пр. № 1-кс/759/2925/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009140 від 14.09.2016 року, в м. Києві клопотання про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської обл., українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , постійного місця проживання в м. Києві не має, раніше засудженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13.10.2016 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до двох місяців, тобто до 12.11.2016 року.

Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2016, року приблизно о 15:50, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №6 по вул. Підлісна в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив напад на ОСОБА_6 , з метою заволодіння її майном та заволодів ним, завдавши потерпілій майнову шкоду.

Зокрема, ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, часі та обставинах, не маючи постійного джерела доходів та з метою покращення свого матеріального становища, вирішив вчинити злочин пов`язаний з незаконним заволодінням чужого майна. Цього ж дня ОСОБА_4 , приблизно о 15:45, перебуваючи біля будинку №6 по вул. Підлісна в м. Києві, помітив раніше йому не знайому ОСОБА_6 , яка рухалась попереду та на шиї якої знаходились золоті ланцюжки, якими і вирішив незаконно заволодіти

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 14.09.2016, приблизно о 15:50, знаходячись біля будинку №6 по вул. Підлісна в місті Києві, підбіг ззаду до ОСОБА_6 та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я останньої, вчинив напад, під час якого наніс їй удар кулаком в область щелепи, в результаті чого остання втратила рівновагу, впала на землю, втратила на деякий час свідомість. Продовжуючи далі свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, вагою приблизно 20 грам, вартістю 20 000 грн. З місця злочину втік, разом із майном потерпілої для особистого збагачення, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції разом з викраденим майном, яке було вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив напад на ОСОБА_6 , з метою заволодіння її майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, (розбій), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

14.09.2016 року ОСОБА_4 був затриманий, 15.09.2016 року йому повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 14.09.2016, відповідно до якого оглянуто місце вчинення злочину та оглянуто і вилучено у підозрюваного майно, яке належить потерпілій; показами потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила про обставини вчинення злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2016, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 , впізнала та вказала на ОСОБА_4 , як на особу яка вчинила відносно неї даний злочин; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном до 13.10.2016 року.

Прокурор просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до двох місяців, тобто до 12.11.2016 року, обґрунтовуючи це тим, що термін запобіжного заходу спливає 13.10.2016 року, що унеможливлює завершення досудового розслідування, оскільки на даний час не завершено виконання раніше призначених судово-медичних експертиз, не досліджено у повному обсязі обставини вчинення кримінального правопорушення та не відкрито матеріали у кримінальному провадженні. Посилається на існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення інших злочинів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, проте не зміг повідомити чи призначалися експертизи взагалі, оскільки йому не відома дана інформація, також прокурор не зміг обґрунтувати підстав пропуску строку на подання даного клопотання та надати відповідні докази.

Підозрюваний та його адвокат заперечували проти задоволення клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0009140 від 14.09.2016 року закінчується 13.10.2016 року і прокурор посилається на неможливість закінчити розслідування у встановлений законом строк, оскільки не завершено виконання раніше призначених судово-медичних експертиз, не досліджено у повному обсязі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, не відкрито матеріали кримінального провадження, відповідно до вимог ст.ст. 290, 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 188 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Частиною 6 ст. 188 КПК України встановлено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Стаття 199 КПК України передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (частина 1 даної статті).

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою

В першу чергу слідчим суддею звертається увага на пропуск прокурором процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 199 КПК України, та подання клопотання у день завершення дії попередньої ухвали.

З огляду на що, необхідно врахувати положення ст. 113 КПК України, відповідно до якої процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Встановлений ч. 1 ст. 199 КПК строк (не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали) подання прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою це той процесуальний строк, проміжок часу, у межах яких прокурор мав право вчиняти відповідну процесуальну дію (подати клопотання) і в будь-якому разі не пізніше вказаного строку.

Стаття 116 КПК передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, а пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК.

З огляду на положення вказаних статей КПК України, з пропуском встановлених процесуальних строків, прокурор втрачає і право на вчинення відповідних процесуальних дій, а для того щоб таке право поновити, він повинен подати клопотання про поновлення строку. Оскільки такого клопотання в даному випадку не було і підстав для поновлення строків немає, необхідно констатувати обставину втрати прокурором права на подання даного клопотання, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Окремо звертається увага на те, що в порушення ч. 3 ст. 199 КПК України, у клопотанні відсутні виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування домашнього арешту. Фактично прокурором продубльоване клопотання про обрання запобіжного заходу без виконання приписів ч. 3 ст. 199 КПК. Також прокурором не обґрунтовано існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Прокурор посилається на неможливість закінчити розслідування у встановлений законом строк, оскільки не завершено виконання раніше призначених судово-медичних експертиз, проте, будь-яких доказів призначення експертиз прокурор не надає, а в судовому засіданні він повідомив, що йому не відомо чи призначалися експертизи взагалі.

Також прокурор зазначає про не дослідження у повному обсязі обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, проте, клопотання не містить будь-яких доказів проведення хоч якихось слідчих, процесуальних дій після 14.09.2016 року.

Наведене вище свідчить лише про бездіяльність органу досудового розслідування, що не може бути доказом неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а також не може бути підставою для продовження дії запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання повністю.

Керуючись вимогами статей 113, 116, 117, 131, 132, 176 178, 181, 184, 199 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_7
Копію цієї ухвали вручено 13.10.2016 року

о «__» год. «__» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

підозрюваний ОСОБА_4 ______________