоохоронцями здійснювався на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, начеб то для врятування ніде не зазначеного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 К1ІК України, слідчий, прокурор має право до постановления ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчинені злочину. У таких випадках прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимог ами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку доказ є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

У даному випадку, зранку 22 лютого 2016 року не існувало жодної об`єктивної загрози життю людей (відсутні факти погрози життю або здоров`ю) та загрози знищенню майна (відсутні факти псування або пошкодження майна), а також не відбувалося переслідування осіб (відсутні факти руху сторонніх осіб через квартиру).

Єдиною метою проникнення правоохоронців до квартири було здійснення обшуку та вилучення комп`ютерної техніки.

Неправомірність проникнення у житлові приміщення підтверджується протоколом обшуку квартири від 22.02.2016 року, та відсутністю інших процесуальних документів стосовно подій, які створювали загрозу знищення майна.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді, але фактично обшук проводився із порушенням зазначеної норми за відсутності відповідної ухвали слідчого судді.

Таким чином, посадовими особами правоохоронних органів було здійснено неправомірне проникнення до житлових приміщень та протиправно проведено обшук, чим були порушені охоронювані законом права скаржника.

Статтями 3, 8, 55, 64 Конституції України встановлено засади верховенства права, що надає можливість безпосередньо, на підставі Конституції, негайно оскаржувати будь-які дії чи бездіяльність посадових осіб до суду, без жодних умов та обмежень. Тому, що забезпечення прав громадян, відповідно до ст. 3 Конституції України - є головним обов`язком держави.

Конституційний суд України у рішенні від 23 травня 2001 року у справі № 6-рп/2001 зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, та відповідно до частини другої 64-ї статті Конституції не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану - абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини; а недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади, - абзац шостий підпункту 4.2 4-го пункту мотивувальної частини.

Окремо слід зазначити, що після проникнення до її житлових приміщень, та здійснення обшуку, слідчим її було допитано в якості свідка. А перед початком допиту було роз`яснено, що кримінальне провадження від 05.08.2014 року за № 0000802 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом можливого правопорушення, яке можливо було вчинено на теренах міста Києва, та що у межах зазначеного кримінального провадження жодній особі не повідомлювалося про підозру.

Таким чином, її процесуальний стан в якості свідка не надає можливості для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, але це підтверджує відсутність обгрунтованих підозр щодо можливої її причетності до скоєння правопорушення.

Для застосування посадовими особами правоохоронних органів приписи ч. 3 ст. 233 КК України, у цих осіб було не достатньо обгрунтована підозра про необхідність ними терміново врятовувати майно, яке не визначено.

Згідно ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

При цьому, згідно ст. 184 ЦК України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки її властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважає скаргу необґрунтованою.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Вивчивши скаргу та додатки до неї, судом встановлено, що СВ УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000802 від 05.08.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-5 ч. 1, 2, 109 ч. 3 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, 23.02.2016 року Приморським районним судом м. Одеси було задоволення клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про проведення обшуку.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 24 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000802 про арешт майна.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що заявником не доведено, що проникнення посадових осіб правоохоронних органів та обшук проведено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 233, 2344 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконне проникнення до житлових приміщень та проведення обшуку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

22.03.2016