Провадження №1-кп/523/540/16
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

08.09.2016 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0000338 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До провадження Суворовського районного суду міста Одеси апеляційним судом Одеської області направлено обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000338 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, після скасування вироку Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2016 року на новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі суду.

04.08.2016 року апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу, в якій колегією суддів висвітлено порушення вимог кримінального процесуального законодавства в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 , перешкоджання його розгляду по суті, та неможливість за результатами такого судового розгляду ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, що підтримує державне обвинувачення в суді по даним матеріалам кримінального провадження, захисник ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , з врахуванням ухвали апеляційного суду Одеської області вважали необхідним повернути обвинувальний акт разом із долученими до нього документами прокурору для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на наявність у нього неповнолітньої дитини, що потребує допомоги. Захисник ОСОБА_4 підтримав думку свого підзахисного, та просив застосувати відносно нього домашній арешт за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор та потерпілий заперечували проти зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`яку, пославшись на те, що обвинувачений не має місця реєстрації, наявність запиту відносно обвинуваченого про екстрадицію за скоєння тяжкого злочину, та відсутність підтверджуючих документів про місце проживання обвинуваченого за вказаною адресою.

Ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.291 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Однак, суд звертає увагу на встановлену невідповідність вищевказаного обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що унеможливлює його призначення до судового розгляду.

Так, згідно обвинувального акту, 24.12.2013 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та відразу зазначено, що «своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння».

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу. Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, всупереч п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 взагалі не містить формулювання обвинувачення.
В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_5 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому підозрюються останній. Такі відомості, у відповідності до положень ст.277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_5 , за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного.
Враховуючи те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є безпідставними.
Таким чином, з підстав встановлених судом обвинувальний акт ОСОБА_5 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, про що також було зазначено в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 04.08.2016 року.
Окрім цього, суд звертає увагу, про недопустимість визначення в обвинувальному акті про скоєння, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що є безпідставним. Оскільки така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст.17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Крім того, всупереч положень пункту 3 Додатку 61 до п.п.18.2.1, 18.2.4 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої Наказом Генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року, на обвинувальному акті відсутня печатка прокуратури.
Також вбачаються порушення положень п.4 ч.2 ст. 291 КПК України, не вказані ім`я, по батькові слідчого та прокурора, а відображено лише їх прізвища та ініціали.

Крім того, статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, наряду з іншим, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а положення ст.ст.110, 283 КПК України передбачають, що всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ст.109 КПК України - реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Відповідно ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст.314 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, враховуючи необхідність усунення допущених неточностей, недоліків в обвинувальному акті, за таких обставин суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та його додатків у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду, у зв`язку із їх невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК України повернення обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, прокуророві для усунення встановлених недоліків, вірного викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, виконання вимог, зазначених в ухвалі колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 04.08.2016 року.

Ознайомившись із обвинувальним актом та долученими до нього документами, вислухавши думку учасників процесу, щодо заявленого обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання стосовно зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на більш м`яку, суд не вбачає достатніх підстав на даний час та при даних обставинах для його задоволення, оскільки суду не доведено зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 31-33, 291, 314, 369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, разом із доданими до нього документами повернути керівнику Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків протягом розумного строку.

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну йому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити незмінною у виді тримання під вартою.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1