Справа № 471/689/14-к
Провадження №1-кп/471/43/14
Номер рядка звіту 24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2014 року

Братський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 213 КК України

В С Т А Н О В И В:

В період з 05 жовтня 2013 року по 12 березня 2014 року ОСОБА_4 з метою збагачення, без державної реєстрації, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), отримання якої передбачено Законом України «Про металобрухт» від 5 травня 1999 року з наступними змінами, шляхом скупки лому чорних металів у жителів с. Ганнівка Братського району миколаївської області, організував по місцю свого проживання незаконний пункт прийому і зберігання металобрухту.

Під час скупки металобрухту, ОСОБА_4 порушуючи ч. 7 ст. 4 Закону України «Про металобрухт», не запитував документів, що засвідчують особу фізичних осіб, що здавали металобрухт, акт прийому брухту і металу не складав, опис металобрухту - не здійснював, порушуючи ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, розраховувався готівкою, а не через каси в банках.

Так 20.01.2014 року ОСОБА_4 з метою збагачення, прийняв у ОСОБА_5 31кг. лому чорних металів за ціною 1грн.40коп. за 1 кг. на загальну суму 43грн.40коп.

29.01.2014 року ОСОБА_4 з метою збагачення, прийняв у ОСОБА_6 37 кг. лому чорних металів за ціною 1грн.40коп за 1кг. на загальну суму 51грн.80коп.

05.02.2014 року ОСОБА_4 з метою збагачення прийняв, у ОСОБА_7 19 кг. лому чорних металів за ціною 1грн.40коп. за 1 кг на загальну суму 26грн.60коп.

15.02.2014 року ОСОБА_4 з метою збагачення, прийняв у ОСОБА_8 16кг. лому чорних металів за ціною 1грн.40коп. за 1 кг на загальну суму 22грн.40коп.

За вказаний період ОСОБА_4 з метою збагачення скупив 370 кілограм лому чорних металів за ціною 1грн.40коп. за 1 кг на суму 518 грн. 00коп., який зберігав у дворі свого домоволодіння за вказаною адресою.

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у скоєному кримінальному правопорушенні повністю визнав, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та подав до суду заяву про застосування до нього Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 року оскільки має на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 213 КК України, як порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії).

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження: свідоцтв про народження дітей вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення , яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчиняв із жовтня 2013 року до 12 березня 2014 року, тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Речові докази у даному кримінальному провадженні : 370 кг металобрухту чорних металів, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Братського РВ УМВС України передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити ОСОБА_4 та прокурору після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1