Справа 127/1-318/97-к
Провадження 1-в/127/1062/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці питання про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі №97320053 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року),
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 15 квітня 2016 року надійшла заява голови ліквідаційної комісії Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 про вирішення долі речових доказів по кримінальній справі №97320053 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року).
В 1997 році слідчим відділом Ленінського РВ м. Вінниці було порушено кримінальну справу за №97320053 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року).
Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 липня 1997 року засуджено ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання просив суд задовольнити вказану заяву та вилучені грошові кошти в сумі 30 доларів США у ОСОБА_4 звернути в дохід держави, а грошові кошти в сумі 13 доларів США вилучені у ОСОБА_6 повернути власнику.
Заслухавши думку сторін провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи, судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 липня 1997 року:
- ОСОБА_4 визнано винними за ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) та засуджено на два роки виправних робіт без позбавлення волі по місцю роботи засудженого з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків заробітку з конфіскацією особистого майна;
- ОСОБА_6 визнано винними за ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) та засуджено до покарання у вигляді виправних робіт, без конфіскації особистого майна, та застосовано до нього амністію;
- ОСОБА_5 визнано винними за ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) та засуджено на два роки виправних робіт без позбавлення волі по місцю роботи засудженого з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків заробітку з конфіскацією особистого майна.
Питання про речові докази у кримінальній справі вироком суду вирішено не було.
При постановленні вироку суд має вирішити долю речових доказів.
Згідно вимог з ч.9 ст. 100 КПК України (в ред. 2012 року) питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до вимог ст. 537 КПК України (в ред. 2012 року) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.
Суд перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо вирішення питання про долю речових доказів, приходить до висновку, про необхідність вирішення долі речових доказів, оскільки не вирішення даного питання сприятиме виникненню труднощів при виконанні вироку.
Керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України ( в ред. 2012 року) , суд
УХВАЛИВ:
Речові докази: грошові кошти в сумі 30 доларів США, які були вилучені у засудженого ОСОБА_4 та передані на депозитний рахунок Вінницького МВ УМВС України у Вінницької області - звернути в дохід держави; грошові кошти в сумі 13 доларів США які були вилучені у засудженого ОСОБА_6 та передані на депозитний рахунок Вінницького МВ УМВС України у Вінницької області - повернути власнику.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Суддя: