АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/396/16 Справа № 711/867/16-к Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 537-539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_9 про застосування до засудженого ОСОБА_8 положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_8 окремих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року та зарахування засудженому на підставі вказаного Закону строку попереднього ув`язнення, а саме часу його етапування до слідчого ізолятора, у зв`язку з його допитом в якості свідка в Придніпровському районному суді м. Черкаси по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 , де він пробув з 24.07.2014 року по 07.10.2014 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2016 року клопотання ОСОБА_9 залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що перебування ОСОБА_8 в СІЗО м. Черкаси з 24.07.2014 року по 07.10.2014 року було зумовлене необхідністю його допиту в якої свідка в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто в іншому кримінальному провадженні, а не в кримінальному провадженні, за яким він був засуджений.

Не погодившись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2016 року, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання в повному обсязі.

Указує, що відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Зазначає, що вимогами зазначеного закону у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, і тому ця норма розповсюджується на ОСОБА_8 .

У судовому засіданні ОСОБА_8 та його захисник підтримали подану останнім апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив її відхилити та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказав, що ухвала суду є обґрунтованою.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Колегія суддів вбачає, що зазначені вище вимоги суддя місцевого суду в цілому дотримався і колегія суддів погоджується з його висновками.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2013 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7-ми років позбавлення волі. Згідно з цим вироком строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахується з 28.08.2013 року. Вирок набрав законної сили 15.05.2014 року. Засуджений ОСОБА_8 перебував під вартою з 28.08.2013 року до вступу вироку в законну силу - 15.05.2014 року, тобто термін попереднього ув`язнення складає 08 місяців 17 днів.

Ухвалою Придніпровського районного суд м. Черкаси від 16.01.2016 року вказаний строк був зарахований ОСОБА_8 в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 під час відбування покарання за вищезгаданим вироком був етапований 24.07.2014 року на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.07.2014 року до СІЗО м. Черкаси для допиту в якості свідка в судовому провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України. В СІЗО він перебував до 07.10.2014 року. Таким чином ОСОБА_8 перебував в Черкаському СІЗО 02 місяці і 13 днів. Він дійсно допитувався у якості свідка, на що вказують додатково надані адвокатом документи.

На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Черкаській виправній колонії № 62.

На думку колегії суддів, твердження захисника про те, що вимоги п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року розповсюджується у цій ситуації на ОСОБА_8 є такими, що зроблені внаслідок невірного тлумачення положень закону, оскільки після вступу вироку у законну силу попереднє ув`язнення щодо засудженого вже не існує.

Вказаний вище пункт Закону, на думку колегії суддів, діє тоді, коли особа вже відбуває певне покарання і залучається до слідчих дій через етапування в СІЗО для участі у іншому кримінальному провадженні за його ж (або в тому числі і його ж) підозрою чи обвинуваченням. В даному ж випадку ОСОБА_8 був етапований як свідок у іншому кримінальному провадженні. Сам факт перебування особи в СІЗО не може вказувати на відновлення статусу особи як попередньо ув`язненої.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 , враховуючи те, що перебування ОСОБА_8 в СІЗО м. Черкаси з 24.07.2014 року по 07.04.2014 року було зумовлене необхідністю його допиту в якої свідка в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто в іншому кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_9 щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :