Справа № 694/1077/16-к Провадження №1-кп/694/127/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
05.10.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, працюючого фуражиром в СТОВ ім. Ватутіна с. Юрківка Звенигородського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого: 1) вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.06.2008 року за ч. 1 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі; 2) вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2011 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 3) вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.09.2012 року за ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого 19.11.2014 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
Згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2004 року ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.09.2004 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян. Знаючи про вказане рішення суду, маючи можливість його виконувати, офіційно працюючи на посаді фуражира у СТОВ «ім. Ватутіна» с. Юрківка Звенигородського району з 02 січня 2015 року, незважаючи на наявний середній дохід в розмірі 1343,7 грн. в місяць та будучи попередженим про необхідність погашення заборгованості по виплаті аліментів на утримання доньки та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, не повідомив державного виконавця Звенигородського ВДВС про місце свого офіційного працевлаштування, аліменти самостійно не сплачував, будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав, чим умисно злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) на користь ОСОБА_6 в період часу з 02 січня 2015 року по 01 червня 2016 року та має заборгованість зі сплати аліментів за 17 місяців, або у твердій грошовій сумі 7600 грн. 65 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся. Дав показання про те, що йому було відомо про необхідність сплати аліментів на утримання дочки в розмірі ? частини усіх його доходів на підставі судового рішення. Про влаштування на роботу та про розмір доходів державного виконавця він не повідомив. Аліменти добровільно не сплачував, оскільки йому потрібні були кошти на утримання нової сім`ї. В подальшому зобов`язується вчасно сплачувати аліменти та погасити заборгованість.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді виправних робіт, оскільки на думку суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 373,374,376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді шести місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 10 відсотків із заробітку в доход держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати в справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1